ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 507, 2017-11-28 12:10

יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, ישיבה שלישית היום, 28 בנובמבר 2017, י' בכסלו תשע"ח.

יעקב מרגי: הנושא – מעקב של משרד החינוך אחר מורים.

יעקב מרגי: לפני שאני אפתח את הדיון ואציג את הנושא, ניתן לחברי הכנסת.

יעקב מרגי: מאיר כהן התנצל, הוא תקוע, אבל ניתן לכם לדבר ולהציג את זה גם.

יעקב מרגי: נמצאים איתנו תלמידי חינוך לפסגות שמלווים את חברי הכנסת, לא רק אותי, את רוב חברי הכנסת.

יעקב מרגי: חינוך לפסגות זה תלמידים שנבחרים למיזם או פרוייקט, איך שנקרא לזה, מיוחד, שמועצמים ומביאים אותם באמת לפסגות.

יעקב מרגי: עמדתי מקרוב בסיור שערכתי, שמעתי את התלמידים עצמם ושמח לראות שזה מתחיל מגילאים קטנים.

יעקב מרגי: תלמיד שנכנס לפרוייקט הזה מקבל על עצמו מטלות ומשמעת ונכנס למסלול של למידה.

יעקב מרגי: כל הכבוד.

יעקב מרגי: הם ליוו אותנו, הם היו גם נוכחים בדיון קודם.

יעקב מרגי: נשאלנו שאלות, ראיינו אותנו, שאלות לא קלות.

יעקב מרגי: אני מקווה שעמדנו בזאת בגבורה.

יעקב מרגי: לי אין ספק שתצאו מכאן עם תובנות חשובות הן על מדינת ישראל, הן על הדמוקרטיה במדינת ישראל והן על הכנסת.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: הכותרת של הדיון כפי שאמרתי, מעקב של משרד החינוך אמר מורים.

יעקב מרגי: ביקשו ממנו זאת תמר ומאיר כהן.

יעקב מרגי: חבל שאני אפתח במילים, תציגי את הנושא.

יעקב מרגי: הייתה התלבטות אם לבטל את הדיון, כי קיבלנו תשובה מאוד מפורטת ומנומקת, אבל אני חסיד לא לבטל דיונים, כי תוך כדי דיון עולים דברים נוספים.

תמר זנדברג: נמצא פה גם מורה.

יעקב מרגי: ניתן לו לדבר.

יעקב מרגי: בבקשה.

תמר זנדברג: טוב, תודה רבה.

תמר זנדברג: קודם כול תודה רבה אדוני היושב ראש, תודה על ההיענות לקיום הדיון הזה וגם ברכות לכל התלמידים שנמצאים כאן היום במסגרת חינוך לפסגות.

תמר זנדברג: גם איתי יש את אגם בוגנים שהיא לא פה כרגע, אבל הייתה איתי קודם, אז ברוכות וברוכים הבאים, כל התלמידים.

תמר זנדברג: האמת שהדיון הזה הוא בעקבות חשיפה שנחשפה כמו הרבה דברים אחרים באמצעי התקשורת, במקרה הזה על ידי עמרי מניב בערוץ 10, שבה התגלה שמשרד החינוך לא רק שעוקב ובודק ומבצע את הבדיקות שלו, שאני לא יודעת מה התשובה, אבל דבר שבעולם מסוים יכול להיות אפילו לגיטימי, אלא הדרך בעיקר והאופן והשיטה שבה הוא עושה את זה, וגם דבר שהוא לא נפרד מהמסר החינוכי שהדבר הזה מעביר.

תמר זנדברג: התגלה למשל שמשרד החינוך מעסיק במכרז באופן שיטתי, רשמי, משרדי חקירות פרטיים שיבצעו את אותן בדיקות אחרי מורים, ואנחנו מאוד נשמח לשמוע כאן מה כוללות הבדיקות האלה, למה הן מיועדות ובעיקר איזה מסר חינוכי משרד החינוך חושב שהדבר הזה מעביר לכלל ציבור האנשים שמשרד החינוך משרת, זה תלמידות ותלמידים, זה המשפחות שלהם, זה ההורים וזה גם המורים.

תמר זנדברג: גם המורות והמורים הם חלק שאמור לזכות לכבוד, לתשומת לב, לטיפול ולשירות ראוי מצד משרד החינוך ולא למצוא את עצמו קורבן או אובייקט של חקירה.

תמר זנדברג: כמשל, הם היו אחרוני העבריינים או אנשים שהם מפוקפקים או חשודים באיזה משהו שצריך לעקוב אחריהם.

תמר זנדברג: רק מילה אחרונה.

תמר זנדברג: אני רק רוצה לומר שהסיפור הזה נחשף לראשונה לפני כשנה וחצי ואז באותו כביכול מכרז שמשרד החינוך פנה אליו, שהדברים הוכחשו, אבל במסגרת הליך משפטי או תביעה אזרחית שניהל מורה מול משרד החינוך, בתשובה שהגישה המדינה בשמו של משרד החינוך התברר שאכן כך היה והדברים שהוכחשו התבררו כאכן שהיו נכונים, כך שיש לנו משנה תוקף לדברים.

תמר זנדברג: נשמע את התשובה אבל בהחלט שיש מקום - - -

יעקב מרגי: אכן, אחרי שנחשף בזמנו המכרז, התקיים דיון בוועדה.

יעקב מרגי: לא אחת אנחנו כאן בוועדה דורשים מהמשרד להגביר את הבקרה ואת האכיפה בתחומים שונים ומשונים, אלא שכאן התעורר הצורך.

יעקב מרגי: הכותרת כשלעצמה היא בומבסטית, של המכתב.

יעקב מרגי: אמנם זו לא הכותרת של הדיון, אבל חוקרים, מעקב צמוד אחר מורים זה נשמע איזה משהו דרמטי שצריך לקבל עליו הסברים.

יעקב מרגי: הסוגיה נמצאת בהליך משפטי עם אותו מורה?

<קריאה: כן.

יעקב מרגי: אז תתייחסו רק באופן כללי.

יעקב מרגי: יש מישהו שרוצה לדבר לפני משרד החינוך?

יעקב מרגי: בבקשה, תציג את עצמך.

<עומרי עדיקה: לי קוראים עומרי, אני המורה שבעצם העלה את הפרשה שוב.

<עומרי עדיקה: אני רק רוצה להאיר את תשומת ליבך.

יעקב מרגי: לפני כן אני אשאל אותך כמה שאלות.

יעקב מרגי: מאיפה אתה?

<עומרי עדיקה: אני גר בבאר טוביה

יעקב מרגי: ואיפה לימדת?

<עומרי עדיקה: לימדתי שלוש שנים באשדוד, במקיף ה', שנה שעברה בבית ספר פלך בקרית עקרון, בית ספר דתי.

יעקב מרגי: מה קרה?

יעקב מרגי: היום אתה לא במערכת?

<עומרי עדיקה: אני מלמד היום לא דרך משרד החינוך, ואני מניח שאחרי הישיבה הזאת הם ישלחו עוד פעם חוקר.

יעקב מרגי: עזוב מה שהם יעשו.

יעקב מרגי: איפה אתה מלמד היום?

<עומרי עדיקה: אני מלמד בבית ספר הרצוג ברשת ברנקו וייס, לא דרך משרד החינוך.

יעקב מרגי: ואתה מוסמך להוראה.

<עומרי עדיקה: אני מוסמך להוראה.

<עומרי עדיקה: אני בעל תואר שני במנהל עסקים, תואר ראשון בערבית והיסטוריה.

<עומרי עדיקה: כנראה שיש עודף מורים לערבית והיסטוריה אם רודפים מורה לערבית והיסטוריה.

יעקב מרגי: אנחנו באנו עם ידיים נקיות לדיון פתוח.

