ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 648, 2017-12-05 08:45

אלי אלאלוף: ברוכים הבאים לכולם.

אלי אלאלוף: בוקר טוב, היום 5 בדצמבר 2017, י"ז בכסלו תשע"ח, השעה 09:05.

אלי אלאלוף: הצעת חוק גיל פרישה (תיקון מס' 5) (הורה שכול), התשע"ו-2016, הצעת חוק בהובלתו ובפעילותו הבלתי נלאית של חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ ומספר חברים רבים שלא נמצאים פה ולכן לא נציין אותם עכשיו.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שמצד אחד החוק הזה הוא התחשבות בהורים שכולים בצורה מרגשת, מצד שני אל לנו לשכוח שזה מחייב את המעסיקים שלנו למאמץ אישי או לאומי לגופים הממשלתיים.

אלי אלאלוף: לכן כל ההתלבטויות וכל הפעילות הענפה שעשינו מסביב לחוק הזה.

אלי אלאלוף: כפי שאמרתי בדברי הפתיחה שלי, חבר הכנסת סמוטריץ פעל ללא הפסקה בעניין קידום החוק הזה, ואנחנו עוברים בקריאתו בהתלבטויות, ואנא מכם תתחשבו שאלה התלבטויות מאוד כנות, ללא שום רצון חס וחלילה לזלזל ברגשות ובמצבים של ההורים במיוחד.

אלי אלאלוף: אני שמח שנמצאת איתנו גם יושבת-ראש הוועדה הלאומית למצב הקשישים בארץ, חברת הכנסת טלי פלוסקוב, ולא במקרה היא מהמפלגה שלי ומהוועדה.

טלי פלוסקוב: תודה.

אלי אלאלוף: לדעתי כולם מכירים את החוק.

אלי אלאלוף: אנחנו עדיין מתלבטים בכמה נקודות ותוך כדי קריאה, ברשותכם, נדבר על זה ונקבל את ההחלטות המתאימות.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת סמוטריץ, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': בפתיחה אני רוצה להודות מאוד מאוד גם ליושב-ראש הוועדה וגם לעורכת הדין שמרית.

בצלאל סמוטריץ': אין לכם מושג, חברים, כמה השקעה מאחורי הקלעים.

בצלאל סמוטריץ': זה חוק שהיה נראה נורא פשוט, וקטן, וטריוויאלי, ושעות על שעות על שעות, ועוד פעם דיונים, ועוד פעם לפתוח, וחשבנו שגמרנו ועוד פעם, ובלי להתייאש.

בצלאל סמוטריץ': אז באמת, שמרית, תודה רבה מאוד מאוד, וגם לאדוני יושב הראש על כל הרוח הגבית שנתת לתהליך הזה.

בצלאל סמוטריץ': לפני שנכנסים לפרטים, שתי הנחות יסוד כלליות לפני הפרטים: האחת, אל מול גורמי הממשלה שיושבים כאן, כולם היו רוצים להיפטר מהחוק הזה.

בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת, צה"ל בא, ושב"ס בא, וממשרד החינוך דיברו איתי אתמול, כולם.

בצלאל סמוטריץ': אני מבין גם, זה מטיל נטל.

בצלאל סמוטריץ': אבל נקודת המוצא היא שבשום פנים ואופן לא יכול להיות מצב, מוסרית, שאנחנו נטיל את החובה החברתית, הערכית, המוסרית הזאת, על השוק הפרטי – אגב, גם כאן חייבים לשבח אותו.

בצלאל סמוטריץ': נציגי המעסיקים, אנשי משרד הכלכלה, מהתחלה הלכו עם החוק הזה.

בצלאל סמוטריץ': סייגנו אותו, החרגנו עסקים קטנים, אבל היתה הבנה שהתכלית החברתית שניצבת בבסיסו היא תכלית חברתית נכונה מאוד.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שהדבר הכי לא מוסרי בעולם שאנחנו, כמחוקקים, נטיל את החובה הזאת על הגורמים הפרטיים ונפטור את המדינה, שעל פניו היא הכיס העמוק, מלקיים את החובה הזאת, למרות שהסברים יש לכולם.

בצלאל סמוטריץ': זאת כהנחת יסוד.

בצלאל סמוטריץ': אחר כך, אדוני היושב-ראש, אני סומך עליך שתנווט את זה עכשיו עם שיקולים וסברות לכאן ואיזונים, ומה שתחליט בדיון הזה מקובל עליי – אני אומר את זה מראש.

בצלאל סמוטריץ': באמת, מה שתחליט מקובל עליי – רק שתהיה לנו מול העיניים כל הזמן המחשבה שלא יכול להיות מצב שבעל המפעל, שהוא אדם פרטי, אנחנו נטיל עליו את המחויבות הזאת, ונפטור את משרד החינוך וכל מיני גופים ממשלתיים אחרים.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

אלי אלאלוף: היות שפתחת בדילמה מאוד קשה ומרכזית, אני אגיד מה עמדתי.

אלי אלאלוף: לא פוטרים שום אדמיניסטרציה, שום מפעל, חוץ ממי שבמדים, מפני שיש להם חוקים פנימיים.

אלי אלאלוף: גם צה"ל וגם המשטרה.

אלי אלאלוף: במשטרה למשל, גיל הפרישה הוא 57 ומי שרוצה יכול להישאר בשירות המשטרה עד גיל 67.

אלי אלאלוף: זאת אומרת, אין שום הצדקה להוסיף ארבע שנים על העשר השנים הנוספות שכבר מקבלים.

אלי אלאלוף: אבל אני לא פוסל אפשרות של דיון נוסף במיוחד.

אלי אלאלוף: אותו הדבר לגבי צה"ל – גם לצה"ל יש חוקים משלו, יש גם בקשה מיוחדת לא לדון בזה בשלב זה.

אלי אלאלוף: מסיבות טכניות קרה שהם לא ראו את ההצעה ולכן הם מבקשים שנשים את זה בצד.

אלי אלאלוף: חוץ מזה, אני לא בעד להחריג אף אחד, וזה שיהיה ברור.

אלי אלאלוף: אלה שתי הקבוצות החשובות והנפלאות שלנו – משטרה וצבא – שאנחנו לא נכלול בחוק הזה.

אלי אלאלוף: לדעתי זה יאפשר לנו להעביר את החוק מיד בקריאה שנייה ושלישית.

אלי אלאלוף: אני מקווה שעוד בשבוע הבא נוכל להעלות את זה למליאה.

אלי אלאלוף: אם אנחנו נכנסים להכללה של המשטרה ושל הצבא, נצטרך לדחות את זה ולא לסגור.

אלי אלאלוף: אני חושב שיש מספיק אנשים מהעולם האזרחי שהם זקוקים להחלטה מיידית.

אלי אלאלוף: זאת ההצעה שלי, ואם זה מקובל – בואו נגלגל בכיוון הזה.

אלי אלאלוף: כל השאר זה לפי מה שכתוב בהצעת החוק, שזה – כפי שאתה יודע – הרבה מאוד תיקונים לטובת האנשים שאיבדו את יקיריהם.

אלי אלאלוף: אז אם זה מקובל - - -

בצלאל סמוטריץ': יש לי מה לומר בעניין, אבל אני מקבל את דעתך.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי מראש שבעניין הזה אני אקבל את דעתך.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: מישהו מהקהל רוצה להגיד משהו?

<מרדכי עייש: בוקר טוב לכולם.

<מרדכי עייש: התלוויתי לוועדה הזאת מהזימון שחבר הכנסת בצלאל סמוטריץ הזמין אותי.

<מרדכי עייש: הייתי כמה פעמים בישיבות ובמשך השנתיים האחרונות התקיימו לפחות ארבע או חמש ישיבות כאלה והייתי בהן.

<מרדכי עייש: הייתי עדיין עובד בנמל ולפני 11 חודשים פרשתי מהעבודה.

<מרדכי עייש: קיוויתי שהחוק הזה יחול עלי, אבל לפי מה שאני רואה בהצעה החוק אולי יחול מ-1 בינואר 2018.

<מרדכי עייש: לי אין ברירה, אני אקבל את החוק כמו שהוא, אבל אני עדיין אני נפגע מהסוגיה הזאת שאני לא נכלל בתוך החוק הזה, כי בשנתיים האחרונות ציפיתי שנוכל להעביר את זה.

<מרדכי עייש: הייתי בפגישה אצל בצלאל וגם הייתי פה והסברתי את עצמי.

<מרדכי עייש: מה שיחול – יחול, אבל אני רק מעלה את הסוגיה הזאת בפני היושב-ראש ובפני החברים.

<מרדכי עייש: תודה רבה.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שגם פנית אליי באופן אישי.

אלי אלאלוף: וגם גילוי נאות – אצל המרוקאים תמיד יש קרבה משפחתית מדרגה שלישית ורביעית.

אלי אלאלוף: אחד האחיינים או הבני דודים שלו נשוי לאחד האחייניות שלי מקנדה.

<מרדכי עייש: והיינו בחתונה ביחד.

אלי אלאלוף: חשבתי שאפשר לעשות את זה רטרואקטיבית, לצערי קיבלתי תשובות חד-משמעיות שזה בלתי אפשרי.

אלי אלאלוף: לכן החוק יתחיל מהרגע שהוא יופעל.

