ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 513, 2017-12-06 09:30

יעקב מרגי: בוקר טוב לכולם.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

יעקב מרגי: שישה בדצמבר 2017, י"ח בכסלו תשע"ח.

יעקב מרגי: הנושא – במסגרת דיון מהיר בוועדת החינוך בנושא תקצוב הרפורמה לקיצור מספר ימי החופשה של תלמיד ישראל במערכת החינוך.

יעקב מרגי: תרחמו עלינו בכותרות של הדיון.

יעקב מרגי: ההצעה של חבר הכנסת פרופסור יוסי יונה ושל חבר הכנסת עודד פורר, שיגיע בדקות הקרובות ושל חבר הכנסת מסעוד גנאים, שנמצא איתנו כאן.

יעקב מרגי: נמצאת איתנו גם חברת הכנסת חנין זועבי, פוקדת את הוועדה תדיר.

יעקב מרגי: תודה רבה לך.

חנין זועבי: גם לך.

מסעוד גנאים: מה פוקדת, מבקרת?

יעקב מרגי: פוקדת אמרתי.

יעקב מרגי: אתה יודע כמה חברים יש לי בוועדה.

מסעוד גנאים: כן.

יעקב מרגי: רבותי, אני אומר מספר מילות פתיחה.

יעקב מרגי: קודם כל נקדם בברכה את מנכ"ל משרד החינוך, שנראה לי התאהב ברעיון, נתחיל להזמין אותו בתדירות גבוהה יותר.

יעקב מרגי: יותר נעים לו פה מאשר במשרד.

יעקב מרגי: יש לו את רן ארז על הראש, את מנהלי המחלקות, אגפים, מחוזות.

<שמואל אבואב: גן עדן.

יעקב מרגי: גן עדן.

יעקב מרגי: אל תקנא.

יעקב מרגי: אומרים תמיד הדשא של השכן נראה ירוק יותר.

יעקב מרגי: רבותי, כפי שזכור לכם-.

יעקב מרגי: עודד, נכנסת ולא הרגשתי.

עודד פורר: אנחנו מתגנבים בשקט ופתאום אנחנו מופיעים.

יעקב מרגי: יפה, זו שיטה.

יעקב מרגי: כפי שזכור לכם, ועדת החינוך הקימה ועדת משנה, שבחנה את סוגית ימי החופשה במערכת החינוך, לאור שיח ציבורי ער שהתקיים בחברה הישראלית, שהלוח העברי, ימי העבודה, לא הכי מסונכרנים אחד עם השני.

יעקב מרגי: אני מגלה גילוי נאות, בהקימי את ועדת המשנה לא הייתה לי שום כוונה להחליף את קובעי המדיניות במשרד החינוך, אבל הייתה לי כוונה כן להמליץ בפניהם.

יעקב מרגי: אני חושב שוועדת המשנה עשתה עבודה, בין אם ההמלצות נראות למישהו או לא נראות, ישימות או לא ישימות, אני חושב שעשתה ועדה מצוינת בקצב ממש מהיר, כדי להביא בשורה.

יעקב מרגי: אני אומר לחברי הוועדה שאנחנו צריכים, למרות שעדיין לא מתאפשר לנו להגיש את ההמלצות לשר החינוך ולהנהלת משרדו, עצם העובדה שאנחנו מתכנסים היום, אחרי שהרפורמה הוכרזה על ידי שר החינוך וקיבלה את ברכתו של שר האוצר בזמנו, החברה הישראלית שמחה ונערכה פחות או יותר לדברים, ברוח הדברים שנאמרו.

יעקב מרגי: אני חושב שזה הישג ראשון של ועדת המשנה, קודם כל.

יעקב מרגי: המסמך, הדו"ח הוא דו"ח.

יעקב מרגי: דו"ח שנכתב.

יעקב מרגי: נאמרו שם דברים, ניתחו שם ניתוחים חשובים ואני מאמין שהוא יהווה בסיס להמשך הדיונים בסוגית החופשות.

יעקב מרגי: כמובן אני חייב לומר, כפי שנאמר כבר אז, שלאף אחד לא הייתה כוונה לעשות את זה בצעד אגרסיבי, הכל בהסכמה ובתיאום ותמיד תמורת משהו, כך שגם אם ארגוני המורים יכנסו לסוגיה הזו בהידברות ובנפש חפצה, עם ראש פתוח וידיים נקיות, כפי שאנחנו באים, יכול להיות שהם ימצאו בזה ברכה יותר ממה שאנחנו חשבנו.

יעקב מרגי: לכן אני אומר את הדברים, כי אני יודע שלא רצינו להיות אגרסיביים בדחיפת המשרד לקבל את ההמלצות.

יעקב מרגי: אפילו כאקט סימבולי חששנו שמא יתפרש מצד ארגוני המורים, שיש פה איזה צעד אגרסיבי בניגוד להסכמי העבודה.

יעקב מרגי: לא רצינו.

יעקב מרגי: רצינו לפתוח את שנת הלימודים כסדרה.

יעקב מרגי: אני מודיע חד משמעית, הכל יהיה בהסכמה, בתיאום, בהבנה.

יעקב מרגי: אם המשרד יירצה לאמץ אחד מהדברים.

יעקב מרגי: לכן הייתי חייב לשים זאת על השולחן כדי להבהיר שאין פה כוונה חד צדדית.