יעקב מרגי: אל תלך ישר למסקנות.

יעקב מרגי: קח אוויר, תהיה הכי רגוע, הכי פתוח.

תמר זנדברג: ספר את הסיפור האישי שלך.

<עומרי עדיקה: אוקיי, אני אספר את הסיפור.

<עומרי עדיקה: אני הגשתי שתי תביעות, אחת כנגד משרד החינוך והשנייה כנגד מנהל בית הספר בגין לשון הרע.

<עומרי עדיקה: שניהם מתבררים בבית הדין לעבודה בבאר שבע.

יעקב מרגי: תעזוב אותנו מהפרטים.

<עומרי עדיקה: אוקיי.

<עומרי עדיקה: ב-7.3.2017 כתוצאה מההליך המשפטי נשלחו שני חוקרים פרטיים לבית ספר פלך קריית עקרון כאשר הם מונחים לחקור עלי.

<עומרי עדיקה: נשאלת השאלה למה הם נשלחו.

<עומרי עדיקה: התשובה היא, כי אני צירפתי מכתב לתביעה, ומה זה המכתב?

<עומרי עדיקה: זה מכתב המלצה של מנהל החטיבה שהוא ממליץ עלי כמורה, זאת אומרת, נשלחים שני חוקרים פרטיים כנגד מורה לחקור עליו, וכל מה שאני אומר מתועד בכתובים, לחקור עליו, לבדוק עליו, והם לוקחים, והם מציינים את זה, את תלוש המשכורת שלי.

<עומרי עדיקה: תלוש המשכורת שלי הוא לא שייך למשרד החינוך.

<עומרי עדיקה: אני קיבלתי כסף מעמותה, אבל הם לוקחים את תלוש המשכורת שלי, זאת אומרת משרד החינוך שולח שני חוקרים פרטיים כנגד מורה.

<עומרי עדיקה: עכשיו יבואו ויגידו לך, תשמע, אנחנו דואגים לנפשות הצעירות, לפדגוגיה, אז אם אתם דואגים לפדגוגיה, מה-7.3.2017 עד ה-20.6.2017, כארבעה חודשים לא יצרו איתי קשר, לא עם המנהלת.

<עומרי עדיקה: נכנסתי לכיתות, רחמנא ליצלן, לימדתי ערבית ולדעתי גם לימדתי טוב.

<עומרי עדיקה: שום דבר.

<עומרי עדיקה: אין פה שום עניין פדגוגי, יש פה עניין של רדיפה, וחמור מזה, יש פה ניסיון לשבש הליכי חקירה, הליכי משפט.

<עומרי עדיקה: אני הייתי קצין משטרה 18 שנים, אז יש לך עבריינים ששולחים את החברים שלהם כדי לגבות כספים או להבהיר למישהו שלא כדאי לו להעיד או כדאי לו למחוק את התלונה שלו במשטרה כנגד עבריין, ויש את משרד החינוך ששולחים שני חוקרים פרטיים.

<עומרי עדיקה: זה היינו הך, זה פלילי.

<עומרי עדיקה: פשוט פלילי.

מסעוד גנאים: אבל למה זה התחיל?

יעקב מרגי: מסעוד גנאים, רגע.

יעקב מרגי: תקשיב, יש במערכת החינוך הישראלית כ-180,000 מורים.

יעקב מרגי: אני שואל, אולי אני תמים, נאיבי.

יעקב מרגי: נראה לך שמשרד החינוך, המדינה, מרגישה מאוימת מתביעה של בית דין לעבודה, של מורה?

<עומרי עדיקה: בהחלט.

<עומרי עדיקה: כמה שזה נשמע לך אבסורדי, א', מדובר בתביעת דיבה של מורה כנגד מנהל.

<עומרי עדיקה: תראה, אנחנו חיים היום ברשתות החברתיות.

<עומרי עדיקה: אני אומר לך, ברשתות החברתיות בנושא של המורים, הנושא הזה סוער ובועט וחי.

<עומרי עדיקה: הצלחה שלי בתביעת הדיבה כנגד מנהל תגרור אחריה לא מעט תביעות דיבה.

<עומרי עדיקה: אין אידיליה במאה אחוז מבתי הספר עם המנהלות ועם המנהל מול המורים.

<עומרי עדיקה: זה דבר אחד.

<עומרי עדיקה: דבר שני, ניצחון שלי בתביעה השנייה, ומי שמייצג אותי זה ארגון המורים, זו מכה קשה למשרד החינוך, אז התשובה היא כן, הם נלחמים כדי להוריד את זה או כדי לעשות הכול כדי לפגוע בי.

<עומרי עדיקה: אני ברשותך אתייחס אליך, חבר הכנסת גנאים.

<עומרי עדיקה: למה הם עושים את זה?

<עומרי עדיקה: כי הם יכולים.

<עומרי עדיקה: פשוט כי הם יכולים, אז הם מרשים לעצמם.

מסעוד גנאים: לא, לא, אני שאלתי מה הסיבה הבסיסית, למה?

<עומרי עדיקה: אז אני אומר, שליחת החוקר הפרטי נעשתה על מנת לפגוע, לאיים, לשבש את הליכי המשפט, כי כשמגיעים שני חוקרים פרטיים למנהלת בית הספר, אתה מבין ששמי הטוב נפגע.

תמר זנדברג: כלומר, רק להבין, אתה תבעת בעניין של שכר בתביעה לא קשורה ומשרד החינוך בהיותו המשיב, כדי לנסות לקעקע את אמינותך ולעשות את הקייס שלהם בטענה שהם לא צריכים לשלם לך מה שאתה טוען, הפעיל חוקרים פרטיים.

תמר זנדברג: אני רק רוצה גם לומר שמהתצהיר שהגיש משרד החינוך או בעל תפקיד במשרד החינוך לבית המשפט, הוא אמר שזה לא היה חד פעמי במקרה הזה, אלא שמדובר בשיטת עבודה של משרד החינוך.

<עומרי עדיקה: רק משפט אחד, ברשותך, לחדד את העניין.

<עומרי עדיקה: אין פה שום עניין פדגוגי.

<עומרי עדיקה: עצם העובדה שאני ממרץ עד יוני המשכתי ללמד, להיכנס לכיתות ואף תלמידה לא נפגעה, אין פה שום עניין פדגוגי.

תמר זנדברג: ברור.

יעקב מרגי: עומרי, תודה.

יעקב מרגי: עדנה, דברי.

<עדנה דוד: אני מהסתדרות המורים, אני סגנית המזכ"לית ואני רוצה לומר שהמזכ"לית, יפה בן דוד, שלחה לאחרונה מכתב למנכ"ל משרד החינוך, לאבואב, דרישה מפורשת להתערבות אישית שלו להפסקת קיום התופעה הפסולה.

<עדנה דוד: לא יכול להיות שמורה בבית הספר, באמת שנכנס לכיתות, שהוא מחנך, ירגיש שהוא אחרון העבריינים, נרדף על ידי חוקרים פרטיים.

<עדנה דוד: זה מקום העבודה שלנו.

<עדנה דוד: אנחנו מחנכי ישראל ולא עבריינים.

<עדנה דוד: יש במשרד החינוך, בבתי הספר, מספיק דרכים ואפשרויות לסדרים וביקורות פנימיים.

<עדנה דוד: אין צורך בחוקרים פרטיים.

<עדנה דוד: זה פסול.

יעקב מרגי: העמדה ברורה.

יעקב מרגי: נשמע את משרד החינוך.

יעקב מרגי: הדילמות הן כאלה שרוצים לבצע פיקוח ובקרה.

יעקב מרגי: צריך לשכור חברות, לאו דווקא חוקר פרטי, לפעמים זה רואה חשבון, לפעמים זה יועצים ארגוניים, לפעמים זה משפטנים.