אלי אלאלוף: אני מקווה שזה אכן יהיה בינואר, אבל במידה שיידרשו תקנות, זה ייקח קצת זמן.

אלי אלאלוף: לצערי התשובה היא כפי שאמרתי כרגע, עם כל האהדה והרצון לעזור.

בצלאל סמוטריץ': אפשר אולי שתהיה פנייה של אדוני, של הוועדה, למעסיקים בכלל, בדגש למעסיק כמו הנמל – שהוא לא מעסיק עני וגלמוד – שאנחנו חושבים שמן הראוי להתחשב ברוח החוק.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא יכולים לכפות את זה כמחוקקים, אבל אני חושב שיש משקל לאמירה של אדוני, אפילו בפנייה בכתב, שאנחנו מבקשים שישקלו את זה לפנים משורת הדין.

אלי אלאלוף: אני אכתוב את זה אחרי התייעצות עם הלשכה המשפטית.

<מרדכי עייש: תודה רבה.

אלי אלאלוף: עוד מישהו?

<סיגל סודאי: אני מאיגוד לשכות המסחר.

<סיגל סודאי: אנחנו מדברים על חוק שמדבר על העלאת גיל הפרישה - - -

אלי אלאלוף: בהסכמה.

<סיגל סודאי: כמובן, בסדר, זה לא העניין.

<סיגל סודאי: אנחנו, לשכת המסחר, מבקשים לומר שאנחנו חושבים שהעלאת גיל הפרישה חשובה לכל האוכלוסיה, לא רק לקבוצה המסוימת הזאת.

<סיגל סודאי: אנחנו בעד העלאת גיל הפרישה בכלל באופן כללי, באופן קטגורי, לכל העובדים במשק מגיל 70, באופן וולונטרי, כלומר לא כפייתי, וכל מי שרוצה יכול לפרוש לפני.

<סיגל סודאי: אנחנו חושבים שמדובר בקבוצת גיל מאוד חשובה שתתרום גם לעצמה וגם למשק והיא תגדיל את התוצר לנפש.

<סיגל סודאי: לכן אנחנו לא בעד להתמקד בקבוצה זו או אחרת, בנסיבות מסוימות אלה או אחרות, אלא להעלות את גיל הפרישה.

אלי אלאלוף: אני האחרון שיכול להגיד שאסור, כי כבר עברתי מזמן את גיל הפרישה, ולכן אני, באופן אישי, בעד.

אלי אלאלוף: אולי בזכות זה שהרפואה מתקדמת ואנחנו חיים יותר, וחיים גם לא רע בגיל מה שנחשב אז כגיל פרישה, אני מקווה שנגיע למה שאת אומרת.

אלי אלאלוף: זה בהחלט חשוב.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לציין שלי יש חוק שמדבר על ביטול חובת גיל פרישה.

טלי פלוסקוב: כמובן שזה מסיבות אחרות, אבל יש דבר כזה ומדברים על זה.

<סיגל סודאי: אנחנו בעד העלאה, אבל לא ביטול לגמרי.

טלי פלוסקוב: ברור שזה לא לכולם בתנאים זהים, ברור שיש שם הרבה פרטים קטנים, אבל מדברים על זה.

אלי אלאלוף: אחרת אנחנו בברוך ב-2041 עם הביטוח הלאומי ואנחנו בברוך בדברים אחרים.

אלי אלאלוף: כנראה שנגיע לזה, ולדעתי נעשה את זה בשמחה.

אלי אלאלוף: רק שתדעו שהחוק הזה יופעל על-ידי המשרד לשוויון חברתי.

אלי אלאלוף: יש כאן נציג המשרד?

<יפית בר: אני ראש תחום תעסוקה, דיור ושיכון במשרד לשוויון חברתי.

<יפית בר: מתוקף תפקידי אני פועלת היום על מנת לקדם תוכניות ושירותים עבור תעסוקת אזרחים ותיקים.

<יפית בר: לכן אנחנו חלק מחוק זה, כי הוא מאפשר תעסוקה של אזרחים ותיקים.

<יפית בר: יחד עם זאת, לפני כשנתיים עברה החלטת ממשלה 834 בנושא תעסוקת מבוגרים.

<יפית בר: בתוך החלטה זו, בנושא של השירות הציבורי, ישנו סעיף להעסקת אזרחים ותיקים בתוך השירות הציבורי.

<יפית בר: עד כה, במסגרת ההחלטה, הוקצו אך ורק 60 תקנים.

<יפית בר: זה מיועד לאזרחים ותיקים שאינם עובדי השירות הציבורי לשעבר, על מנת לא לאפשר את הדלת המסתובבת, אבל המטרה היא להרחיב את הפיילוט לאחר שלוש השנים שבהן הם התקבלו.

<יפית בר: בימים אלה מפורסמות 60 משרות בתוך השירות הציבורי עבור האזרחים הוותיקים.

<יפית בר: יש לנו אתר שנקרא "דרוש ניסיון" – אם מישהו שמע, לפני שבועיים היה יריד מאוד מאוד גדול בו השתתפו - - -

אלי אלאלוף: שמענו את הפרסומת.

<יפית בר: רוב הפעולות שלנו אינן במסגרת חוק, אלא במסגרת אותה החלטת ממשלה.

<יפית בר: אנחנו חושבים שכל אדם באשר הוא ועדיין רוצה להישאר בשוק העבודה, יכול וצריך - ישנם אנשים שצריכים את זה מבחינה כלכלית – צריך לאפשר לו.

<יפית בר: אנחנו מסתכלים על עולם המעסיקים כעולם של win-win, המטרה היא להראות שגם לו יש יתרון בלהעסיק את אותם אזרחים ותיקים.

<יפית בר: אלה פחות או יותר המקרים.

<יפית בר: גם פה, אני חושבת שגם שירות המדינה צריך לתת את זה.

אלי אלאלוף: טוב.

אלי אלאלוף: תפקידכם לשכנע.

אלי אלאלוף: יש לכם שרה פעילה, עם מעמד טוב בממשלה.

אלי אלאלוף: אפשר לסמוך עליה שהיא תקדם.

<י': אני מגופי הביטחון.

<י': בהמשך להחרגה של היושב-ראש את צה"ל והמשטרה, אני מבקשת להחריג גם אותנו, כי גם אצלנו סוגיית הפרישה היא אחרת.

אלי אלאלוף: למה לא פניתם לפני כן?

<י': פנינו.

אלי אלאלוף: חבר'ה, אי אפשר לעשות את זה כך.

אלי אלאלוף: לא התכוננתם.

אלי אלאלוף: יש לנו יועצת משפטית מדהימה, גם מאורגנת טוב, והיא הודיעה לכולם, העבירה לכולם.

אלי אלאלוף: לפחות גוף אחד התקשר אתמול בבהלה, אז אני מתחשב.

אלי אלאלוף: אבל אתם, חבר'ה, זה לא פייר.

אלי אלאלוף: זה לא מתאים לכם.

אלי אלאלוף: מה נעשה?

<שמרית גיטלין שקד: אם אתה מחריג את צה"ל והמשטרה, אז תחריג גם אותם.

בצלאל סמוטריץ': אני יכול להגיד מילה כללית?

בצלאל סמוטריץ': אמרתי, בסוף אני אקבל מה שאתה תגיד, אני רק רוצה להאיר איזושהי הארה בעניין הזה.

בצלאל סמוטריץ': יש הבדל, וגם בג"ץ עמד על ההבדל הזה בתוך הגופים האלה, בין מי שמשרת בתפקיד מבצעי, שהוא יש לו את הסדרי הפרישה המיוחדים, לבין למשל יועץ משפטי במשטרת ישראל או בשב"כ, שממשיך לעבוד עד גיל 67.

אלי אלאלוף: הוא לא עם מדים.

בצלאל סמוטריץ': הוא הולך עם מדים, אבל הוא משרת בתפקיד.

בצלאל סמוטריץ': עתרה על זה לבג"ץ אחת מעובדות המשטרה ואמרה: אני הרי עובדת צווארון רגיל, למה נגרע חלקי מעורך דין במשרד החינוך?

בצלאל סמוטריץ': אני עורכת דין במשטרת ישראל, יועצת משפטית, למה היועצת המשפטית פה בכנסת תמשיך לעבוד עד גיל 67 ועלי כופים להתפטר בגיל 57?

אלי אלאלוף: יש כאלה שאוהבים את זה.

<קריאה: אולי כדאי להסביר את ההנחות - - -

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: אם את רוצה התייחסות, שבי ליד השולחן.

אלי אלאלוף: קודם חבר הכנסת סמוטריץ יסיים את דבריו.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב בהיגיון שלי – ותכף אני אסביר למה אני חושב שזה יקרה ממילא - לי ברור שמי שמשרת בתפקידים מבצעיים, נכון.

בצלאל סמוטריץ': אגב, בצבא המנגנון הוא אחר – אתה מתקדם.

בצלאל סמוטריץ': אם קיבלת תפקיד נוסף, קיבלת דרגה, אתה מתקדם.

בצלאל סמוטריץ': אם לא, אתה הולך הביתה, לא משנה מה הגיל.

בצלאל סמוטריץ': כל המנגנון של קידום קצינים בצה"ל הוא בכלל לא רלוונטי לגיל.

בצלאל סמוטריץ': כל המושג הזה של גיל פרישה לא רלוונטי בצבא, כי כל השיטה שם היא אחרת בכלל.