יעקב מרגי: הדיון הזה הוצע על ידי חברה כנסת שמיד אני אעביר את רשות הדיבור למציעים.

יעקב מרגי: לאחר מכן נשמע את התכנית של הרפורמה, איך שהיא מוצגת בפרוטרוט, לא כפי שהוצגה בראשי פרקים בציבור.

יעקב מרגי: הנה שמענו שאנחנו אוטוטו, זה נקרא מושג של ערב שבת בין השמשות, כמעט חנוכה ואין מימון לרפורמה הזו, אין תקציב לרפורמה הזו.

יעקב מרגי: אז אני מקווה שמהדיון הזה אנחנו נצא היום עם בשורות, נהיה יותר אופטימיים.

יעקב מרגי: אבל למה להקדים את המאוחר?

יעקב מרגי: ניתן לחבר הכנסת המציע הראשון, חבר הכנסת יוסי יונה, בבקשה.

יעקב מרגי: אני חושב שאיתרתי לך את הדברים.

יוסי יונה: כן, כן.

יעקב מרגי: לא מוותר על הדברים.

יוסי יונה: אדוני יושב הראש, אני שמח שאנחנו מקיימים את הדיון הזה.

יוסי יונה: אני שמח שמצטרף אלינו מנכ"ל משרד החינוך, מר אבואב, ואני שמח על הנוכחות של חברי הכנסת ושל כל הציבור שנמצא כאן, שיש לו עניין מאד גדול בנושא שלשמשו אנחנו התכנסנו, ביקשנו התכנסותה של ועדת החינוך.

יוסי יונה: כפי שהקדמת, אדוני ואמרת, הבקשה שלנו לקיים את הדיון הזה, עלתה על הרקע של קיומה של הבנה והסכמה בין משרד החינוך לבין משרד האוצר, באשר למתווה המוצע.

יוסי יונה: בעצם מה שמוצע כאן, זה ליצור או לקצר את החופשות על בסיס העיקרון של חופשת הקיץ וכאן צריך להדגיש ולומר, ההסדרים שמוצעים, כפי שאני רואה אותם, צריכים להיות בתיאום מלא עם ארגוני המורים וגם אולי אני וחברי עודד פורר חלוקים כאן בעניין הזה.

יוסי יונה: אין צורך בחקיקתו של חוק עם ההסדר הזה, ולדעתי בסופו של דבר מן הראוי שהוא יקוים.

יוסי יונה: אם ההסדר הזה אכן ייושם, אז אמנם אנחנו יכולים להביא בשורה והבשורה היא בעיקר להורים, שאם אנחנו מדברים היום על נטו משפחה, אני לא חושב שיש ביטוי משמעותי חזק יותר, מהדהד יותר, מהיישום של הרפורמה הזו, משום שמחד אם נקצר את החופשות – כפי שאמרת העדר ההלימה הזו – אם נקצר את החופשות אנחנו מדברים על חופשות חנוכה ופסח.

יוסי יונה: מדובר ב-10 ימים.

יוסי יונה: מי שיעשה את העבודה זה לא המורים, משום שאנחנו גם חרדים ודואגים לשלומם ולרווחתם של המורים.

יעקב מרגי: אלא אם כן הם ירצו זאת.

יוסי יונה: לא, הם לא רוצים.

יוסי יונה: ואנחנו יודעים שאחת התופעות המאד חמורות בתחום של ההוראה זה השחיקה והנטל המאד מאד כבד שמוטל על כתפיהם ואין שום מקום להכניס אותם כאן לתוך הסד הזה.

מסעוד גנאים: אבל אם מורה צעיר, נמרץ, חדש.

יעקב מרגי: עזבו, זה יוסי יונה.

יעקב מרגי: תן לו.

יוסי יונה: האמן לי, אנחנו יודעים לפי הנתונים שבידינו, לאחר מספר שנים מאד מצומצם כשליש מהאנשים שנכנסים לתחום ההוראה עוזבים את התחום בגלל שחיקה ובואו לא נוסיף על הנטל על כתפיהם.

יוסי יונה: עכשיו הסוגיה המרכזית שניצבת בפנינו, אדוני יושב הראש, זה עניין של המימון.

יוסי יונה: קיימת הסכמה ואנחנו לא יודעים מדוע משרד האוצר כאן גורר רגליים.

יוסי יונה: זה לא רק נטו משפחה במובן שזה מסייע להורים, זה גם מסייע למשק, משום שמשעה שההורים מתפנים להישאר במקום העבודה שלהם, הרי התועלת בסופו של דבר למשק הישראלי היא מאד מאד גדולה.

יוסי יונה: אנחנו מדברים כאן על הוצאה של כ-500 מיליון שקלים כדי לממן את הפרויקט הזה.

יוסי יונה: מאידך, ישנן הערכות שהמשק יכול לצאת נשכר בכמיליארד שקלים.

יוסי יונה: ולכן זה נכון מבחינת מערכת החינוך, זה נכון מבחינת הילדים, כי אלה שיהנו מהחופשות שלהם בסוג כזה של קייטנות, אפשר לנצל את זה לשם העשרה בוודאי.

יוסי יונה: במקרים הרגילים אתם יודעים מה קורה, כאשר ישנן את החופשות הללו, ההורים בעבודה.