יעקב מרגי: פיקוח ובקרה נדרש במערכת כזו גדולה לאו דווקא כלפי מורים.

יעקב מרגי: זה יכול להיות כלפי גופים שמבקשים תקציב מהמדינה.

יעקב מרגי: את יודעת מה?

יעקב מרגי: גם מנהלי בתי ספר שמדווחים שעות.

יעקב מרגי: הרבה פעמים בדיונים האלה אני אומר, רבותיי, המדינה משקיעה ים של כסף.

יעקב מרגי: לצערי הרב התחושה, שבחלק מהמקרים זה לא מגיע לקצה באותו עובי שזה יצא מהמדינה.

יעקב מרגי: צריך פיקוח ובקרה.

<עדנה דוד: נכון.

יעקב מרגי: אני רוצה להגיד לך, אם גור, שהוא ראש אגף פיקוח ובקרה, לא יודע שזה לא אישי כלפיו, הוא היה מרגיש שאני כבר רודף אותו מרוב שאני מאיץ בו, כי יש את סוגיית תשלומי הורים שאנחנו לא נרד ממנה, סוגיית התל"נים שזה עושק לאור יום, שנמשיך להתעסק איתה, ועוד, אני יכול למנות לך רשימה.

יעקב מרגי: את יודעת מה?

יעקב מרגי: אתמול היה דיון פה על מזון בריא במוסדות החינוך.

יעקב מרגי: צריך מישהו שיפקח?

יעקב מרגי: אין מה לעשות.

יעקב מרגי: אנחנו דרשנו זאת.

יעקב מרגי: נכון שצריך לדעת גם לסמן קווים אדומים.

<עדנה דוד: ואיך עושים?

יעקב מרגי: אף אחד לא חסין מפיקוח ובקרה.

<עדנה דוד: נכון.

יעקב מרגי: אף אחד.

יעקב מרגי: כל הכבוד למעמד המורה, גם הוא צריך פיקוח ובקרה.

יעקב מרגי: איך עושים?

יעקב מרגי: נכון, צודקת.

יעקב מרגי: אף אחד לא פטור מפיקוח ובקרה וכך המדינה צריכה להתנהל וכך מבקר המדינה דורש מאיתנו וחוק מבקר המדינה מבקש את זה.

יעקב מרגי: אני אומר את זה כדברים פתוחים כי אני לא מכיר את המקרה.

יעקב מרגי: עוד לא שמענו את נציגי המשרד.

יעקב מרגי: משרד החינוך, בבקשה, כמובן בלי להיכנס לסוגיה המשפטית.

< גור רוזנבלט: גור רוזנבלט, אני מנהל את מינהל רישוי, בקרה ואכיפה במשרד החינוך.

תמר זנדברג: אתה זה שנתת את התצהיר.

יעקב מרגי: הוא המושמץ התורן מכולם, מכל הצדדים.

תמר זנדברג: לא, הוא לא מושמץ.

תמר זנדברג: הכוונה, הוא זה שנתן את התצהיר שאתה אומר שמקובל בשיטה.

יעקב מרגי: לא משנה, תצהירים נותנים רק משפטנים במשרד.

תמר זנדברג: אתה ראש מינהל רישוי, בקרה ואכיפה, אבל אתה לא הבכיר שנתן את התצהיר.

<גור רוזנבלט: נכון.

<גור רוזנבלט: יושב איתי כאן דודי כהן, מנהל אגף אכיפה, ואחד העובדים שלו הוא זה שנתן את התצהיר.

<גור רוזנבלט: אז קודם כל כמו שפתחתי, אני חושב שהרבה מאוד מהעוצמה שאנחנו מקבלים ממה שאנחנו עושים, זה מכאן, מוועדת חינוך, ממה שאומר פה יושב ראש הוועדה וגם חברי הוועדה.

<גור רוזנבלט: צריך לומר, ובצדק רב על זה שצריך באמת לפקח על כל מיני נושאים בתוך המערכת, גם נושאים כספיים וגם נושאים אחרים.

<גור רוזנבלט: רק להסביר על מה אנחנו מדברים כאן.

<גור רוזנבלט: באמת שאל חבר הכנסת גנאים, מה קרה.

<גור רוזנבלט: בוא נתחיל מהתחלה.

<גור רוזנבלט: יש כאן מורה שפוטר פדגוגית.

<גור רוזנבלט: אני לא נכנס לתביעה של לשון הרע.

<גור רוזנבלט: אני גם בעצמי לא יודע מה יש שם, בתביעה של הלשון הרע.

<גור רוזנבלט: זה גם לא מעניין אותי, אבל המורה פוטר פדגוגית, הוא לא יכול להיות מורה יותר.

<גור רוזנבלט: רק להסביר, זה כמו רופא שלוקחים לו את האפשרות להיות רופא או עורך דין שלוקחים לו את הרישיון.

<גור רוזנבלט: הוא לא יכול להיות מורה.

יעקב מרגי: שללתם לו את הרישיון?

יעקב מרגי: אפשר לשלול בכלל?

<גור רוזנבלט: עבר הליך ארוך, אושר על ידי בית המשפט.

<גור רוזנבלט: היה ערעור לשר החינוך, עבר את כל התהליכים, הליך מסודר מאוד, סופית, חלוט, זה המצב, לא יכול להיות מורה יותר.

<גור רוזנבלט: אחרי כל זה, אחרי שלא יכול ללמד, הפסיק ללמד במערכת, חשבנו, הכול בסדר.

<גור רוזנבלט: התברר במסגרת תביעה שאותה יזם אותו מורה, אני אומר מורה לשעבר כי הוא כבר לא יכול להיות מורה.

יעקב מרגי: אתה חוזר על זה כי אתה אומר לי במילים אחרות, תראה אם הבנתי אותך נכון, אתה אומר לי במילים אחרות, לחשש של חברי הכנסת, סליחה שאני מנסה לפרש אתכם, אילו הוא היה מורה במצבת, לא היה נשלח חוקר פרטי?

<גור רוזנבלט: אנחנו לא עושים מעקבים אחרי מורים, אמרה פה את זה מנכ"לית המשרד.

<גור רוזנבלט: אני בעצמי חוזר על ההתחייבות.

יעקב מרגי: תגיד מנכ"לית דאז.

<גור רוזנבלט: הוצאנו מכתב גם להסתדרות המורים בעניין הזה.

<גור רוזנבלט: אנחנו לא עושים מעקבים אחרי מורים.

<גור רוזנבלט: יש לנו אמון במנהלים, יש לנו אמון במורים.

<גור רוזנבלט: אנחנו לא עובדים בצורה הזאת.

<גור רוזנבלט: אחרי שהתברר שלמרות שפוטר, איכשהו נכנס בחזרה למערכת באמצעות העסקה בבית ספר, אבל העסקה באמצעות גורם חיצוני לבית הספר, כנראה כמו שהוא מועסק גם השנה כמו שאנחנו שומעים פה, ואני מצטער מאוד לשמוע את זה, כי מי שפוטר פדגוגית, הוא לא מתאים להיות מורה.

<גור רוזנבלט: זה לא מקרה שהוא פוטר פדגוגית, אז אני אומר, אחרי שזה התברר לנו, אנחנו שלחנו בקר כדי שילך ויבדוק האם הוא מלמד או לא מלמד.

<גור רוזנבלט: לא היה פה שום מעקב.

<גור רוזנבלט: בא הבקר, נכנס, דפק בדלת, שלום למנהלת - - -

יעקב מרגי: המדינה משלמת עבור שעות ההוראה האלה, על הבעלות הזו?

<גור רוזנבלט: אני לא נכנס כרגע לשאלה מי משלם.