בצלאל סמוטריץ': יכול רב-סרן ללכת הביתה אם אין תפקיד בשבילו, או שהוא יכול להתקדם להיות סמג"ד, ומג"ד, וסמח"ט ומח"ט ושני תפקידי רוחב וכו'.

בצלאל סמוטריץ': זה בכלל לא קשור לגיל.

בצלאל סמוטריץ': לכן בזה אני לא רוצה להתערב.

בצלאל סמוטריץ': אני מדבר עכשיו על אדם שעושה תפקיד שהוא לא רלוונטי בכלל לגיל, הוא עורך דין או חשב או תקציבן במחלקת התקציבים.

בצלאל סמוטריץ': ממילא האנשים האלה מגיעים תמיד לגיל.

בצלאל סמוטריץ': כשישבתי עם היועץ המשפטית של אדוני לפני יומיים - - -

אלי אלאלוף: לא שלי, של הוועדה, של הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': של הוועדה.

בצלאל סמוטריץ': היא כל כך טובה שאני חיברתי אותה אליך.

בצלאל סמוטריץ': החוק הזה מדבר על מי שהגיע לגיל פרישה.

בצלאל סמוטריץ': מי שפורש לפני גיל פרישה, ממילא לא נכנס לחוק.

בצלאל סמוטריץ': כלומר, גם בחוק הנוכחי, קצין בצה"ל שפורש בגיל 42 או 45 או 50, כי זה ההסדר, לא מגיע לחוק בכלל.

בצלאל סמוטריץ': על מי החוק הזה מדבר?

בצלאל סמוטריץ': על מי שממילא נשאר בצבא עד גיל 67, על מי שנשאר במשטרה עד גיל 67 כי המשטרה גם רצתה אותו.

בצלאל סמוטריץ': במשטרה אנשים בגיל 57 יוצאים מהמשטרה.

בצלאל סמוטריץ': למי המשטרה מאפשרת להישאר?

בצלאל סמוטריץ': לא לרמבו שנמצא עכשיו בימ"מ, אלא כנראה למי שנמצא בתפקיד מטה.

בצלאל סמוטריץ': אז איזה סיבה בעולם יש שמי שנמצא בתפקיד מטה במשרד החינוך ימשיך לעבוד ומי שנמצא בתפקיד מטה במשרד לביטחון פנים לא ימשיך לעבוד?

בצלאל סמוטריץ': הרי אם הוא בתפקיד מבצעי הוא לא יגיע לגיל הזה, הוא לא יכנס לשעריו של החוק הזה.

בצלאל סמוטריץ': החוק הזה מדבר אך ורק על מי שהגיע לגיל 67.

בצלאל סמוטריץ': כלומר, מי שמראש נפלט מהגורמים האלה - צה"ל, שב"כ, משטרה – לפני גיל 67, ממילא לא קשור לחוק הזה, החוק לא מדבר עליו בכלל.

בצלאל סמוטריץ': לכן זה לא פוגע בשום דבר מההסדרים הפנימיים של הגופים האלה, אלא אך ורק על מי שיגיע לגיל 67.

אלי אלאלוף: אוקיי, בוא נאפשר תגובה.

<אפרת פרוקציה: אני מהלשכה המשפטית במשרד האוצר.

<אפרת פרוקציה: עקרונית, חוק גיל פרישת החובה מעוגן בחוק גיל פרישה והוא לא מעוגן בחוקים הספציפיים לא של צה"ל, לא של המדינה – שזה כולל גם את המשטרה וגם את שירותי הביטחון.

<אפרת פרוקציה: החוק הספציפי הזה בעצם בא לומר שמי שמגיע לגיל פרישת חובה – לא לגיל פרישה אחר, לא שהוא יכול לפרוש בגיל מוקדם יותר – לאדם הספציפי הזה אנחנו רוצים להתיר שיישאר בשירות עוד כמה שנים.

בצלאל סמוטריץ': לא צריך להחריג אותם.

<אפרת פרוקציה: לכן, כפי שנאמר פה על-ידי חבר הכנסת סמוטריץ, לא צריך להחריג.

<אפרת פרוקציה: לא צריך סעיף מיוחד לכל האנשים שנמצאים במשטרה או בצבא.

<אפרת פרוקציה: חוק גיל הפרישה ממילא לגבי כולם הוא 67 ולכן חל אותו דין לגבי כולם.

<אפרת פרוקציה: מי שירצה לא לפרוש – ואני מקווה שלא פוטר – בגיל מוקדם מהצבא, יישאר ממילא עד גיל 67, והחוק הזה יחול לגביו אם הוא ירצה להאריך את שירותו מעבר לגיל 67.

<אפרת פרוקציה: לכן כל הסעיפים הפרטניים שנוגעים לכל הגופים הספציפיים האלה צריכים להימחק ויחול לגביהם הדין הכללי.

אלי אלאלוף: ואז נוכל להחיל את זה גם על המשטרה וגם על הצבא?

<אפרת פרוקציה: בוודאי.

בצלאל סמוטריץ': מי שהגיע לגיל 67.

<שמרית גיטלין שקד: אני רוצה לתקן.

<שמרית גיטלין שקד: אם לא יהיה סעיף ספציפי לגבי הצבא, זה לא יחול לגבי הצבא, כי עניינו של הצבא בכלל לא מוסדר בחוק גיל פרישה, הם בכלל לא עובדים.

<שמרית גיטלין שקד: אני מסכימה עם מה שאמרה אפרת, חוץ מהעניין שאם לא נאמר כלום לגבי הצבא – זה יחול גם עליו.

<שמרית גיטלין שקד: זה לא יחול.

<אפרת פרוקציה: אפשר לומר שזה יחול לגבי חוק הגמלאות של צה"ל, אבל לא לדבר בכלל על גיל פרישה של 42.

<אפרת פרוקציה: גיל 42 זה לא גיל פרישת חובה בצה"ל.

<אפרת פרוקציה: גיל פרישת חובה בצה"ל הוא גיל 67, כמו השירות הציבורי.

<שמרית גיטלין שקד: בצה"ל אין גיל פרישת חובה ולכן גיל 67 הוא לא גיל פרישת חובה של צה"ל.

<שמרית גיטלין שקד: נציג הצבא נמצא כאן ואפשר לשמוע את ההתייחסות שלו.

<אפרת פרוקציה: את מדברת במונחים משפטיים של גיל פרישה ושל עובד.

<שמרית גיטלין שקד: אין.

<שמרית גיטלין שקד: גם בפסיקת בית-המשפט העליון אין גיל פרישת חובה בצבא ההגנה לישראל.

<רס"ן צביקה גלבוע: חוק גיל פרישה חובה לא חל על צה"ל, כי ההנחה היא שהוא חל עובדים ומשרתי קבע אינם עובדים.

<רס"ן צביקה גלבוע: דבר שני, אני אשמח לדעת איזה משרתי קבע מגיעים היום לגיל פרישה חובה בכלל.

<רס"ן צביקה גלבוע: טכנית זה כמעט שלא קורה, אם בכלל.

<רס"ן צביקה גלבוע: דבר אחר, כשהחוק שותק, משמעות הדבר - להבנתי – שהחוק לא חל על צה"ל.

<רס"ן צביקה גלבוע: כמו שאמרה היועצת המשפטית של הוועדה, זה גם לפי פסיקת בית-המשפט שעסקה גם בשוטרים וסוהרים ועסקה בתחולה של חוק גיל פרישה חובה על המוסדות האלה.

<רס"ן צביקה גלבוע: כשהנוסח הועבר אלינו במקור, העברנו הערות נוסח מתוך הבנה שהצעת החוק הזאת לא עברה את ועדת השרים ולא קיבלה את עמדת הממשלה.

<רס"ן צביקה גלבוע: לכן ההערות שלנו היו הערות נוסח, ובהתחשב בהן אפילו הצענו איזושהי הצעה.

<רס"ן צביקה גלבוע: כרגע אנחנו מבינים שעמדת משרד האוצר היא שזה לא יחול על צה"ל בגלל המשמעויות של חוק ההתייעלות הכלכלית.

<רס"ן צביקה גלבוע: אם זה המצב, צריך להשאיר את צה"ל מחוץ לחקיקת החוק.

<רס"ן צביקה גלבוע: כלומר, אי אפשר להחיל פה איזושהי חקיקה חלקית שעוסקת רק במשרת קבע שעבר את גיל הפרישה המינימלי והגיע לגיל 67, שאני אומר שוב, שכנראה מצב כזה גם לא יקרה, בגלל שהחוק מחייב את צה"ל להפריש את משרתיו – בין אם זה עורך דין ובין אם זה לוחם – בגיל 42 או 43 אם הוא קצין.

<רס"ן צביקה גלבוע: אני אצטרך לפרוש בגיל 42 או 43, אני לא אגיע עד גיל 67.

<קריאה: לא בצבא, תגיע במקום אחר.

<רס"ן צביקה גלבוע: כשאהיה עובד במקום אחר, יחול עלי גיל פרישה חובה, אבל החוק הזה לא חל על צה"ל.

אלי אלאלוף: נציגת המשטרה פה, היא יכולה להביע את עמדתה.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<אילה ויינשטיין: אני מהלשכה המשפטית של המשרד לביטחון פנים.

<אילה ויינשטיין: אני רוצה לעשות קצת סדר.