יוסי יונה: אלה שיש להם לשלם עבור חלופות ראויות משלמים ואלה שאין להם, לא משלמים ולכן גם זה יוצר פער מאד משמעותי באיכות, אם תרצו שירותי החינוך שהילדים האלה מקבלים בחופשות הללו.

יוסי יונה: לכן אני מכאן מבקש לקרוא, אדוני יושב הראש, למשרד האוצר לממן מיידית את הסכום שהובטח; ואני גם רוצה להתייחס לסוגיה מאד מאד ברורה.

יוסי יונה: שמענו ממשרד האוצר שבעצם הם רוצים להשהות את ההחלטה בדבר התקצוב רק לינואר, ככה שיידעו מה הם הולכים לעשות בעודפים שנצברו בקופתה של המדינה.

יוסי יונה: אני רוצה לבוא ולומר שאין שום קשר, משום שאנחנו מדברים על תכנית שהיא לא חד פעמית, אלא אנחנו מדברים על תכנית שהיא רב שנתית.

יוסי יונה: זאת אומרת שהיא צריכה לבוא לביטוי בתקציב השוטף של משרד החינוך.

יוסי יונה: ולכן הדיון הזה בעודפים שנצברו או לא נצברו בקופת המדינה, אינו רלבנטי לסוגיה שאיתה אנחנו מתמודדים.

יוסי יונה: תודה אדוני יושב הראש.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: המציע השני, חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.

עודד פורר: תודה אדוני.

עודד פורר: אני מודה לך גם על קיום הדיון ואני גם חייב להודות למנכ"ל שהגיע לפה.

עודד פורר: אני חושב שהנושא הזה הוא חשוב, אף על פי שלצערי לא מצאתי ולא יצא לי לפגוש אותך או את השר בוועדת המשנה לענייני קיצור החופשים והתאמתם לימי העבודה במשק ואני חושב שחבל שכך מהסיבה הפשוטה.

עודד פורר: המצב שבו אנחנו נמצאים היום ואני מצטער, אני אומר את הדברים נכוחה, על אף יחסינו האישיים הטובים.

עודד פורר: הוא לא הפתעה.

עודד פורר: מי שמכיר את המערכות יודע שזו לא הפתעה והיה לנו ברור שנגיע לסיטואציה הזו היום.

עודד פורר: אמרנו את זה גם בדיוני הוועדה, כי ההצעות האלה עלו ככותרות כאלה או אחרות בתקשורת, מהסיבה הפשוטה שזה פלסטר.

עודד פורר: אני ממשיך בדברים שסיים חברי יוסי יונה, זאת לא תכנית שתיכנס – גם כשהיא תתוקצב – באופן כזה שיבוא מחר שר אחר ושרים מתחלפים, זו סיטואציה ידועה במדינת ישראל, זה קורה.

עודד פורר: יבוא מחר שר אחר והוא יחליט שהוא כן רוצה תכנית כזאת או שהוא רוצה את התקציב הזה.

עודד פורר: כמו שהיה שר אחד שהחליט שהוא צריך את התקציב הזה, אז הוא השהה את הגידול בבית הספר של החופש הגדול, במקרה זה השר הנוכחי, בשנה שעברה.

עודד פורר: הוא אמר אני אפרוש את זה על טווח יותר ארוך ממה שהיה מתוכנן.

עודד פורר: וזה בסדר, כי זה בדיוק הגמישות שיש לכל שר, אבל אנחנו לא חושבים שבנושא הזה צריכה להיות גמישות.

עודד פורר: הנושא הזה של ימי הלימודים אל מול המשק והחופשות, הוא נושא שלא צריך להיות גמיש, הוא נושא שצריך להיות ברור, ידוע לכולם.

עודד פורר: יש גם עניין חשוב פה ביכולת התכנון.

עודד פורר: ראינו את זה גם בהזזה של ל"ג בעומר ביום אחר, לאן זה לקח את כל המשק.

עודד פורר: אז אני חושב ואני רואה בהגעה שלך לפה דווקא בעניין הזה, אולי פתיחה של דרך, כי אנחנו אמרנו בוועדת המשנה ואני אומר את זה שוב, אנחנו מניחים את זה לפתחם של משרד החינוך ומשרד האוצר.

עודד פורר: ועדת המשנה עשתה בעניין הזה עבודה מאד רצינית, מאד סיזיפית, שהביאה גם מסקנות אחרי שהיא שמעה את כל הגורמים כולם, שיכול היה להוות לכם נקודת פתיחה.

עודד פורר: יכול להיות שחלק מההמלצות לא יתקבלו, יכול להיות שחלק כן יתקבלו, אבל הן המלצות שרואות פעם ראשונה את התמונה הכוללת.

עודד פורר: אגב, לא רק דרך הפריזמה של התלמיד או של המורה או של ההורה, אלא את הכל ביחד.

עודד פורר: בגדול היא נתנה בשורה לכלל המשק.

עודד פורר: היא נתנה בשורה כי היא אמרה אנחנו לא חותכים את מספר ימי החופשה של המורים באופן דרמטי, אלא אנחנו פורשים את זה בצורה אחרת שתקל על עומס הלימודים.