יעקב מרגי: אני שואל שאלה.

<גור רוזנבלט: אני לא יודע מה מקור המימון של השעות.

<גור רוזנבלט: לפעמים זה מקור מימון הורים, לפעמים זה מקור מימון רשות.

יעקב מרגי: זו גם תשובה.

<גור רוזנבלט: הנושא הוא לא מקור המימון של השעות, הנושא הוא שאדם שפוטר פדגוגית, נקבע, לא יכול להיות מורה, תהא הסיבה אשר תהא, נכנס בחזרה לתוך המערכת ואנחנו שלחנו שום מעקב ושום כלום.

<גור רוזנבלט: בא בקר, דפק בדלת של המנהלת, אמר לה שלום, אני מגיע מטעם משרד החינוך, אנחנו רוצים לברר האם המורה הזה מלמד אצלכם, כי במערכות המחשב של משרד החינוך הוא לא דווח על ידי המנהלת כמורה, כי אם הוא היה מדווח למערכות המחשב של משרד החינוך, הייתה מופיעה לה חסימה.

<גור רוזנבלט: היא לא דיווחה אותו, היא העסיקה אותו באיזושהי צורה צדדית.

<גור רוזנבלט: נכנס בצורה גלויה, פשוטה, ברורה, דפק בדלת, שלום, קוראים לי זה וזה, אני מטעם משרד החינוך, האם עובד כאן המורה עומרי עדיקה?

<גור רוזנבלט: קיבל תשובה, עובד.

<גור רוזנבלט: תודה רבה, חזר הביתה, מטפלים.

יעקב מרגי: עם העתק של התלוש.

<גור רוזנבלט: קראו למנהלת, אמרו לה, איך את עושה דבר כזה?

<גור רוזנבלט: אמרה מה שאמרה, אני לא נכנס לזה כרגע.

<גור רוזנבלט: אני חושב שהיא הייתה בסדר.

<גור רוזנבלט: זו לא הייתה אשמתה.

<גור רוזנבלט: לא משנה, מה שקרה, קרה, העסקה שלו שם הופסקה ובזה נגמר העניין.

יעקב מרגי: הבקרים שלך הם חוקרים פרטיים?

<גור רוזנבלט: יש לנו גם חברת חקירות פרטית.

<גור רוזנבלט: דרך אגב, מאז ומעולם הייתה למשרד החינוך חברת חקירות פרטית.

<גור רוזנבלט: צריך לומר שחוקר פרטי, יש לו הרבה מאוד יתרונות בכל מיני נושאים שבהם אנחנו עוסקים.

תמר זנדברג: יתרונות למה?

תמר זנדברג: תלוי מה רוצים.

<גור רוזנבלט: תראו, אין מה לעשות, אנחנו חלק מהדברים עושים באמצעות עובדים חיצוניים.

<גור רוזנבלט: רוב הפעולות זה פעולות שנעשות באמצעות מיקור חוץ ולא באמצעות עובדי תקן.

<גור רוזנבלט: הייתי מאוד שמח אם כל העובדים שלי היו עובדים בתקן, אבל אין לנו.

<גור רוזנבלט: אנחנו מכירים את המצוקה.

<גור רוזנבלט: חלק גדול מהעבודה נעשית באמצעות רואי חשבון שאני מעסיק באופן פרטי, באמצעות חברות בקרה שאני מעסיק באופן פרטי וגם באמצעות מכרז כזה של זכיינים מהסוג הזה.

<גור רוזנבלט: זה מה שאנחנו עושים.

יוסף ג'בארין: זה משהו מקובל במשרדי ממשלה?

<גור רוזנבלט: לא רק שהוא מקובל, גם יש תהליך מאוד מסודר איך מאשרים ובאיזה נושאים מועסקים.

<גור רוזנבלט: משרד המשפטים הוא הגורם המאשר.

יוסף ג'בארין: יש רשימה של משרדי חקירות שמאושרים על ידי המדינה?

<גור רוזנבלט: לא, זה מכרז.

<גור רוזנבלט: משרד המשפטים מפקח.

<גור רוזנבלט: קודם כול חייב פיקוח של משרד המשפטים, כל מי שניגש למכרז מראש, וחוץ מזה גם משרד המשפטים מאשר לנו ספציפית לאיזה נושא מותר לנו להעסיק את החברה הזאת, ככה שבנושא הזה יש פיקוח מאוד הדוק.

יוסף ג'בארין: אותה חברה לכל המשרדים?

<גור רוזנבלט: לא.

יוסף ג'בארין: אלא כל משרד ממשלתי, יש לו חברה אחרת?

<גור רוזנבלט: מי שזוכה, זוכה.

<גור רוזנבלט: בדרך כלל זה מכרז מחיר.

יוסף ג'בארין: לא, אני שואל, המכרז הוא נכון למשרד ממשלתי?

<גור רוזנבלט: כן.

יוסף ג'בארין: בנפרד.

<גור רוזנבלט: כן, וגם הנושאים, משרד המשפטים מאשר לנו לאיזה נושאים באופן ספציפי מותר לנו להפעיל את הנושאים האלה.

תמר זנדברג: איזה נושאים?

<גור רוזנבלט: למשל, בואו ניקח נושאים שבהם אנחנו עוסקים.

<גור רוזנבלט: קודם כול יש נושאים שבהם המחוקק הסמיך אותנו לבצע את הבדיקות.

<גור רוזנבלט: הזכיר חבר הכנסת מרגי את נושא התזונה במוסדות החינוך.

<גור רוזנבלט: עוד אין לנו תקנות בנושא הזה, אבל זה נושא התזונה במוסדות החינוך.

<גור רוזנבלט: יש את הנושא, למשל, פיקוח, ועשינו הרבה מאוד תיקים בנושא של מחירי ספרי לימוד.

<גור רוזנבלט: צריך לדעת, כשהורה בא לקנות ספר בחנות, הוא לא יכול להגיד, הספר הזה במתמטיקה יקר לי, אספיס, אני קונה בני גורן.

<גור רוזנבלט: הוא לא יכול, הוא חייב לקנות מה שהמורה אמרה.

יעקב מרגי: זה "לקוח שבוי".

<גור רוזנבלט: "לקוח שבוי" לגמרי ולכן אנחנו כרגולטור קובעים את המחיר של ספרי הלימוד.

<גור רוזנבלט: אגב, אנחנו עושים את זה יחד עם המוציאים לאור.

יוסף ג'בארין: הנושאים מראש מאושרים או בדיעבד?

<גור רוזנבלט: ודאי שמראש.

יוסף ג'בארין: אז מה הם הנושאים?

<גור רוזנבלט: אמרתי, חוק הפיקוח על ספרי לימוד, חוק הפיקוח על איכות המזון.

<גור רוזנבלט: אנחנו עוסקים בנושא של רישוי מוסדות חינוך.

<גור רוזנבלט: יש לנו תופעה מצערת מאוד שמחליטים הורים ומקימים לעצמם בית ספר, לא עבר בדיקה.

<גור רוזנבלט: אם הוא עבר רישוי מסודר, אז מצוין, אז קיבל רישיון משרד החינוך.

<גור רוזנבלט: יש כאלה שמחליטים על דעת עצמם.

<גור רוזנבלט: בשבוע שעבר היינו באיזשהו מוסד כזה.

<גור רוזנבלט: הלכה קבוצת הורים, שכרה איזשהו אולמון כזה, שכרה מישהו שאפילו לא יודעים אם הוא מורה או לא מורה והחליטה שזה בית הספר של הילדים שלה כרגע.

<גור רוזנבלט: זה סוג הבדיקות שאנחנו עושים.

<גור רוזנבלט: יש לנו כמה עשרות, כנראה, מוסדות כאלה שעדיין פועלים ברחבי הארץ.