<אילה ויינשטיין: ההבחנה שעלתה פה בין עובדים מבצעיים ללא מבצעיים – לדוגמה, ברשות הארצית לכבאות והצלה ההבחנה הזאת קיימת.

<אילה ויינשטיין: יש הגדרה לכבאי, שהוא בתפקיד מבצעי, ויש עובד רשות.

<אילה ויינשטיין: ברגע שהנוסח הגיע לעיוננו, ביקשנו להחריג לגבי הרשות הארצית לכבאות והצלה את הכבאים כהגדרתם בחוק, את העובדים המבצעיים של הרשות הארצית, מטעמים מובנים של כשירות מבצעית, של הכשרה מסוימת שהם חייבים לעמוד בה וכו'.

<אילה ויינשטיין: בכל הנוגע למשטרה ולשב"ס – במשטרה ובשב"ס פורשים בגיל 57 לפי חוק שירות המדינה (גמלאות).

<אילה ויינשטיין: ככל שחבר הכנסת המציע מעוניין להחריג אותם, אנחנו נבקש שזה ייעשה במפורש.

<שמרית גיטלין שקד: אבל, אילה, אני מבקשת שתדייקי.

<שמרית גיטלין שקד: אני חושבת שצריך לדייק בעניין הזה.

<שמרית גיטלין שקד: אמרת שהשוטרים פורשים בגיל 57, אבל אני חושבת שאת צריכה קצת לדייק ולהרחיב.

<שמרית גיטלין שקד: אם תרצי, אני מוכנה לעשות את זה.

<אילה ויינשטיין: ככל ששוטר או סוהר מעוניין להמשיך את השירות שלו, יש נהלים מפורטים, הן במשטרה והן בשב"ס, והדבר מתאפשר.

<אילה ויינשטיין: יש קריטריונים, יש אמות מידה, וזה מתאפשר.

<שמרית גיטלין שקד: מכוח פסיקת בית-המשפט יש להם אפשרות להישאר עד גיל 67 בכפוף לבדיקת בריאות, משמעת, כשירות.

<אילה ויינשטיין: לחלוטין.

<אילה ויינשטיין: מה שמפריע לנו כרגע בנוסח זה האזכור של חוק שירות המדינה גמלאות בסעיף 2.

<אילה ויינשטיין: לפי הנוסח הזה, אנחנו לא מוחרגים.

אלי אלאלוף: לא הבנתי בסוף מה העמדה שלכם.

<אילה ויינשטיין: אני אומרת, אנחנו מבינים שהתכלית היא להחריג, פשוט בנוסח כרגע זה לא בא לידי ביטוי ואנחנו נבקש שזה יבוא לידי ביטוי הן לגבי שב"ס, הן לגבי המשטרה והכבאים.

אלי אלאלוף: עכשיו הבנתי.

בצלאל סמוטריץ': אני מציע למחוק את סעיף 3, להוציא את צה"ל.

בצלאל סמוטריץ': יש בזה היגיון, מכיוון שמשרתי קבע לא נחשבים עובדים.

בצלאל סמוטריץ': אגב, כל יתר דיני העבודה גם לא חלים.

בצלאל סמוטריץ': הם לא יכולים להתאגד, הם לא יכולים לשבות, זו דיסציפלינה אחרת.

אלי אלאלוף: גם המשטרה.

<אילה ויינשטיין: גם לנו אין זכות שביתה.

בצלאל סמוטריץ': אבל אתם כן עובדים.

בצלאל סמוטריץ': זה לא מדויק.

בצלאל סמוטריץ': שוטרים נחשבים עובדים, הם מוחרגים מסעיפים מאוד ספציפיים בדיני העבודה.

בצלאל סמוטריץ': זה נכון שצה"ל לחלוטין הוא עולם אחר מעולם דיני העבודה, ואני מסכים שבסוף החוק שלנו נמצא בתוך עולם דיני העבודה.

בצלאל סמוטריץ': לא נכון מקצועית לקחת גוף שמדבר בשפה אחרת בכלל ולא נמצא בתוך עולם דיני העבודה ולהכניס אותו בצורה סלקטיבית לחוק מסוים של דיני העבודה.

בצלאל סמוטריץ': לכן אני חושב שצריך להוציא את סעיף 3.

בצלאל סמוטריץ': מה שאני מציע לגבי משטרה, שב"ס, שב"כ וכו', זה להשאיר אותם, ואני אסביר למה.

בצלאל סמוטריץ': החוק הזה, כפי שאמרתי קודם, ברגע שיהיה מנוסח ביחס לגיל פרישת חובה - -

<שמרית גיטלין שקד: הוא מנוסח כך.

בצלאל סמוטריץ': - - הוא ממילא יחול רק על מי שהגיע ממילא לגיל 67.

בצלאל סמוטריץ': כל מי שפרש לפני גיל 67 בגלל כל מיני הסדרים אחרים, לא נכנס בחוק וזה לא יפגע בהם.

בצלאל סמוטריץ': שוטר שיפרוש בגיל 57 או 58 או 62, לא קשור לחוק.

בצלאל סמוטריץ': שוטר שימשיך לעבוד עד גיל 67 – אגב, לא נכנסתם להבחנה.

בצלאל סמוטריץ': יש הבחנה מאוד ברורה בין שני דורות של שוטרים, אלה שיש להם פנסיה תקציבית, שאותם המשטרה יכולה להכריח לפרוש בגיל 57, ואלה שיש להם פנסיה צוברת, שזה כל השוטרים שנכנסו לעבוד ב-25 השנים האחרונות, שם המשטרה לא יכולה להכריח אותם לפרוש בגיל 57, אלא רק בגיל 67 - - -

<אילה ויינשטיין: אבל הם פורשים.

בצלאל סמוטריץ': מי שפורש מיוזמתו לא יגיע לחוק, הוא לא קשור לזה.

בצלאל סמוטריץ': רק מי שלא פורש ונשאר עד גיל 67 יוכל להמשיך עוד ארבע שנים.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה להדגיש עוד נקודה.

בצלאל סמוטריץ': החוק הזה עבר שינוי דרמטי מאיך שהוא התחיל לאיך שהוא עכשיו.

בצלאל סמוטריץ': בהתחלה, אם אדוני זוכר, נתנו הגנות, כמו נשים בהיריון, וועדת תעסוקה.

בצלאל סמוטריץ': נכון לעכשיו החוק הזה קובע דבר אחד בלבד: לא מפטרים מחמת גיל.

בצלאל סמוטריץ': אם ועדת משמעת במשטרה מחליטה שהיא מפסיקה עבודה של שוטר בגיל 60, 61, 62, 65, והיא יכולה גם בגיל 67 ו-68, כי זה לא מחמת גיל.

בצלאל סמוטריץ': אם ועדה שמחליטה ששוטר לא מתאים, היא יכולה לעשות את זה בגיל 58 ובגיל 70, אין הבדל.

בצלאל סמוטריץ': הדבר הזה בסך הכל אומר שמחמת גיל לא מפסיקים עבודה.

בצלאל סמוטריץ': מי שהגיע עד גיל 67, אין שום סיבה בעולם להחריג.

בצלאל סמוטריץ': לא כבאי, לא שוטר, לא איש שב"כ.

בצלאל סמוטריץ': העובדה שיש לך תעודת שב"כ לא הופכת אותך לעובד מסוג אחר, לא מגיעות לך פחות זכויות.

בצלאל סמוטריץ': שוב, הרי אם הוא לא מתאים לעבודה, אז הוא יפרוש במסגרת הסדרי הפרישה הייחודיים של אותו גוף בגיל 50 או 55.

בצלאל סמוטריץ': אם הוא הגיע עד גיל 67, זאת אומרת שהוא מתאים לעבוד, והוא טוב למערכת, והיא הסכימה שהוא יישאר אצלה עד גיל 67, שיישאר עוד ארבע שנים.

בצלאל סמוטריץ': למה לא?

בצלאל סמוטריץ': למה להפלות אותו לרעה?

אלי אלאלוף: אולי נחריג את שלושת התחומים האלה ונחזור לזה בדיון מיוחד אחרי שנעשה את כל הבדיקות ואז נחליט.

בצלאל סמוטריץ': ואז מה, אתה רוצה לתקן את החוק?

בצלאל סמוטריץ': כלומר, נביא את החוק ככה בשנייה ושלישית ונתקן אותו?

אלי אלאלוף: נעביר את זה ככה ונתקן אותו בשלב יותר מאוחר.

בצלאל סמוטריץ': יש לי הצעה נהדרת ואני נותן לך את המפתחות במאה אחוז.

בצלאל סמוטריץ': בוא נעביר את החוק ועכשיו נצביע על הסתייגות של החרגה, ואז במליאה אתה תקבל החלטה.

בצלאל סמוטריץ': אם אתה רוצה שנחריג, כולנו בקואליציה נצביע על ההסתייגות, ואם לא – לא.

אלי אלאלוף: אתה רוצה שזה יעבור תוך שבוע.

בצלאל סמוטריץ': כן.

אלי אלאלוף: גם אני רוצה.

אלי אלאלוף: אני רוצה שזה יעבור.

אלי אלאלוף: ואז בשבוע נגמור את הבדיקה?

בצלאל סמוטריץ': כן, ואז נוריד את ההסתייגות.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו נצביע על החוק כולל אותם, ובהסתייגות נחריג אותם.