עודד פורר: זאת אומרת אם אתה מקצר את החופש הגדול, אבל אתה יודע שלממשלה יש תכנית של שישה סופי שבוע ארוכים ואתה אומר אני רותם את ארגוני המעסיקים ורתמנו אותם לעניין הזה, להסכים לתכנית הזו שהם סירבו לה ובלבד שזה יבוא כחלק מעניין כולל.

עודד פורר: אז את שישה סופי השבוע הארוכים האלה אתה יכול לפזר בשנת הלימודים, איפה שמתאים ונוח לכם.

עודד פורר: שאם אתה יודע שיש ערב חג ביום שני, אז תיתן גשר ביום ראשון.

עודד פורר: אם אתה יודע שהחג מסתיים ביום חמישי, תיתן את הגשר ביום שישי.

עודד פורר: ואפשר לעשות את זה שנה קודם, כי גם החגים זה משהו שבמקרה הזה אנחנו גם יודעים מראש.

עודד פורר: זה לא תלוי בשרים ולא תלוי בחברי הכנסת.

עודד פורר: החגים מגיעים במועדם, לשמחתנו.

עודד פורר: שינוי נוסף - - -

יעקב מרגי: לסיכום.

עודד פורר: אני אסכם בעוד שני דברים.

עודד פורר: השינוי הנוסף שהוא ההתחלה לפי הלוח העברי וההתאמה, זה אפילו לא עניין של ימים, אלא עניין שייתן חודש רצף עד חופשת החגים.

עודד פורר: זה נכון גם למורים.

עודד פורר: גם המורים שמתמודדים עם פתיחת שנה והמאמצים שיש בקליטה של תלמידים, כי אחר כך הם צריכים לעשות את זה עוד פעם אחרי החגים.

עודד פורר: גם לזה יש משמעות.

עודד פורר: ובסוף אדוני, הפן הכלכלי.

עודד פורר: הוועדה מצאה גם ממשרד האוצר וגם מהמועצה הלאומית לכלכלה, שהגישה המצמצמת אומרת שהגידול בתוצר הוא 90 מיליון שקלים והגישה המרחיבה – 250 מיליון שקלים, אחרי ניכוי ההוצאות.

עודד פורר: נטו.

עודד פורר: זה הגידול בתוצר.

עודד פורר: ואם אני לוקח את מה שאני יכול לחשב להכנסות המדינה, זה אומר ש-38% מהתוצר הולך להכנסות המדינה, אז אנחנו מדברים על גידול בהכנסות המדינה.

עודד פורר: על כל יום כזה בין 34 מיליון שקלים ל-95 מיליון שקלים, זה אומר שיש כסף והכסף הזה ברפורמה כזו, יכול ללכת למורים ולהעלות את שכר המורים בעניין הזה וככה לצאת לדרך חדשה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מסעוד גנאים.

יעקב מרגי: בואו נתפוס קודם את הדוב ואחר כך נשפוט לו את העור.

מסעוד גנאים: תודה אדוני יושב הראש.

מסעוד גנאים: אני מצטרף לדבריהם של חברי בקשר לעיכוב התקצוב של הרפורמה, למרות שקראנו ששרי האוצר והחינוך סיכמו ויש הסכמה ביניהם על הרפורמה ועל הקיצור ב-10 ימים.

מסעוד גנאים: אין ספק שההסכמה או להיות מתואם עם המורים זה דבר עקרוני לפי דעתי ואני לא חושב שהמורים הם גורם מעכב, אלא להיפך.

יעקב מרגי: במקרה הזה אני חושב שהם לא גורם מעכב.

מסעוד גנאים: את הרפורמה אני יודע בקשר לחינוך היהודי, בקשר לחנוכה, פסח וכו'.

מסעוד גנאים: במערכת החינוך הערבית אין הרבה חופש לחגים.

מסעוד גנאים: יש לנו שני חגים, או שלושה.

מסעוד גנאים: שניים ושלושה.

מסעוד גנאים: כולם אולי שבעה ימים.

מסעוד גנאים: אז אני לא יודע מה יקרה שם, אם הרפורמה חלה או לא חלה.

מסעוד גנאים: מה אפשר לקצר שם?

מסעוד גנאים: אני לא יודע.

מסעוד גנאים: אז אני רוצה לשמוע.

מסעוד גנאים: והעיקר שבימים האלה הילדים יועסקו גם בדברים חינוכיים וזה לא יהיה שטח הפקר.

מסעוד גנאים: זה חשוב מאד.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חנין, בבקשה.

חנין זועבי: אוקיי, קודם כל אני מתחברת לתכנית לא בתור תכנית של קיצור החופשה.

חנין זועבי: למרות החיבור להורים העובדים אין לה ביטוי גם לקונספט של החופש.

חנין זועבי: בשבילי זה מאד חשוב ואני חושבת שבשביל תלמידי בתי הספר זה מאד חשוב.

חנין זועבי: אנחנו גם משנים את הקונספט של החופש.

חנין זועבי: החופש הוא לא ניתוק מוחלט מהתהליך החינוכי, הוא דווקא הזדמנות לפצות אם יש לזה תשתית - וכאן יש בעיה בחינוך הערבי - לפצות את הילדים לפעמים על תחליף חינוכי שיש בו דיכוי ליצירתיות של התלמיד ויש לו דיכוי לאישיות של התלמיד.