<גור רוזנבלט: אנחנו פועלים על מנת לסגור את המוסדות האלה.

<גור רוזנבלט: נושא בינוי למשל.

<גור רוזנבלט: אנחנו מקצים כסף לרשויות כדי שיבנו בתי ספר.

<גור רוזנבלט: אנחנו לפעמים מגלים, זה מצער מאוד, שבית ספר כזה הפך להיות אולם אירועים במקרה אחד, הפך להיות חנות במקרה אחר באיזושהי קונסטלציה שהרשות איכשהו עשתה מה שעשתה.

<גור רוזנבלט: יש לנו נושא של הסעות למשל.

<גור רוזנבלט: דווקא נתון שקיבלנו לפני נדמה לי חודש מחבר הכנסת מרגי לגבי הסעות תלמידים במגזר הבדואי.

<גור רוזנבלט: עשינו פעולה משותפת, גם משטרת ישראל הייתה שותפה לפעולה הזאת, שרשות קיבלה תקציב כדי להסיע תלמידים ומסיבות כאלה ואחרות הסיעו את התלמידים בצורה לא בטיחותית.

<גור רוזנבלט: ביום אחד שלושה עשר רכבים הורדו מהכביש.

<גור רוזנבלט: זה לא סוג פעולות שאפשר לבצע על ידי מפקח של משרד החינוך.

<גור רוזנבלט: אני לא מצפה ממפקח של המשרד שיעקוב, יבדוק.

יעקב מרגי: אין ספק.

תמר זנדברג: מה עוד?

<גור רוזנבלט: נושא של מצבת תלמידים.

<גור רוזנבלט: היו מצבים שבהם דווחו תלמידים למרות שהם לא לומדים בבית הספר.

יעקב מרגי: ניפוח רשימות.

<גור רוזנבלט: כן.

<גור רוזנבלט: נושא קצין ביקור סדיר.

<גור רוזנבלט: נניח נער צעיר הפסיק ללמוד בבית הספר, לפעמים גם ההורים שלו לא יודעים איפה הוא ואנחנו מפעילים את המכרז הזה ואיכשהו החבר'ה האלה מוצאים אותם.

<גור רוזנבלט: הוא על חוף הים בכנרת עכשיו, כבר שבועיים, ישן שם באיזה שק שינה, לא יודע מה.

<גור רוזנבלט: מוצאים אותו, עוזרים להחזיר אותו לתוך המערכת.

מסעוד גנאים: מבחני בגרות, משהו כזה?

<גור רוזנבלט: לא מתעסקים בזה בכלל.

יעקב מרגי: מי אמר שלא צריך?

יעקב מרגי: הוא אמר לך, לא.

יעקב מרגי: הוא ציין עובדה.

יעקב מרגי: יכול להיות שצריך.

מסעוד גנאים: לפעמים באים אנשים כאלה לבתי הספר, ששואלים בעת מבחני הבגרות.

מסעוד גנאים: אני לא אומר שזה לא טוב, דרך אגב.

<גור רוזנבלט: כל מה שקשור להוצאת כספים במרמה במשרד החינוך.

<גור רוזנבלט: למשל, שבוע שעבר נעצרו כמה אנשים על ידי המשטרה סביב תקציב שהתקבל עבור פעילות חינוכית מסוימת, עבר בגלגולים בעמותות לפעילות אחרת.

תמר זנדברג: רגע, מה זאת אומרת?

תמר זנדברג: אתם משרד החינוך, אתם מתקצבים או רשויות מקומיות או - - -

<גור רוזנבלט: או עמותות.

תמר זנדברג: זו עמותה שקיבלה תקציב משרד החינוך והוציאה את זה לדברים אחרים?

<גור רוזנבלט: עבור פעילות מסוימת ואפילו התגלגלו איכשהו לנושאים אחרים.

תמר זנדברג: למה התגלגלו במקרה של העמותה?

<גור רוזנבלט: זה כרגע בחקירה.

יעקב מרגי: נושא פלילי.

<גור רוזנבלט: בואו לא נרחיב.

תמר זנדברג: אבל משהו פלילי?

יעקב מרגי: פלילי, לא חינוכי.

<גור רוזנבלט: זה עבר למשטרה.

<גור רוזנבלט: שבוע שעבר נעצרו אצלנו שישה אנשים.

תמר זנדברג: איפה?

<גור רוזנבלט: פה בירושלים.

תמר זנדברג: אוקיי.

תמר זנדברג: מה עוד?

יעקב מרגי: הכרח שלא יגונה.

תמר זנדברג: משרד החינוך לא מפעיל משטרה משל עצמו.

יעקב מרגי: המשטרה היא לא אקטיבית, המשטרה היא גורם אכיפה.

יעקב מרגי: המשרד מחויב, ואם הוא לא יעשה את עבודת הבקרה והפיקוח שלו, הוא יופיע בדוחות המבקר.

תמר זנדברג: בסדר, תיכף נדבר על זה.

תמר זנדברג: מה עוד?

<גור רוזנבלט: אנחנו מפעילים עוד סוג של מכרז שלפעמים מתבלבלים בינו לבין המכרז הזה.

<גור רוזנבלט: אנחנו מפעילים בקרות במוסדות החינוך, שזה בקרות שמתבצעות באופן שגרתי על כלל מערכת החינוך כבר הרבה מאוד שנים.

<גור רוזנבלט: היו בעבר הרבה מאוד בקרות שמשרד החינוך היה מטיל על בתי הספר.

<גור רוזנבלט: הייתה זעקה מהשטח שמנהלים אמרו, אי אפשר יותר עם הדבר הזה.

<גור רוזנבלט: ריכזנו את הבקרות האלה כחלק מההקמה - - -

יעקב מרגי: זוכר את הדיון הזה.

<גור רוזנבלט: כן, אז סידרנו את זה.

<גור רוזנבלט: עשינו על זה בקרה מסודרת.

<גור רוזנבלט: יש לנו בקרות.

<גור רוזנבלט: כל בית ספר רואה בקר אחת לשלוש-ארבע שנים, זה מכרז אחר.

<גור רוזנבלט: כל מי שעובד בנושא הזה, הוא מנהל לשעבר.

<גור רוזנבלט: חלקם הגדול גם מומלצים על ידי הסתדרות המורים, על ידי המחוזות שלנו, ואנשים שניהלו בעבר בתי ספר.

<גור רוזנבלט: הם נכנסים, הם עושים בקרה של יומיים, בקרה מאוד משמעותית שבודקת את שעות התקן, שבודקת את תשלומי ההורים, שבודקת את מצבת התלמידים, שבודקת את חלוקת שעות ההוראה לתלמידים לפי נושאים, לפי המלצות המתנ"ה.

יעקב מרגי: מערכות שעות וצלצולים - - -

<גור רוזנבלט: כן, הכול, מערכות שעות.

<גור רוזנבלט: לפעמים מה שקורה, שמתבלבלים בין המכרזים.

<גור רוזנבלט: הכי חשוב להבדיל בזה.

<גור רוזנבלט: זה מבצעים רק מנהלים לשעבר, אנשים עם ניסיון חינוכי עשיר מאוד.

יעקב מרגי: אני אומר עכשיו בגילוי נאות, אני חסיד של הבקרה ופיקוח ואכיפה במערכות ציבוריות בלי שום כחל וסרק.

תמר זנדברג: רגע, אבל את זה לא עושים חברות חקירה פרטיות?

<גור רוזנבלט: חברות בקרה פרטיות, לא חברות חקירה.

יעקב מרגי: הוא אמר, בדרך כלל זה מנהלי בתי ספר לשעבר.

תמר זנדברג: את הנושא הזה של בקרות על בתי ספר לא עושות חברות של חקירות פרטיות.