בצלאל סמוטריץ': יש לך שבוע להחליט עד המליאה.

בצלאל סמוטריץ': אם תחליט שאתה רוצה להחריג אותם, אנחנו מצביעים על ההסתייגות.

בצלאל סמוטריץ': תחליט שלא מחריגים אותם – נמשוך את ההסתייגות.

בצלאל סמוטריץ': יש לך שבוע.

בצלאל סמוטריץ': אני אחריך, ומה שאתה תחליט – אני נותן לך מאה אחוז מנדט.

בצלאל סמוטריץ': את צה"ל נחריג כבר עכשיו, נמחק את הסעיפים.

<רפ"ק יפעת גרינפלד: רציתי לתאר מצב לחבר כנסת סמוטריץ, לגבי עובד או שוטר שנשאר עד גיל 67.

<רפ"ק יפעת גרינפלד: בעיקרון, גיל הפרישה לפי החוק שלנו הוא 57.

<רפ"ק יפעת גרינפלד: יש אפשרות בפקודות שלנו, בעקבות בג"ץ זוזל, להישאר גם עד גיל 67.

<רפ"ק יפעת גרינפלד: כבר היום הורה שקול, לפי חוק משפחות חיילים שנספו במערכה, מופיע אצלנו בקריטריונים שמאפשרים להשאיר את העובד מעבר לגיל 57, עד גיל 67.

<רפ"ק יפעת גרינפלד: אם יוחלט להשאיר גם הורה שכול שלא של כוחות הביטחון, אין שום בעיה להכניס את זה לפקודה וזה יישאר.

<רפ"ק יפעת גרינפלד: אבל לקבוע את הגיל הזה כגיל שמחייב את המעסיק להשאיר את העובד עד גיל 71, ואיך שלא נקרא את החוק זה יהיה עד גיל 71 - - -

בצלאל סמוטריץ': אבל הוא מחייב רק אם מתאים לעבודה.

בצלאל סמוטריץ': אם הוא לא מתאים לעבודה, בחוק הזה אין איסור לפטר עובד שהגיע לגיל 67.

<רפ"ק יפעת גרינפלד: אז תחשוב על מעסיק שהעובד שלו עבד 40 שנה ועבר טרגדיה, אני אקח אותו לוועדת משמעת?

בצלאל סמוטריץ': אבל זה נכון לגבי כל עובד.

בצלאל סמוטריץ': למה את רוצה שאני אפיל עכשיו על בעל מפעל, אדם עובד פיזית, יוצא כל בוקר לעבודה, מייצר קרמיקה בנגב קרמיקה, ואת בעל המפעל הזה אני מחייב להשאיר אותו, להעסיק אותו.

בצלאל סמוטריץ': אם הוא טוב לך בעבודה, תמשיך להעסיק אותו עוד ארבע שנים.

בצלאל סמוטריץ': אז אני אפיל על נגב קרמיקה, שיש לו קשיים כלכליים, את החוק הזה, ואת משטרת ישראל, עם התקציב הגדול שלה, אני אפטור מזה?

בצלאל סמוטריץ': זה לא מוסרי.

<קריאה: אבל הדבר הזה מוסדר בנהלים של משטרת ישראל.

<קריאה: אנחנו לא מעלימים עין מהסוגיה.

<קריאה: צריך להציג את הדברים נכונה.

אלי אלאלוף: אני חוזר לסיכום שבינתיים הגענו אליו.

אלי אלאלוף: משרד החינוך, בבקשה.

<איתי הדר: אני מאגף כוח אדם בהוראה.

<איתי הדר: ביקשנו להחריג את המורים מהחוק הזה.

בצלאל סמוטריץ': לא, לא, אתמול סיכמתי עם השר שלא.

בצלאל סמוטריץ': אני מכיר את עמדתכם, אבל סיכמתי עם השר שלא.

מאיר כהן: למה?

<איתי הדר: המקצוע הזה הוא אחד המקצועות הכי שוחקים במשק, והוא מוכר על-ידי המדינה - - -

מאיר כהן: הייתי 25 שנה מורה, אני נראה אחד שחוק?

<איתי הדר: עובדה שהמדינה מגדירה את זה כך.

בצלאל סמוטריץ': תיזהר, כי אני בן לשני הורים מורים.

טלי פלוסקוב: יש כאן משהו מאוד מאוד חשוב כאן.

טלי פלוסקוב: מה בעצם אומרים כאן?

טלי פלוסקוב: היום החוק מחייב אותך לסיים העסקת עובד בגיל 67.

טלי פלוסקוב: אני מכירה משפטים שהתנהלו ובית המשפט הגן על אלה שאמרו לעובד: עד כאן, מכאן אתה חייב להיות מפוטר.

טלי פלוסקוב: מה שאנחנו אומרים כאן זה שלא תהיה חובה לפטר את האדם בגיל 67.

בצלאל סמוטריץ': לא, לא.

בצלאל סמוטריץ': החוק אומר שאם העובד רוצה להמשיך לעבוד, המעסיק לא יכול להפסיק את עבודתו.

טלי פלוסקוב: זה בדיוק מה שאני אומרת.

טלי פלוסקוב: זה אותו דבר – אתה, כמעסיק, לא תהיה חייב לפטר עובד.

טלי פלוסקוב: אם אתה רוצה להשאיר אותו, אתה לא עובר על החוק.

בצלאל סמוטריץ': אם העובד ירצה, הוא יהיה חייב להעסיק.

<איתי הדר: אני אהיה חייב - - -

אלי אלאלוף: חבר'ה, בצרפתית זה נקרא קקפוניה.

אלי אלאלוף: הדיון הסוער זה אחר כך.

אלי אלאלוף: מי שרוצה דיון סוער, שיישאר באולם ויקבל הצגה בלתי רגילה, מיוחדת.

<איתי הדר: המדינה מכירה במקצוע הזה כמקצוע שוחק והיא נותנת כ-1,400 מכסות בשנה לפרישה מוקדמת.

<איתי הדר: ברור לי שזה לא יחול עליהם, אבל זה אומר שהיא מכירה במקצוע הזה, ואכן רוב המורים פורשים הרבה לפני הגיל.

טלי פלוסקוב: כי הם בוחרים בזה.

אלי אלאלוף: זה לא חוק שמחייב הורה שכול להישאר, הוא צריך להביע את רצונו.

<איתי הדר: יש כלים אחרים, באמצעות הוראות של נציבות שירות המדינה, שמאפשרים לנו להאריך שירות של עובד הוראה.

אלי אלאלוף: אני רק מקווה שלא כל המפקחים יישארו.

אלי אלאלוף: עדיף שישחררו אותם ולא יוחלפו - - -

בצלאל סמוטריץ': חשוב לי לומר לפרוטוקול ששוחחתי אתמול עם השר, והשר הכיר את עמדת אנשי המקצוע, ושכנעתי אותו – והוא הסכים – שזה לא מוסרי לפטור את המדינה.

שתי הערות: דבר שני, על-פי החוק ניתנת סמכות להתקין תקנות.

שתי הערות: רציתי לבקש שהתקנות יהיו באישור הוועדה.

שתי הערות: על-פי החוק ניתנת לשרים סמכות להתקין תקנות לעניינים שונים.

אלי אלאלוף: כנראה שנסיים את החוק ללא תקנות.

<שמרית גיטלין שקד: יש סמכות רשות.

<שמרית גיטלין שקד: בעצם אין חובה להתקין תקנות, יש סמכות רשות לשר.

בצלאל סמוטריץ': צריך לוודא שההפעלה של החוק לא תהיה תלויה בתקנות.

<שמרית גיטלין שקד: לא.

<שמרית גיטלין שקד: כתוב שהשר רשאי להתקין תקנות לביצועו.

<שמרית גיטלין שקד: כרגע אני לא יודעת על משהו שהכרחי להפעלת החוק.

<ורד וייץ: לי תמיד אמרו שרשאי זה חייב.

<ורד וייץ: כשביקשתי שיהיה חייב, אמרו לי שרשאי משמע חייב.

<ורד וייץ: רק רציתי לבקש שזה יהיה באישור הוועדה.

אלי אלאלוף: אני, בעברית שלי, מבין שאלה שני מושגים שונים.

<ורד וייץ: רק רציתי לבקש שככל שתישאר סמכות התקנת תקנות, התקנות תהיינה באישור הוועדה.

<ורד וייץ: זה נכון, זה שקוף וזה ראוי.

אלי אלאלוף: זה ברור.

בצלאל סמוטריץ': אין דבר כזה שתקנות לא מובאות לאישור הוועדה.

אלי אלאלוף: אנחנו נוסיף שהתקנות באישור הוועדה.

<אורית בקר: אנחנו, המשרד לשוויון חברתי, אמורים להיות אחראים על החוק הזה וגם לעניין התקנות.

<אורית בקר: זו איזושהי פררוגטיבה של השר.

<אורית בקר: כמובן שאנחנו מעריכים את עמדת הוועדה, אבל אנחנו רוצים לשמר את הפררוגטיבה של השר, כי במסגרת החוק אנחנו אמורים לעשות גם מחקר מלווה.

<אורית בקר: לכן אני לא רואה פה גמישות בהקשר הזה.

<אורית בקר: מצדנו אנחנו לא רואים בזה הכרח.

אלי אלאלוף: במה אתם לא רואים הכרח?

<אורית בקר: באישור ועדה.