חנין זועבי: בחינוך הערבי מאד מאד נחוצות כל ההזדמנויות האלה, שנותנות לתלמיד ביטוי עצמי ונותנות לו להתבטא ולחשוף ולגלות את הכישורים המיוחדים שלו.

חנין זועבי: הבעיה היא בתשתית תמיד.

חנין זועבי: כל תכנית של חינוך לא פורמאלי, אתה לא יכול ליישם אותה מאה אחוז, אפילו לא 70% בבתי ספר שאין לנו כל כך הזדמנויות של מופעי תרבות, של לוגיסטיקה של חדרים מרווחים ותמיד יש בעיה ביישום.

חנין זועבי: אני חושבת שכאשר אנחנו מפתחים תכנית שהיא במטרה כן תכנית נכונה, אנחנו צריכים אותה, היא תכנית חיובית, צריכים להשקיע מאמץ יותר גדול בשאלה איך אנחנו מיישמים אותה בחינוך הערבי, בבתי הספר הערבים.

חנין זועבי: וכל עוד שאין את התשובה הזאת בכל תכנית שהיא, לא רק בתכנית הזאת, זאת אומרת שאנחנו עוצמים עיניים אחרי שאנחנו שבעי רצון שהתכנית הזאת טובה, היא כן הולמת לחינוך היהודי, אבל אם אנחנו לא ממשיכים האם ואיך היא הולמת את החינוך הערבי, את בתי הספר, את הלוגיסטיקה, את התשתית שם, אז אנחנו לא עושים כלום.

יעקב מרגי: חשוב.

חנין זועבי: אולי דווקא וזה תמיד נעשה ומגדיל את הפער.

חנין זועבי: אנחנו מבחינים בכל תכנית טובה שהיא מועילה למגזר היהודי פי ארבעה מאשר היא מועילה למגזר הערבי.

חנין זועבי: מה זאת אומרת?

חנין זועבי: אנחנו רק מגדילים את הפער.

חנין זועבי: בסוגיה הזאת צריכים שינוי קונספט במשרד החינוך.

יעקב מרגי: מאה אחוז.

חנין זועבי: אנחנו אומרים את זה תשע שנים – אני ומסעוד – אנחנו לא מרגישים שמשהו משתנה.

יעקב מרגי: תודה.

חנין זועבי: וכל חברי הכנסת הערבים, לא ה - - -

יעקב מרגי: חבר הכנסת מאיר כהן, בבקשה.

יעקב מרגי: לא, בואי אני אתקן אותך, חנין.

יעקב מרגי: ישבו פה בדיון לא מזמן, לפני כשבועיים, חברי כנסת דווקא מהרשימה שלך שהסכימו עם הסקירה של משרד החינוך שמשאבים שהוסטו בשנים האחרונות, בשנתיים האחרונות לטובת החינוך במגזר הערבי הם לאין ערוך.

יעקב מרגי: יכול להיות שבגלל סיבות אובייקטיביות, עדיין אנחנו לא רואים את זה, אבל אין ספק שיש הסטה, יש תשומת לב.

יעקב מרגי: צריך כנראה לעשות את זה ביתר מקצועיות.

חנין זועבי: אני אמרתי, אני מסכימה עם המטרה.

חנין זועבי: איך ליישם את זה, יש בעיה.

חנין זועבי: איך להתאים את זה לאפשרויות של החינוך הערבי, יש בעיה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מאיר כהן, בבקשה.

מאיר כהן: אני מוצא חובה לאחל הצלחה למנכ"ל.

מאיר כהן: זאת ההזמנות הראשונה שאני רואה אותו בוועדת החינוך ולפחות אני יכול להעיד כראש עיריית דימונה, נשמתו נמצאת במקום הנכון.

מאיר כהן: הרבה הצלחה בעזרת השם.

<שמואל אבואב: תודה רבה.

מאיר כהן: ראה, כל החלטה שתתקבל ובלבד שהיא תהפוך לתקנה סדורה, שלא נצטרך בעוד שנתיים, שלוש, ארבע, אלה שיחליפו אותנו, לשבת כאן עם הסיפור הזה.

מאיר כהן: אין שום ספק שצריך לצמצם את החופשות.

מאיר כהן: היה לי אפילו הכבוד להיות קצת אחרי הקלעים כשהתחילו עם הסיפור של הכיתות הלומדות בחופש.

מאיר כהן: אני חושב שזה הפתרון הטוב ביותר, אין בלתו וככל שמשרד החינוך ימצא לזה תקציבים ויארגן את זה במציאות היומיומית שלנו, אני חושב שגם ועדי ההורים וגם התלמידים יקבלו את זה בברכה.

מאיר כהן: אני מכבד את מה שעודד עשה ובהחלט עשו עבודה יפה מאד, אבל בסופו של דבר אם באים להורים, אם המשרד יידע לבוא להורים ולהגיד להם רבותי, תוך שנתיים שלוש, מגן חובה עד כיתה ו' אנחנו מתחייבים שיהיו עוד 30 ימי למידה או 28 ימי למידה, אני חושב שזו עסקת החבילה הטובה ביותר להורים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: כפי שאמרתי בהתחלה, אין ספק שההנעה והגל שהציבור הוביל והדיון המקדים שהיה בוועדת החינוך, עד כדי הקמת ועדת משנה על ידי בראשות עודד הניעה את התהליך.