<גור רוזנבלט: כן.

תמר זנדברג: וזה חברות שמוקמות על ידי מנהלים לשעבר כדי לתת שירותים - - -

<גור רוזנבלט: חברות ידועות מאוד, טלדור, חברות כאלה, חברות גדולות מאוד - - -

יעקב מרגי: שמעסיקות מנהלי בתי ספר לשעבר.

<גור רוזנבלט: לפרוייקטים האלה מעסיקות מנהלים לשעבר.

תמר זנדברג: אוקיי.

יעקב מרגי: שאלות לחברי הכנסת לפני שאני מסכם את הדיון?

תמר זנדברג: שתי שאלות.

תמר זנדברג: אני רוצה לעניין הפרטי ולעניין הכללי.

תמר זנדברג: לעניין הפרטי, לאיזה מהסעיפים האלה נופל החקירה של אותו מה שקראתם מורה לשעבר, שבעצם כדי להתגונן מפני תביעה משפטית, הלך פה בעצם להשיג מידע?

תמר זנדברג: זו שאלה ראשונה.

תמר זנדברג: שאלה שנייה שכן נוגעת למקרה הכללי, הסיפור כאן התפתח מהכלל אל הפרט ולא להיפך, כלומר, לפני שנה וחצי נחשף שמשרד החינוך מוציא מכרזים לחברות חקירה פרטיות.

<גור רוזנבלט: זה מכרז שפורסם בצורה גלויה, אנחנו לא מסתירים את זה מאף אחד.

<גור רוזנבלט: הכול היה ברור וגלוי כל הזמן.

<גור רוזנבלט: תמיד הייתה במשרד החינוך התקשרות עם חברת - - -.

<גור רוזנבלט: תמיד היה, גם לא הסתרנו את זה.

<גור רוזנבלט: כל החשיפה הגדולה, בסך הכול חידשנו מכרז כי מכרז קודם הסתיים.

תמר זנדברג: בסדר, אני מבינה.

תמר זנדברג: מה שאני רק מנסה להגיד זה שזה לא היה בגלל מקרה פרטני, זה היה הפוך, זה היה בגלל מכרז כללי, כוללני שבסופו של דבר יצר תחושה מכיוון שמדובר כאן במשרד החינוך, ואני כן אשמח לשמוע איך זה שונה ממשרדים אחרים, כי אני לא מכירה שמשרדים אחרים, אולי גם הם צריכים, נגיד משרד הבריאות, הוא שוכר חוקרים פרטיים כדי ללכת לראות שמחלקות מתנהלות - - -

יעקב מרגי: איך הוא יעשה פיקוח ובקרה?

יעקב מרגי: בתי חולים מדווחים לו, הוא משלם.

יעקב מרגי: קופות חולים מדווחות, הוא משלם.

תמר זנדברג: אז הוא מעסיק חוקרים פרטיים כדי לעשות את עבודת הפיקוח של הממשלה?

תמר זנדברג: זה חדש לי.

יעקב מרגי: אני לא יודע.

יעקב מרגי: אני אומר לך, אני מעריך שיש לו מערכת פיקוח ובקרה.

יעקב מרגי: מה הוא מעסיק במכרזים?

יעקב מרגי: אני לא יודע.

תמר זנדברג: אגב, יכול מאוד להיות שאנחנו צריכים פה ללכת שתי דלתות לוועדה לביקורת המדינה.

יעקב מרגי: רגע, אני אשאל שאלה נגדית.

יעקב מרגי: אנחנו מדברים כאן לא אחת בוועדות, מבחינתי עומרי, אתה לא פה, אל תיקח את זה אישית, אתה לא מעניין אותי כרגע, אתה לא הסיפור.

יעקב מרגי: אני בא ואומר, היה פה לא דיון אחד, כמה דיונים על איכות כוח ההוראה.

יעקב מרגי: מדברים על זה.

יעקב מרגי: לאחרונה, להבדיל אלף הבדלות, הסיפור שהיה בבית הספר נעמי שמר בתל אביב, ואנחנו ירדנו גם על המדינה, גם על משרד החינוך איך קרה כדבר הזה.

יעקב מרגי: אני חושב, אם מגיע מידע למשרד החינוך שמורה שהוא נפסל במערכת נמצא במערכת, הוא צריך לבדוק זאת.

תמר זנדברג: אין ספק, אבל שוב, אני דווקא מדברת על המקרה הכללי.

תמר זנדברג: אנחנו יודעים מה זו פרקטיקה של חוקר פרטי, איך הוא הולך והוא מחפש במסמכים והוא הולך אולי לבית של המורה הזה ומחפש בפח.

יעקב מרגי: אז הוא בא ואמר מה היה.

תמר זנדברג: אגב, אני בהחלט חושבת שיש כאן עניין גם למבקר המדינה לבדוק את כל משרדי הממשלה, האם ראוי שמדינה תפריד סמכות שלטונית של ביצוע הבקרה והפיקוח הרגולטורי של המשרד על הכפופים לו באמצעות חקירות פרטיות.

תמר זנדברג: זו שאלה ערכית.

<גור רוזנבלט: אני הייתי שמח מאוד אם כל העובדים שמועסקים בתחום הזה היו עובדי תקן של המדינה.

<גור רוזנבלט: את שואלת אותי האם יש סיכוי שזה יקרה?

יעקב מרגי: לא יקרה, המגמה היא הפוכה.

תמר זנדברג: אבל אתם מוציאים כסף גם ככה.

יעקב מרגי: האוצר, זה לא הם.

תמר זנדברג: אבל הם נותנים להם כסף להעסיק את החברות האלה.

יעקב מרגי: חברתי, תקשיבי, אני הייתי שר לשירותי הדת, נכון?

יעקב מרגי: עשינו תוכניות הבראה למועצות דתיות בתקופה שלי.

יעקב מרגי: אמר לי האוצר, תקשיב, תוכניות הבראה עולות למדינה כך וכך מיליוני שקלים.

יעקב מרגי: היה מאה ומשהו מיליוני שקלים.

יעקב מרגי: את יודעת כמה השקיעו במשרדי רואי חשבון לפיקוח ובקרה וליווי?

יעקב מרגי: סכום עתק, אבל את יודעת מה?

יעקב מרגי: אני לא מלין על כך.

יעקב מרגי: באו, צעקו, מה אתה מצמיד לנו רואה חשבון?

יעקב מרגי: עד היום המדינה נהנית מזה.

יעקב מרגי: עד היום אנחנו לא שומעים הלנות שכר, אדרבא ואדרבא.

יעקב מרגי: אני חושב שפיקוח ובקרה זה דבר מתבקש.

יעקב מרגי: המושג של חוקרים פרטיים, אתם מבינים את הרגישויות.

יעקב מרגי: אתם הצגתם את המציאות פה לגבי עומרי, אני חוזר לעומרי.

יעקב מרגי: באת ואמרת, קיבלתם מידע, הבקר שלכם ירד לבית הספר, ביקש נתונים, בזה נגמרה העבודה.

יעקב מרגי: לא בילוש, לא חקירה.

<גור רוזנבלט: שום דבר.

יעקב מרגי: אוקיי, תודה.

<גור רוזנבלט: גם חשוב להדגיש, חוקר פרטי, אתה עושה קונוטציה של מישהו - - -

יעקב מרגי: לכן אני מבין את הרגישות.

<גור רוזנבלט: זה אדם שמבוקר על ידי משרד המשפטים.

<גור רוזנבלט: הוא חייב לי דין וחשבון.

יעקב מרגי: גור, זה לא עושה עלי רושם, כי היו חוקרים פרטיים שגם נפלו ולא ידעו איפה הסף שלהם, ועובדים סוציאליים שנחשפו ולא ידעו איפה התפקיד שלהם נגמר, ומורים שלא ידעו איפה.