אלי אלאלוף: לא, אנחנו לא אוהבים לוותר על סמכויותינו.

<אורית בקר: רציתי לוודא שגם התקנות השניות הן באישור השר.

אלי אלאלוף: אל תשכחו שאנחנו הטלנו עליכם, לא ביקשנו.

אלי אלאלוף: עשינו את זה כאקט שמאמין בכם, אז תאמינו גם בוועדה.

מאיר כהן: תמסרי לשרה שלך שבמסגרת חיזוק הקשר בין הכנסת לממשלה, והייתי שר בממשלה, הקפדתי שוועדות הכנסת יאשרו את התקנות שלי.

מאיר כהן: זה בדיוק הדבר התקין שצריך לעשות, ושלא תראה בזה פגיעה במעמדה.

מאיר כהן: זה בסדר גמור שתקנות מגיעות לרשות המחוקקת.

אלי אלאלוף: במקומות שיש תקנות בלעדיות, אחר זה הופך לתהליכים שאנחנו לא אוהבים.

<אורית בקר: אני מקווה של שר הביטחון לא יהיו באותו הקשר.

<קריאה: לא, לא יהיו תקנות של שר הביטחון.

מאיר כהן: לעתים הכנסת יודעת לעשות את החישובים שלה ויש פעמים שלא.

<יפעת פרנקנבורג: אני מהרשות הארצית לכבאות.

<יפעת פרנקנבורג: רק בשביל שהוועדה תדע, הרשות הארצית לכבאות והצלה פועלת מול משרד האוצר להחרגת לוחמי האש בלבד, אך ורק בתחום לוחמי האש, מחוק גיל הפרישה.

<יפעת פרנקנבורג: זה בהסכמי שכר שעובדים היום מול הממונה על השכר באוצר.

<יפעת פרנקנבורג: ככל שיש לוחם אש שהוא רוצה להישאר, הרשות הארצית לכבאות והצלה פועלת ככל שהיא יכולה ומתאפשר לה מבחינת משאבי אנוש כדי להשאיר אותו במערך.

<יפעת פרנקנבורג: אנחנו מחויבים ללוחמי האש שלנו, אבל יש חלוקה ברורה בחוק מבחינה מבצעית והכשירות שלה.

<יפעת פרנקנבורג: גם מבקר המדינה העיר לרשות הארצית לכבאות והצלה ששירות מבצעי של לוחמי האש הוא דבר שצריך לעמוד מול העיניים וצריך להתחשב בו, וזה מה שאנחנו פועלים כדי לעשות.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: זהו, סוף סוף מתחילים בקריאה.

אלי אלאלוף: בשעה טובה.

<שמרית גיטלין שקד: ברשותך, אדוני, עוד משהו לפני הקריאה.

<שמרית גיטלין שקד: לפי הוראות חוק יסוד: משק המדינה, ולפי הוראות התקנון, סעיף 93, כשאנחנו מכינים הצעת חוק שאינה הצעת חוק ממשלתית לקריאה שנייה ושלישית, אנחנו צריכים לקבוע את העלות התקציבית .

<שמרית גיטלין שקד: מבעוד מועד שלחנו את הנוסח למשרד האוצר.

<שמרית גיטלין שקד: קיבלנו את תשובתם, הם כרגע כאן והם בוודאי יתנו את התייחסותם אם יש להם התייחסות שונה, אבל קיבלנו את תשובתם על כך שאין עלות תקציבית להצעת החוק.

<כפיר בטט: אנחנו אומרים שאין עלות תקציבית ישירה להצעת החוק, מפני שעובד שיישאר עכשיו היה מוחלף בעובד אחר ורמות הדרג והדרגה והדברים האחרים היו וכנראה שהפירמידה היתה עולה למעלה.

<כפיר בטט: עם זאת, אנחנו אומרים, כמו שאמרנו בדיונים הכלליים, שיש לזה משמעות מבחינת יכולת המעסיק לחדש את כוח העבודה.

<כפיר בטט: יש לזה משמעויות כלכליות כאלה ואחרות.

מאיר כהן: אני רוצה להקשות עליך.

מאיר כהן: אם הוא לוחם אש והוא עובר לתפקיד מינהלי, צריך לקבל במקומו לוחם אש אחר.

מאיר כהן: זאת אומרת, אני משלם גם על היותו לוחם אש וגם על התפקיד המינהלי.

<כפיר בטט: לוחמי האש הם משהו מאוד מאוד ספציפי.

<כפיר בטט: אנחנו מדברים באופן כללי.

מאיר כהן: עזוב, מה ספציפי.

מאיר כהן: אמרת שאין השלכה ישירה, אבל כן יש השלכה ישירה.

מאיר כהן: משרד החינוך, אם לא יחריגו את זה, אז אני מוצא למורה הוותיק תפקיד מינהלי, אבל אני צריך מורה למתמטיקה ואני קולט.

<כפיר בטט: אנחנו לא ממציאים משרות.

<כפיר בטט: אין לאף אחד מטרה להמציא משרות ולהוציא משאבי ציבור לחינם.

<כפיר בטט: גם אם תהיה הסטה של עובד מורה לתפקיד מינהלי או לוחם אש לתפקיד מינהלי, הכוונה שזה ייעשה בתפקיד מינהלי שניתן לו תקן במשרה קיימת.

<כפיר בטט: אנחנו לא באים להמציא פה תקנים חדשים בשביל הדבר הזה.

<כפיר בטט: לא תהיה פה תוספת תקנים, לא תהיה תוספת משאבים לשם שמירת אותם הורים שכולים בעבודתם.

מאיר כהן: תהיה גם תהיה.

מאיר כהן: אני מברך על זה, אבל צריך רק להגיד את המציאות.

מאיר כהן: אתה מתאר מציאות לא נכונה – אין דבר כזה בעולם.

מאיר כהן: אם אני לוקח את מערכת החינוך לדוגמה, אם יש מורה שהוא בסיטואציה הזאת, שהוא עונה על הקריטריונים האלה, ואני לא מפריש אותו ומבקש ממנהלת המחוז למצוא לו מקום בתקן קיים, זאת אומרת שאני הוספתי עוד תקן.

מאיר כהן: לא יעזור.

<כפיר בטט: לא.

מאיר כהן: בסדר גמור, אם נוח לכם להגיד שזה לא תקציבי, תגידו.

אלי אלאלוף: ברשותך, מאיר, בצורה חד-משמעית, יש פה תכנון גם של המעסיק.

אלי אלאלוף: המעסיק צריך לתכנן, ההודעה צריכה להיות מראש, הוא לא יכול לומר בדקה ה-90 שהוא נשאר, לא זז.

אלי אלאלוף: המעסיק צריך להסכים ולכן יש פה תכנון.

אלי אלאלוף: זה עבר, ולדעתי זה טוב, כשזה לא מייצר תעסוקה - - -

מאיר כהן: זה מצוין, אני תומך בחוק, אבל אני אומר שכל גוף שתומך בחוק הזה ייקח בחשבון שזה לא סכום אפס.

מאיר כהן: זה לא סכום אפס.

בצלאל סמוטריץ': מבחינת התקנון ברגע שהשר מודיע שזה לא תקציבי, זה לא תקציבי.

אלי אלאלוף: אם אנחנו רוצים להעביר את החוק, זה סכום אפס.

<שמרית גיטלין שקד: אדוני, לאור הערכת משרד האוצר לפיה אין עלות תקציבית להצעת החוק, האם הוועדה קובעת שהצעת החוק איננה תקציבית?

אלי אלאלוף: איננה תקציבית.

אלי אלאלוף: הצעת החוק איננה תקציבית.

אלי אלאלוף: את רוצה הצבעה של החבר'ה?

אלי אלאלוף: הפעם זה לא לבד.

<שמרית גיטלין שקד: לא, אני רואה שכולם מהנהנים.

מאיר כהן: מהנהנים בראשם.

<שמרית גיטלין שקד: אז אני מתחילה לקרוא, ברשותך, אדוני.

אלי אלאלוף: פה אני חייב להגיד, חברים, שצריך להגדיל את זמן העבודה לפני הפרישה.

אלי אלאלוף: נראה לי שזה שלוש שנים והוא מחויב בארבע שנים.

מאיר כהן: אני מסכים איתך לגמרי.

אלי אלאלוף: גם חמש נראה לי מעט, הייתי קובע עשר שנים.

אלי אלאלוף: ההיגיון אומר שמי שעבד עשר שנים, שייתנו לו.

אלי אלאלוף: ההפך, מה יקרה?

אלי אלאלוף: אנשים לא ייקחו אותם לעבודה, וזה חבל.

אלי אלאלוף: אם אחרי שלוש שנים הוא נשאר עוד ארבע שנים, המעסיקים לא ייקחו אותם לעבודה.

אלי אלאלוף: אנחנו חוסמים אותם.

אלי אלאלוף: אני חושב שצריך לתת את זה למי שנמצא במערכת, במיוחד כשביטלנו את כל המגבלה של תאריך הפטירה, לא עלינו.

אלי אלאלוף: אני חושב שהייתי הולך על עד עשר שנים.

בצלאל סמוטריץ': פשרה – נעשה שבע.

אלי אלאלוף: אתה רוצה שבע?

אלי אלאלוף: אני בעדך.

בצלאל סמוטריץ': עשר זה קצת הרבה.