יעקב מרגי: אני שמח שהשר לקח את זה לכיוונים שבהסכמה.

יעקב מרגי: לא הייתה לו כוונה לעשות, אבל אני חוזר על זה כי נכנסו אנשים באמצע.

יעקב מרגי: מלכתחילה בהקמת ועדת המשנה לא הייתה שום כוונה לקרוא תיגר, לא ליזום או לכפות איזה מהלך אגרסיבי שלא בהסכמה.

עודד פורר: להיפך.

עודד פורר: ארגוני המורים לקחו חלק בדיונים.

יעקב מרגי: הם נטלו חלק פעיל.

יעקב מרגי: גם אם הסכימו, זה נייר כתוב של ועדת משנה שבחנה וטחנה את הנושא, שיונח על שולחנו של השר לימים שיתעסקו עם סוגית החופשות, כפי ש - - -

עודד פורר: לא, הימים האלה.

עודד פורר: בימים האלה צריכים האלה צריכים להתעסק בסוגיה הזאת.

יעקב מרגי: כולנו תקווה, אבל היום, לאור הצלילים ששמענו, שאין עדיין בתקציב מקור מימון לתכנית הרפורמה של החופשות, חנוכה, פסח, אני כולי תקווה שבסוף הדיון אחד הדברים שישמחו אותנו, שבאמת גם ההורים, גם המשק, החברה בישראל התכוננה לכך.

יעקב מרגי: התכוננה להכרזה.

עודד פורר: אבל אדוני, חנוכה זה בשבוע הבא.

עודד פורר: וגם אם תצא מפה בשורה, ההורים כבר סידרו לעצמם את חנוכה.

עודד פורר: הבשורה הזו כבר לא רלבנטית אליהם.

עודד פורר: את זה גם צריך לדעת.

יעקב מרגי: תתפלא לדעת שלא כולם יודעים עדיין.

מאיר כהן: אני לא בטוח שכל ההורים סידרו להם את חנוכה וגם החלטה מחר או מחרתיים תתקבל בברכה אצל ההורים.

עודד פורר: אתה לא יכול לבוא להורה ולהגיד לו תשמע-.

עודד פורר: הכל יתקבל בברכה, אבל זה משהו - - -

מאיר כהן: אני לא יודע, ההורים שלי לא תכננו את חנוכה.

שולי מועלם-רפאלי: לא, עודד, יש פה משהו מ - - -.

שולי מועלם-רפאלי: אם אנחנו רוצים את זה, אז צריך לשאוף שזה יהיה הכי מוקדם שאפשר.

עודד פורר: לא, זה ברור, אני רק אומר אי אפשר - - -

שולי מועלם-רפאלי: והכסף צריך לעבור ממשרד האוצר.

יעקב מרגי: שולי.

עודד פורר: אי אפשר לבוא עם זה בשבוע האחרון ולהגיד להורים - - -

שולי מועלם-רפאלי: סליחה אדוני.

שולי מועלם-רפאלי: הייתי יותר משעה בכביש.

שולי מועלם-רפאלי: כל תושבי גוש עציון בדרך לירושלים לרקוד בבשורה הגדולה.

יעקב מרגי: אנחנו מכירים זאת כל בוקר.

יעקב מרגי: אני אתן לך עצה, אני לא יודעת אם את מסוגלת לעשות את זה.

שולי מועלם-רפאלי: שבעזרת השם מכירים בבירת ישראל.

יעקב מרגי: כן.

עודד פורר: עד עכשיו לא הכרתם?

שולי מועלם-רפאלי: ראית?

שולי מועלם-רפאלי: ועוד בגוש עציון.

עודד פורר: תושבי גוש עציון מכירים?

יעקב מרגי: שולי, הנה חופשת חנוכה מתקשרת ל - - -

חנין זועבי: זה יותר חשוב, אתם צריכים את ה - - -

יעקב מרגי: טוב, רבותי.

חנין זועבי: זה בשבילכם.

יעקב מרגי: רבותי, אתם רוצים להפוך את זה לדיון מדיני ואז אנחנו - - -

שולי מועלם-רפאלי: איך, איך, איך, איך ידעתי.

יעקב מרגי: חנין, שולי, תודה.

חנין זועבי: זה פסיכולוגי.

חנין זועבי: אתם לא יכולים להסתדר בלי הכרה, כי זה לא שלכם.

חנין זועבי: זה מה שחשוב.

חנין זועבי: חנין זועבי, תודה.

חנין זועבי: נגמר החיוך.

חנין זועבי: שולי, את רוצה להתייחס עכשיו?

שולי מועלם-רפאלי: לא, אני אשמע.

יעקב מרגי: יפה.

יעקב מרגי: אנחנו ניתן רשות דיבור למתן צדוק, או לעדנה דוד.

יעקב מרגי: בבקשה.

<עדנה דוד: בוקר טוב.

<עדנה דוד: אני סגנית מזכ"לית הסתדרות המורים ויושבת ראש סניף חיפה והמרחב.

<עדנה דוד: מתוקף התפקיד שלי, אבל גם מתוך הניסיון שלי של 19 שנים במערכת, שבהן הייתי גם מורה, מחנכת, סגנית מנהלת ומנהלת, אני אומרת שהמתכונת של בית הספר של הקיץ, מתכונת שבפועלת בהצלחה מזה מספר שנים, היא מתכונת מוצלחת מאד, שנותנת מענה הן לתלמידים, הן להורים.