יעקב מרגי: זה לא עושה עלי רושם.

יעקב מרגי: אני רוצה לדעת בבירור, נכון, ההגדרה של חוקר פרטי מעוררת מייד קונוטציות של מעקב ובילוש על כל המשתמע מכך.

יעקב מרגי: באתם ואמרתם כמשרד ממשלתי, במקרה של עומרי הבקר עשה סך הכול את הפעולה הזו, ירד לבית הספר, ביקש.

יעקב מרגי: המנהלת שיתפה פעולה, נתנה את הנתונים, הגעתם למסקנות.

יעקב מרגי: למרות שזו לא עבודה של חוקר מומחה ואני לא חוקר אתכם, אבל אתם אומרים פה לפרוטוקול אמירה חד משמעית, לא קשור לתביעות או לנסות להניא אותו מהתביעות או לנסות להתגונן מהתביעות, אלא סך הכול לבדוק האם זה קיים שמורה שנפסל פדגוגית, נמצא במערכת.

<גור רוזנבלט: בדיוק.

<עומרי עדיקה: אתה הפכת להיות סניגור שלהם?

<עומרי עדיקה: חבר הכנסת מרגי, אתה הופך להיות הסניגור שלהם.

יעקב מרגי: אדוני, סליחה, אתה רוצה לנהל את הדיון?

<עומרי עדיקה: לא, אבל אל תגיד להם דברים כאלה.

יעקב מרגי: עומרי, או שאתה עוצר או שאני מפסיק את הדיון.

יעקב מרגי: אתה לא תתפרץ.

יעקב מרגי: אתה רוצה רשות דיבור?

יעקב מרגי: תקבל.

יעקב מרגי: אף אחד לא חסין ביקורת.

יעקב מרגי: אתה לא תאמר לי מה לשאול, בסדר?

יעקב מרגי: אני לא בחקירה משטרתית.

יעקב מרגי: עמדה לך הזכות לא לבקש את הדיון הזה ממי שביקשת, אם אתה חושב שזה הולך להזיק לך מבחינה משפטית.

יעקב מרגי: השתדלנו פה לא לגעת ואני מודיע חד משמעית, עכשיו אתה מנסה לעשות קצף.

יעקב מרגי: לא עושה עלי רושם.

<עומרי עדיקה: אתה לא פוגע בי משפטית.

יעקב מרגי: אוקיי, תודה.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

<יוסי אפשטיין: יוסי אפשטיין מהלשכה המשפטית, עורך דין בלשכה המשפטית.

<יוסי אפשטיין: אני לא אתייחס למקרה, אני רק אגיד מספר מילים.

<יוסי אפשטיין: אמרה חברת הכנסת זנדברג, ובצדק, שראוי למקרה כזה, לכאורה, לפי הכותרת של הוועדה הזאת, להיבדק בערכאות אחרות.

<יוסי אפשטיין: רבותיי, יש לי חידוש.

<יוסי אפשטיין: העניין הזה כבר הופנה לערכאות אחרות על ידי האדון היושב פה באולם.

<יוסי אפשטיין: זה אחד.

יעקב מרגי: תסביר, לא הבנתי.

<יוסי אפשטיין: זאת אומרת, האדון הנכבד שיושב פה באולם פנה לכל מיני ערכאות כאלה ואחרות שאני בטוח שצדקתנו תצא לאור באופן מוחלט, כולל ערכאה משפטית וכולל כנגד כל מיני גורמים.

<יוסי אפשטיין: אני לא אכנס לזה.

<יוסי אפשטיין: שניים, כותרת הדיון, חקירה אחרי מורים, בילוש, התחקות, לא יודע מה, הגנת פרטיות, הם לא מיני ולא מקצתי.

<יוסי אפשטיין: נקודה.

<יוסי אפשטיין: לא קרוב, לא המקרה הזה ולא בכלל.

<יוסי אפשטיין: שלוש, במקרה, כמו שהסביר גור, ובצדק, העניין הזה הופעל על ידי המכרז, אבל באותה מידה גם מידע כזה שמישהו אחר היה נוקש בדלת, לא מומחה, לא מקצועי, זה לא הצריך איזושהי חקירה מוסוות, זה בסך הכול משהו גלוי.

יעקב מרגי: היה ברור לי גם בלי הדברים שלך.

<יוסי אפשטיין: ארבע, הקונסטלציה של עדותו של האדון הנכבד בבית המשפט לאור הנתונים העובדתיים שנסקרו פה ולא אחזור עליהם, הכריחה אותנו, כולל את ההיבט הכלכלי איך שולם הכסף ולא אכנס לכך, לבדוק את זה גם אל מול המנהלת שפעלה בתום לב אך בהטעיה וטעות, וגם אל מול המערכת שאמרה את דברה בנושא הזה.

<יוסי אפשטיין: שאלה חברת הכנסת זנדברג, ובצדק, האם כל משפט מוביל לחקירה?

<יוסי אפשטיין: רבותיי, אני מלווה את שני התיקים האלה.

<יוסי אפשטיין: לא מיני ולא מקצתי.

<יוסי אפשטיין: אין שום קשר בין המשפטים האלה שבעיניי יצא צדקת משרד החינוך לאור באופן מוחלט לבין העניין הזה.

יעקב מרגי: יש בית משפט שיאמר את דברו.

<יוסי אפשטיין: נכון.

<יוסי אפשטיין: ברגע שנודע לי על ידי כך ששמעתי את מר עדיקה בבית המשפט מאשש את אותו מכתב שהוא הזכיר מקודם, שהוא עובד, הייתי חייב להעלות את זה למעלה וטוב שבדקו את מה שבדקו והפסיקו את עבודתו.

<יוסי אפשטיין: אני מצהיר קבל עם ועדה שבמקרה כזה גם, כפי שהוא הצהיר כאן, לדעתי חובה על המערכת והיא תחטא לתפקידה אם היא לא תבדוק את זה שוב פעם היכן הוא מלמל כרגע.

<יוסי אפשטיין: מילה אחרונה לארגון המורים והסתדרות המורים.

<יוסי אפשטיין: אנחנו בהחלט דבקים בכל העמדה שהצגתם.

<יוסי אפשטיין: קראתי את הדברים.

<יוסי אפשטיין: אנחנו בהחלט דבקים.

<יוסי אפשטיין: אין קשר בין הדברים לבין - - -

יעקב מרגי: אוקיי, תודה.

יעקב מרגי: אלעזר.

אלעזר שטרן: קודם כול צריך לומר ביושר שאני לא הייתי פה כל הדיון, אני לא שמעתי את הכול.

אלעזר שטרן: אני דרך אגב חושב, היושב ראש, ממה ששמעתי ובאמת אנחנו הרי נזהרים כיוון שזה נתון בהליכים משפטיים כנראה, מאוד מלנקוט עמדה, אבל אין לי ספק שמערכת שמתעסקת בחינוך כמו משרד החינוך, צריכה לפעול מהר כמו שהוצג פה.

אלעזר שטרן: היא לא יכולה לחכות לתלונה במשטרה לכל הדברים ולחכות לחקירות משטרה, דווקא בגלל שמתעסקים בחינוך.

יעקב מרגי: והרבה כסף גם.

אלעזר שטרן: לא, לא, השאלה הזאת, מה התקן ומה משרד החינוך, אז אתה ענית בסדר.

אלעזר שטרן: אנחנו לצערי הרב בשירות הציבורי מכירים את הנושא של מיקור חוץ.

אלעזר שטרן: אנחנו, לא משנה באיזה תפקידי ניהול, תמיד מבקרים למה אנחנו לא יכולים לגייס את האנשים, ולא טוב לנו.