בצלאל סמוטריץ': מה קורה אם אדם עובד ונפטר לו תוך כדי עבודה?

בצלאל סמוטריץ': נעשה שבע.

אלי אלאלוף: יאללה, שבע.

אלי אלאלוף: סיכמנו.

אלי אלאלוף: מקובל, חברים?

טלי פלוסקוב: אם מקובל עליך, כן.

<שמרית גיטלין שקד: אוקיי, אז תיקנו את הגדרת "עובד" – מי שהועסק במקום עבודתו שבע שנים לפחות בתכוף לפני הגיעו לגיל פרישה.

<שמרית גיטלין שקד: כפי שנאמר כאן, גיל פרישת חובה לפי חוק גיל פרישה עומד היום על 67.

<שמרית גיטלין שקד: המשמעות היא שבארבע השנים מיום הגיעו לגיל פרישת חובה יש איסור לחייב אותו לפרוש בשל גילו, כפי שהדגיש חבר הכנסת סמוטריץ.

בצלאל סמוטריץ': רק בשל גילו.

<שמרית גיטלין שקד: אני חושבת שזה לא יכול לעלות מהנוסח, אבל רק כדי שהדברים יופיעו בפרוטוקול הוועדה, שהכוונה היא גם למקרה שבו חלילה הילד נפטר בין אם זה במהלך העבודה של אותו עובד אצל אותו מעסיק ובין אם זה אירע גם לפני כן.

<שמרית גיטלין שקד: אין חשיבות לעניין הזה.

מאיר כהן: בוודאי.

<שמרית גיטלין שקד: אני מבינה שאנחנו מדלגים על סעיף 3.

מאיר כהן: כל סעיף 3, (א) ו-(ב)?

בצלאל סמוטריץ': כן, להוריד את סעיף 3.

בצלאל סמוטריץ': צריך להוריד את סעיף 3, 7, 8, 9.

בצלאל סמוטריץ': את 3 מוחקים ו-4 הופך ל-3.

בצלאל סמוטריץ': זו בעצם העתקה של סעיף קיים.

<שמרית גיטלין שקד: זו העתקה של סעיף קיים בחוק שוויון הזדמנויות בעבודה, בכפוף לשינוי מסוים שעשינו בעקבות בקשת המעסיקים.

בצלאל סמוטריץ': לא יותר פשוט לכתוב שסעיף זה יחול - - -

<שמרית גיטלין שקד: אנחנו תיקנו משהו מחוק שוויון הזדמנויות בעבודה ולכן אנחנו כותבים במפורש.

<שמרית גיטלין שקד: חוק שוויון הזדמנויות בעבודה כשהוא מדבר על סמכות שיפוט ותרופות אומר שכשבית המשפט נותן צו עשה או צו מניעה, הוא צריך לקחת בחשבון לגבי פיטורים הנובעים מצמצומים בעבודה גם את הוראותיו של הסכם קיבוצי החל על הצדדים.

<שמרית גיטלין שקד: נציגת המעסיקים, סיגל סודאי, הפנתה אותנו והעירה שבעצם פיטורים שנובעים מצמצומים בעבודה לכאורה לא אמורה להיות להם בכלל השלכה לגבי החוק הזה, כיוון שמדובר בפיטורים בגלל צמצומים ולא פיטורים מחמת גיל.

<שמרית גיטלין שקד: לכן הורדנו בכלל את ההתייחסות הזאת לסעיף ולכן אנחנו לא נוקטים בדרך של הפניה, אלא אנחנו מביאים את הסעיף.

בצלאל סמוטריץ': רק צריך לוודא שאם מפעל עושה צמצומים, הוא לא יוציא קודם אותם.

בצלאל סמוטריץ': מה קורה היום, המפעל מוציא בכוונה את היותר מבוגרים, כי הם פחות פרודוקטיביים.

בצלאל סמוטריץ': איך תתמודדי עם זה?

בצלאל סמוטריץ': היום, איך מתמודדים עם זה בחוק שוויון הזדמנויות בעבודה?

<סיגל סודאי: השיקולים שאתה מצביע עליהם עכשיו נשקלים תמיד גם בפיטורי צמצום.

<סיגל סודאי: זאת אומרת, אי אפשר באופן עיוור לצמצם מחמת גיל.

<סיגל סודאי: זה גם נכלל בחוק.

<שמרית גיטלין שקד: כן, את אותו הסדר.

<שמרית גיטלין שקד: שוב, בכפוף לזה שאני לא אומרת את אותו משפט שיש בחוק שוויון הזדמנויות בעבודה.

בצלאל סמוטריץ': את לא אומרת אותו, ולכן מה?

<שמרית גיטלין שקד: אני לא אומרת את ההתייחסות לגבי פיטורים הנובעים מצמצומים בעבודה, גם את הוראותיו של הסכם קיבוצי החל על הצדדים.

<שמרית גיטלין שקד: זה משפט שיש - - -

בצלאל סמוטריץ': אז בית הדין לא ישקול את זה.

בצלאל סמוטריץ': זה מטיב עם ההורים השכולים, לא להפך.

<שמרית גיטלין שקד: אני לא חושבת שזה מטיב.

<שמרית גיטלין שקד: מה שאומרת סיגל – אולי היא תרצה להציג את הדברים בשמה, אבל איך שאני הבנתי שהיא אמרה אותם – זה שצמצומים בעבודה זה לחלוטין לא רלוונטי.

<שמרית גיטלין שקד: סיגל, אולי תגידי את את הדברים.

<סיגל סודאי: העילה של צמצום בעבודה היא רלוונטית בדיוק באותה מידה של עילות אחרות, כל עוד זה לא בגלל הגיל.

<סיגל סודאי: אז למה להצמיד רק - - -

בצלאל סמוטריץ': אבל אם זה נמצא בשוויון הזדמנויות בעבודה, אז זה כן מחמת גיל, אחרת זה לא היה גם שם.

<סיגל סודאי: כן, אבל מה שאני אומרת זה שעכשיו אנחנו עושים חוק חדש.

<סיגל סודאי: אני חושבת שזה בעייתי כבר שהוא נמצא בחוק שוויון הזדמנויות בעבודה - - -

בצלאל סמוטריץ': אבל כל מה שכתוב שם זה שבית הדין, אם זה כבר מגיע לפניו, שוקל מגוון של שיקולים.

בצלאל סמוטריץ': למה לאסור על בית הדין לבחון גם את השיקול הזה של צמצומים בעבודה?

בצלאל סמוטריץ': זה יכול להיות שיקול לגיטימי, זה יכול להיות שיקול לא לגיטימי.

בצלאל סמוטריץ': למה אני מצמצם את שיקול הדעת של בית הדין?

<שמרית גיטלין שקד: זה רק אומר שלגבי פיטורים שנובעים מצמצומים בעבודה, בית-המשפט ישקול גם את הוראותיו של הסכם קיבוצי החל.

<סיגל סודאי: יש הרבה מעסיקים שאין להם הסכמים קיבוציים, שזה עוד סיבה אחת למה.

<סיגל סודאי: כי זה מוצמד למעסיק שיש לו הסכם קיבוצי.

<שמרית גיטלין שקד: בעצם זו התוספת שנמצאת שם ואותה אנחנו לא כתבנו.

בצלאל סמוטריץ': עוד פעם, אם מותר להפסיק עבודה של הורה שכול בשל צמצומים, למה שבית הדין לא ישקול גם הסכם קיבוצי?

<שמרית גיטלין שקד: אם באמת הוא פוטר אך ורק בשל הצמצומים ובלי קשר לגיל, אנחנו לא נמצאים שם בכלל.

<שמרית גיטלין שקד: אם הוא פוטר בשל הגיל, אם הסיבה לפטרו היא הגיל והצמצומים רק מהווים תירוץ מהבחינה הזאת - - -

בצלאל סמוטריץ': הסעיף הזה נמצא בחוק שוויון הזדמנויות בעבודה.

בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת, אמרו לבית הדין: כשאתה הולך לאשר פיטורים בשל צמצומים, תבדוק אם זה לא סותר הסכם קיבוצי.

בצלאל סמוטריץ': למה שזה לא יהיה גם בחוק הזה?

בצלאל סמוטריץ': עוד פעם, אתה הולך עכשיו לאשר פיטורים של עובד הורה שכול לא מחמת גילו, אלא מחמת צמצומים.

בצלאל סמוטריץ': למה לא לבחון הסכם קיבוצי?

בצלאל סמוטריץ': למה שמעמדו יהיה נמוך יותר ממעמדו של עובד רגיל?

בצלאל סמוטריץ': אמרנו שאנחנו לא רוצים לתת לו מעמד עודף, אבל גם לא מעמד נחות.

<שמרית גיטלין שקד: בסדר גמור, אנחנו יכולים.

<סיגל סודאי: פשוט כי יש הרבה מעסיקים שגם אין להם הסכמים קיבוציים.

בצלאל סמוטריץ': אז אם אין הסכם, אז אין הסכם.

מאיר כהן: אם יש הסכם, לא להחריג אותו.

בצלאל סמוטריץ': מה, אני אחריג עכשיו הורה שכול מהסכם קיבוצי?

בצלאל סמוטריץ': ברגע שהפכת להורה שכול, אתה דרג ב', הסכמים קיבוציים לא חלים עליך.

בצלאל סמוטריץ': איזה מין דבר זה?