<עדנה דוד: מאפשרת את החופשה למורים.

<עדנה דוד: היא איננה על גב המורים.

<עדנה דוד: זו עמדה נחרצת של המזכ"לית שלנו, יפה בן דוד.

<עדנה דוד: זה הפתרון הנכון שפ ועל כרגע גם בשטח.

<עדנה דוד: צריך לזכור שהמורים עובדים היום באקלים מאד קשה.

<עדנה דוד: הרבה מאד דרישות.

<עדנה דוד: לחצים בלתי פוסקים.

<עדנה דוד: החופשות האלה הן אמנם חופשות שנועדו להירגעות, מילוי מצברים, אבל גם להכנה של חומרים ולהגיע בכל פעם מחדש, ממש לפני שאנחנו עוברים למערכה.

<עדנה דוד: וכבר דיברנו כאן, היינו כאן בוועדה לנושא האלימות ושאר הדברים במערכת.

<עדנה דוד: אתם חייבים לשמור על ימי החופשה של המורים והמתכונת של בית הספר של הקיץ פועלת בהצלחה בקיץ.

יעקב מרגי: אוקיי.

מאיר כהן: אני רוצה לשאול שאלה.

יעקב מרגי: בבקשה אדוני.

מאיר כהן: ואם כן משרד החינוך יוכל לקצץ את החופשות ויבוא בדין ודברים עם הסתדרות המורים, עם הארגונים ויגיד אני מוכן לפצות אותם, לשפות אותם.

מאיר כהן: אני בא מהשטח, אני אומר לך שכמעט כל המורים יהיו שמחים שמשכורתם תגדל במידה ויישאלו אותם על דבר כזה.

יעקב מרגי: הכוונה היא אכן כך.

יעקב מרגי: או החלפת ימים או שיפוי כספי, או גם וגם.

יעקב מרגי: בוא, אבל למה להידרש לזה עכשיו?

יעקב מרגי: רבותי, זה לא ועדת המשנה.

<עדנה דוד: בבית הספר של הקיץ יש אפשרות בחירה למורים.

יעקב מרגי: גברת עדנה, אני הייתי מציע, בואו, זה לא הוגן לשים אותה עכשיו - - -

מאיר כהן: לא, לא, לא.

יעקב מרגי: היא לא צריכה.

מאיר כהן: האם הסתדרות המורים תסכים למהלך כזה?

מאיר כהן: שזה יהנה וזה לא יחסר.

יוסי יונה: מאיר, אבל אם זו בחירה.

יוסי יונה: זו יכולה להיות בחירה.

<עדנה דוד: בבית הספר של הקיץ יש אפשרות בחירה.

מאיר כהן: לא, לא, בחנוכה זה לא בחירה.

יעקב מרגי: מאיר, תודה.

יעקב מרגי: רבותי, בואו נשמור על דיון איכותי.

יעקב מרגי: פז כהן, אתם צלע במשולש.

יעקב מרגי: תציג את עצמך.

<פז כהן: קצר ולעניין.

<פז כהן: אני פז כהן, יושב ראש פורום ועדי ההורים היישובים, שהרמנו את המחאה גם בנושא של החופשות והפער הגדול שיש בישראל.

<פז כהן: כל הנתונים הוצגו בוועדה, בשיתוף פעולה מלא.

<פז כהן: עבדנו ביחד עם כולם.

<פז כהן: עבדנו עם ועדת החינוך של הכנסת, שיזמה את תת הוועדה.

<פז כהן: עבדנו יחד עם יעל והחברים, כשחשבנו על פתרונות מחוץ לקופסא.

<פז כהן: עבדנו יחד עם משרד החינוך ומשרד האוצר.

<פז כהן: ישבנו ביחד בישיבות, שמשרד החינוך הוביל אותן.

<פז כהן: ידענו הרבה קשיים בדרך.

<פז כהן: הרבה אי הסכמות.

<פז כהן: ביקשנו דברים ונכנסו פנימה לתוך התכניות של משרד החינוך, כמו נושא הגנים.

<פז כהן: בסוף הגענו לקו הסיום והתקציב לא קיים וזה הדבר הכי מתסכל שיכול להיות לנו.

<פז כהן: זאת אומרת הצלחנו לייצר שיח, עצרנו את כל הנושא הכוחני של ההפגנות וההתלהמות או התסכול הזה שיצא החוצה.

<פז כהן: הוא נותב בצורה מאד מסודרת לממשלה.

<פז כהן: אני חייב לשבח את משרד החינוך, שלמרות שהיו אי הסכמות בדרך, הגענו בסוף למשהו שלפחות ייתן בשורה להורים והדבר הזה הוצג לנו ובסוף אין תקציב.

<פז כהן: אני חייב להכניס באותה נקודה גם את נושא הצהרונים, שגם בו יש את נושא החופשות והדבר הזה - - -

יעקב מרגי: בוא לא נקדים את המאוחר.

יעקב מרגי: יהיה דיון אחר על הצהרונים.

יעקב מרגי: לא לערבב.

<פז כהן: אבל התקצוב - - -

יעקב מרגי: אמרת.