אלעזר שטרן: זה מעובדי קבלן ועד מיקור חוץ.

אלעזר שטרן: מבחינתי זה באותה משפחה שהלוואי והם היו עובדים של משרדי הממשלה ואני אומר את זה כאופוזיציה, אבל זה קשור.

אלעזר שטרן: אין פה קואליציה/אופוזיציה בדברים האלה.

אלעזר שטרן: אני חושב שטוב שמשרד החינוך עושה את הפעולות האלה.

אלעזר שטרן: כיוון שמדובר בילדים ובחינוך, החיבור הזה יחד מחייב אותנו ליכולת תגובה מהירה מאוד שטוב שיש אותה למשרד החינוך, לצד זה שאני מבין, אני מקווה, שיודעים להשתמש ביכולת הזאת.

אלעזר שטרן: כל מערכת גדולה עושה גם טעויות בדברים האלה ולכן אני לא רוצה להיכנס לתוך הדיון הזה, אבל אין לי ספק שהיכולות שעליהן אנחנו שואלים אותם, טוב שהכנסת שואלת.

אלעזר שטרן: דרך אגב, גם טוב שאלה התשובות.

יעקב מרגי: עומרי, אתה רוצה לומר משהו?

<עומרי עדיקה: כן, אני ברשותך רוצה להתייחס.

<עומרי עדיקה: אני לא אתייחס לעניין המשפטי למרות שזה אזרחי, אבל אני ברשותך אעיר מספר הערות.

<עומרי עדיקה: שאלות רטוריות לא מחויבות בתשובה.

<עומרי עדיקה: אחד, לכל בית ספר יש מספר מפקחים.

<עומרי עדיקה: יש מפקח על בית הספר, יש מפקח פדגוגי, יש מפקח מקצועי.

<עומרי עדיקה: נשאלת השאלה הפשוטה למה לשלוח בקר, ותיכף אני אתייחס למושג בקר, ולא לבקש מהמפקחת הפדגוגית או מפקחת על בית הספר להיכנס ולראות מה קורה עם עומרי עדיקה.

<עומרי עדיקה: זה אחד.

<עומרי עדיקה: שניים, הוזכר פה חזור והזכר המילה "בקר", אז תרשה לי לעדכן אותך.

<עומרי עדיקה: אין שום קורס בקרים במשרד החינוך, אין שום דבר שנקרא בקר.

<עומרי עדיקה: מדובר בחוקרים פרטיים.

<עומרי עדיקה: אתם רוצים לשלוח בקר?

<עומרי עדיקה: תסמיכו אותו להיות בקר.

<עומרי עדיקה: שלחתם חוקרים פרטיים?

<עומרי עדיקה: יש לזה משמעות.

<עומרי עדיקה: הדבר האחרון - חבר הכנסת מרגי, תנוח דעתך, אני לא משחית את ילדי ישראל, לא במגזר הדתי ולא במגזר הממלכתי.

יעקב מרגי: אין לי ספק.

<עומרי עדיקה: כמו שאתה מבין, אתה גם יכול להתייחס, הם נפלו פה בין הכיסאות ואני באמת חושב שגם תצטרף לבקשה שמין הראוי שישקלו את כל העניין הזה מחדש, אבל אני יכול להגיד לך, העסקתי לא הופסקה.

<עומרי עדיקה: מה-7 במרץ 2017 כשהגיעו שני חוקרים פרטיים עד ה-20.6.2017 לא הופסקה העסקתי.

<עומרי עדיקה: אם הייתי איום לציבור ואם הייתי בעיה פדגוגית, הם היו מפסיקים לאלתר.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני חושב שהדברים נשארים ככה וצריך עיון, כי שוב, זה יותר מסוגיה משפטית.

יעקב מרגי: אני חושב שאמרתי את דעתי.

יעקב מרגי: פיקוח ובקרה חייב שיהיה בכל מסגרת ציבורית ובמיוחד במסגרות שמעסיקות, שמתקצבות, שתומכות, שזה דבר נכון.

יעקב מרגי: המושג של חוקר פרטי מעורר קונוטציות מאוד בעייתיות.

יעקב מרגי: אני שמח שהמשרד הצהיר גם לפרוטוקול חד משמעית שכלפי מורים מכהנים או מועסקים במערכת לא מתבצע שום הליך של מעקב/חקירה/בילוש.

יעקב מרגי: זו אמירה שמתבקשת, טוב שנאמרה.

יעקב מרגי: אני מאחל לך, עומרי, שתצליח בתביעות שלך.

יעקב מרגי: אתה יודע מה?

יעקב מרגי: אם אתה צודק, שתצא צדקתך לאור ושבית המשפט יאמר את דברו.

יעקב מרגי: עדיין אתה אחד ואני יותר נוטה לעזור לקטן ולחלש מאשר לגוף הגדול.

יעקב מרגי: זה לא אישי, זה לא יוצא להם מהכיס.

יעקב מרגי: אם אתה צודק, חשוב שמערכת המשפט תאמר זאת.

יעקב מרגי: יהיה בירור אמיתי.

יעקב מרגי: מאחל לך הצלחה.

יעקב מרגי: אני באמת רוצה לסיים את הדיון, אלא אם כן חברת הכנסת רוצה להוסיף משהו.

יעקב מרגי: השימוש בחוקרים פרטיים כלפי אנשי חינוך כפי שאמרתם, לא נעשה, בצורה חד משמעית.

תמר זנדברג: אם באחד מהסעיפים האלה צריך לחקור מורים מכהנים או מנהלים מכהנים בנושא התזונה, הסעות, מצבת תלמידים, כל הדברים האלה, אז זה כן נעשה.

יעקב מרגי: לא חוקרים פרטיים.

תמר זנדברג: הוא אמר גם את הסעיפים שהם כן מעסיקים חוקרים פרטיים.

יעקב מרגי: במכרזים שהם מוציאים, וכך נאמר, תקנו אותי אם לא, במכרזים האלה יש כל מיני מועסקים, חברות גדולות שלפי תנאי מכרז צריכים להעסיק חוקרים פרטיים או בקרים כאלה ואחרים שכל העבודה שלהם ללכת לוודא, א', ב', ג', ד' או רואי חשבון שיבדקו דוחות.

יעקב מרגי: אני לא נכנס.

יעקב מרגי: מן הסתם, המכרז הוא עב כרס והוא מכיל הרבה דברים.

יעקב מרגי: מה שדעתי נחה מכך באמירה חד משמעית לפרוטוקול, ישבו, שמעו כאן, גם נציגי הסתדרות המורים שומעים זאת, שאין הפעלה של חוקרים פרטיים, שזו כותרת הדיון, כלפי מורים במערכת.

יעקב מרגי: זה חד משמעי.

יעקב מרגי: לגבי הסיפור האישי של עומרי, שאנחנו מוגבלים כי זה בהליך, אני מאחל לו ואני אומר לפרוטוקול פעם שנייה ושלישית, מאחל לך שתצא צדקתך לאור ושתצליח בתביעות שלך.

יעקב מרגי: אם תצליח, גם המדינה תכבד זאת, וזה לא פה אישי, אני מאמין.

יעקב מרגי: אני לא מאמין שבגוף כזה ענק, משרד החינוך אחרי משרד הביטחון, זה גוף ענק.

יעקב מרגי: אתה לא מפריע ואתה לא יושב להם פה.

יעקב מרגי: הם צריכים לעשות את עבודתם נאמנה על פי הבקשות שאנחנו יום יום מנחים אותם ונוזפים בהם לעיתים בצורה לא עדינה.

יעקב מרגי: מבחינתי דעתי נחה ואני חושב שבזה אני מסכם.

יעקב מרגי: תודה רבה לחברי הכנסת, תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.