<ורד וייץ: היועצת המשפטית, את יכולה לקרוא עוד פעם את הסעיף בחוק שוויון הזדמנויות?

אלי אלאלוף: לדעתי זה לא משנה.

אלי אלאלוף: את יכולה לעבור הלאה.

בצלאל סמוטריץ': להוסיף את זה או להוציא את זה?

אלי אלאלוף: זה ברור פה, אז למה להוסיף?

אלי אלאלוף: אני בעד להוציא.

אלי אלאלוף: יש פה, למה אתה רוצה להוסיף על זה?

בצלאל סמוטריץ': לא, אני לא מוסיף על זה.

בצלאל סמוטריץ': כשהם רוצים להוציא, הם בעצם אומרים שעד גיל 67 חל עליך ההסכם הקיבוצי, ומגיל 67 לא חל עליך ההסכם הקיבוצי.

אלי אלאלוף: מה פתאום.

בצלאל סמוטריץ': זו המשמעות של זה.

אלי אלאלוף: אני הייתי מסתפק.

בצלאל סמוטריץ': טוב, בסדר.

<ורד וייץ: ולגבי השיקולים של בית הדין, בית הדין ישקול את זה.

<שמרית גיטלין שקד: זה חל על סיטואציה אחרת.

<שמרית גיטלין שקד: אוקיי, אז אנחנו משאירים את הנוסח כפי שהוא, אדוני?

אלי אלאלוף: כן.

בצלאל סמוטריץ': כן.

<שמרית גיטלין שקד: אדוני, אני רוצה להקריא תוספת, שהיא מובנת מאליה, אבל אולי רק כדי לחזק אותה: לרבות זכויות לפי סעיף 33(א) לחוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום), התש"י-1950.

בצלאל סמוטריץ': להם יש חמש שנים ולא ארבע.

<שמרית גיטלין שקד: בדיוק.

<שמרית גיטלין שקד: משפחות חיילים שנספו במערכה וכן משפחות שילדיהן נפגעו בפגיעת איבה יש להם הוראה מטיבה אחרת וצריך להיות ברור שהחוק הזה לא גורע מכל זכויות שיש להם.

בצלאל סמוטריץ': אגב, זה משמר את החלטת ועדת שרים שביקשה לשמור על עדיפות.

<שמרית גיטלין שקד: אני מוסיפה את זה לנוסח.

<ורד וייץ: זה רק יהיה 5.

<ורד וייץ: תשני את המספור.

<שמרית גיטלין שקד: בסדר, כרגע אני מתייחסת למספרי הסעיפים כפי שהם מופיעים מלכתחילה, כדי לא ליצור בלבול.

מאיר כהן: 7 יורד.

<שמרית גיטלין שקד: אולי נרחיב קצת לגבי סעיף 6.

<שמרית גיטלין שקד: רשות התעופה האזרחית נמצאת כאן?

<אבישי פדהצור: אני מהלשכה המשפטית ברשות התעופה.

<אבישי פדהצור: אם רוצים לחדד, אני יכול לחדד, אבל קודם הערה קטנה לנוסח.

<אבישי פדהצור: אין דבר כזה גיל מרבי, כמשמעותו בהוראות לפי חוק הטיס.

<אבישי פדהצור: אין לזה שום משמעות בחוק הטיס.

<אבישי פדהצור: יש קביעה של גיל מרבי לפי חוק הטיס ולכן אני מציע פה לשנות את הנוסח.

<אבישי פדהצור: אני יכול להגיש לך הצעה לתיקון מאוחר יותר.

<שמרית גיטלין שקד: תגיד לי עכשיו מה התיקון שאתה מציע.

<אבישי פדהצור: גיל מרבי – גיל מרבי לביצוע תפקיד טייס, שנקבע לפי חוק הטיס, התשע"א-2011, הנמוך מגיל פרישת חובה.

<שמרית גיטלין שקד: כל ההמשך זה כרגיל.

<אבישי פדהצור: כן.

בצלאל סמוטריץ': 7 יורד.

<שמרית גיטלין שקד: עכשיו הוראת אי תחולה.

<שמרית גיטלין שקד: האם אתם רוצים להכניס עכשיו הסתייגויות?

אלי אלאלוף: כן.

בצלאל סמוטריץ': אני מציע להכניס שלוש הסתייגויות נפרדות – משטרה, שב"ס, שב"כ – ומה שאתה תחליט עד המליאה.

בצלאל סמוטריץ': תחליט על מה להצביע.

<שמרית גיטלין שקד: כבאי – זה גם יהיה בהסתייגויות?

<שמרית גיטלין שקד: אוקיי, כבאי; הסתייגות נפרדת לשוטר; הסתייגויות נפרדת לסוהר; הסתייגות נפרדת לעובד שירותי הביטחון, שזה שב"כ ומוסד.

בצלאל סמוטריץ': זה ארבע הסתייגויות נפרדות.

<אפרת פרוקציה: למרות ששוטר וסוהר לפי חוק הגמלאות זה אותם דינים בדיוק.

<אפרת פרוקציה: שירות הביטחון, שזה שב"כ ומוסד, זה אותם דינים בדיוק.

<אפרת פרוקציה: ויש גם את הכבאים.

בצלאל סמוטריץ': אבל כבאים מגיעים לגיל פרישה.

<אפרת פרוקציה: לכן ההסתייגות צריכה להיות אחת לשב"כ ומוסד ביחד - - -

<שמרית גיטלין שקד: עובד שירותי הביטחון.

<אפרת פרוקציה: לשב"ס ולמשטרה יחד, הם ביחד בחוק הגמלאות.

<אפרת פרוקציה: וכבאי בנפרד.

<שמרית גיטלין שקד: אוקיי.

אלי אלאלוף: חברים, אני רוצה להגיד למי שבא לדיון השני, שחייבים לפנות את כל החדר.

אלי אלאלוף: כולם יוצאים, יש פה הוראות ביטחון ברורות.

אלי אלאלוף: כולם צריכים לצאת, כל מי שנמצא פה.

אלי אלאלוף: כולנו נצא מפה, כולל מי שבא לדיון השני.

<שמרית גיטלין שקד: יש לנו ארבע הסתייגויות שאנחנו נצביע עליהן כשנצביע על החוק.

<שמרית גיטלין שקד: הן אומרות שהחוק לא יחול על כבאי; החוק לא יחול על שוטר; החוק לא יחול על סוהר.

<שמרית גיטלין שקד: לפי החלטת יושב-ראש הוועדה אלה יהיו הסתייגויות נפרדות; החוק לא יחול על עובד שירותי הביטחון, שהם יהיו קבוצה אחת.

אלי אלאלוף: כן, ויש לנו את הזמן.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו נקבל את ההסתייגויות, ואם תחליט אחרת, אז נמשוך אותן.

<שמרית גיטלין שקד: אתה מתכוון שיהיו הסתייגויות בנוסח, אבל לא נקבל אותן בנוסח החוק.

<שמרית גיטלין שקד: כלומר, בנוסח החוק זה יהיה בלי.

בצלאל סמוטריץ': כן, במליאה.

<שמרית גיטלין שקד: סעיף 7 נמחק.

<שמרית גיטלין שקד: כך גם 8 ו-9.

בצלאל סמוטריץ': 10 – רק (ב) נמחק.

בצלאל סמוטריץ': צריך למחוק את המילים "למעט סעיף 3", כי מחקנו את סעיף 3.

<שמרית גיטלין שקד: נכון.

מאיר כהן: באישור של ועדת העבודה והרווחה.

אלי אלאלוף: כן, בוודאי.

אני מוסיפה: מדובר בהוראת שעה לארבע שנים.

<שמרית גיטלין שקד: התייעצנו עם הממונה על הנוסח - - -

בצלאל סמוטריץ': אני רק מבקש להכניס בקשה שהיושב-ראש הנוכחי יישאר בתפקידו גם אז, כדי שהוא יוכל גם להמשיך.

<שמרית גיטלין שקד: של מי יהיו ההסתייגויות?

טלי פלוסקוב: של כולנו.

מאיר כהן: גם שלי, שלנו.

אלי אלאלוף: מי בעד?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד ההסתייגות – אין

אלי אלאלוף: נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

אלי אלאלוף: מי בעד?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד ההסתייגות – אין

אלי אלאלוף: נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

אלי אלאלוף: הצבעה

אלי אלאלוף: נגד – 4

אלי אלאלוף: ההסתייגות לא נתקבלה.

אלי אלאלוף: הצבעה

אלי אלאלוף: נגד – 4

אלי אלאלוף: ההסתייגות לא נתקבלה.

<שמרית גיטלין שקד: עכשיו, אדוני, אתה יכול להצביע על כל החוק לקריאה שנייה ושלישית.

אלי אלאלוף: בשעה טובה, בראוו לבצלאל ולכל החברים שהציעו, אבל במיוחד לבצלאל ולהורים השכולים שלבנו איתם.

אלי אלאלוף: אנחנו מודים לכם על האמון.

אלי אלאלוף: נעבור להצבעה – מי בעד הצעת החוק?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: מי נמנע?

אלי אלאלוף: בעד – 4

אלי אלאלוף: נמנעים – אין

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לכולם.

בצלאל סמוטריץ': באמת, עשיתם עבודה נהדרת.

אלי אלאלוף: תודה לכולם, הישיבה נעולה.