<פז כהן: מילה אחרונה למשרד האוצר.

<פז כהן: שנת הלימודים מתחילה בספטמבר ונגמרת בספטמבר.

יעקב מרגי: נעה, בסוף אני אתן לך להתייחס.

<פז כהן: אני מאד מעריך.

<פז כהן: אני יודע שכולם שומרים על הקופה הציבורית וזה חשוב, אבל שנת הלימודים נגמרת בספטמבר ומתחילה בספטמבר.

<פז כהן: תקציב המדינה נגמר בדצמבר.

<פז כהן: כשמתקצבים תכניות, קובעים תכניות לשנה הקרובה, תקבעו אותן עד סוף שנת הלימודים בבקשה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אנחנו נעבור למצגת.

חנין זועבי: אבל אני רוצה לשאול שאלה עקרונית.

יעקב מרגי: רגע, רגע.

יעקב מרגי: אנחנו קודם כל נציג מה היא הרפורמה, כדי שיהיה לנו על מה לדסקס בכלל.

יעקב מרגי: בואי נראה על מה.

יעקב מרגי: יכול להיות שלא צריך לריב עליה.

חנין זועבי: בדיוק, והיא לא רלבנטית לבתי הספר הערבים.

חנין זועבי: היא לא רלבנטית לחופשות בבתי הספר הערבים, נכון?

יעקב מרגי: אם המנכ"ל לא ישכנע אותנו, יכול להיות שלא נשחרר אותו.

יעקב מרגי: אני אתן לך הזדמנות לשאול ותקבלי תשובה.

יעקב מרגי: בבקשה אדוני המנכ"ל.

<שמואל אבואב: בוקר טוב אדוני יושב הראש, חברי הכנסת.

<שמואל אבואב: אנחנו שמחים על המפגש הזה, שבו יש לנו הזדמנות נוספת להציג את המוכנות של התכנית, שהשר בנט הנחה להכין בגני הילדים ובבתי הספר לחופשות שבמהלך השנה.

<שמואל אבואב: אחרי שהשר הנחה מדיניות ברורה של סייעת שנייה, צמצום מספר הילדים בכיתות, המשך של בתי הספר בחופש הגדול, על אף העובדה שהתקציב איננו מקובע באופן קבוע, השר הנחה להמשיך ולהפעיל את בתי הספר של החופש הגדול - - -

מאיר כהן: מה יהיה בשנה הבאה?

<שמואל אבואב: אני כבר מסביר.

<שמואל אבואב: ומתוך כך ניגשנו לשותפות הבאה.

<שמואל אבואב: האחת עם ועדת החינוך של הכנסת, שתיים, עם הסתדרות המורים.

<שמואל אבואב: רבותי, מי שחושב שאפשר להפעיל רפורמה שלא בהידברות, שלא בהסכמה, לעניות דעתי הצנועה איננו יודע על מה הוא סח.

יעקב מרגי: אני לא חושב שיש פה מישהו שלא - - -

עודד פורר: לא היה פה אחד שאמר.

עודד פורר: אף אחד לא אמר את זה.

<שמואל אבואב: לאחר מכן המשכנו את השותפות עם השלטון המקומי, כי השלטון המקומי זו הפלטפורמה, זו התשתית לקיום, וקיימנו שיתוף פעולה עם ארגוני ההורים.

<שמואל אבואב: ומתוך הבסיס של העיקרון הבא, אי אפשר להשית את התכנית הזו על גבם של המורים, כי הם יוצאים לחופש ואי אפשר לחייב אותם לעבוד בימי החופש.

<שמואל אבואב: ומתוך העיקרון שצריך כסף תוספתי, כי איש לא משווה לנגד עיניו שיילקח כסף מהשוטף.

<שמואל אבואב: מתוך שהעקרונות הללו באנו לתכנית הבאה.

<שמואל אבואב: מה המטרות שלה?

<שמואל אבואב: מטרה מספר אחת היא לתת מענה הורים העובדים.

<שמואל אבואב: מדוע?

<שמואל אבואב: מאד ברור.

<שמואל אבואב: יש 14 ימי חופש במהלך השנה.

<שמואל אבואב: ההורים באותם ימים עובדים ולילדים הצעירים אין פתרון.

<שמואל אבואב: מטרה מספר 2 – לצמצם פערים ולתת הזדמנות שווה לכל ילד.

<שמואל אבואב: לא רק למי שיש לו כסף ויכול לממן בחופשות חנוכה ופסח פעילויות ומסגרות עתירות הוצאה, אלא ליצור שוויון הזדמנויות, שגם לאלה שאין אפשרות לממן את זה באופן פרטי, יתאפשרו להם המסגרות הללו ויהיו ביחד.

<שמואל אבואב: לא מסגרות לחזקים במקום אחד ולחלשים במקום שני.

<שמואל אבואב: אינטגרציה ושוויון הזדמנויות.

חנין זועבי: כלומר זה רק - - -

<שמואל אבואב: מטרה מספר 3 - להקל על נטל תשלומי ההורים.

<שמואל אבואב: דובר רבות ואין מה להכביר במילים.

<שמואל אבואב: הנטל על ההורים הוא כבד ולכן זו הזדמנות להקל עליהם.

<שמואל אבואב: ולבסוף מדובר במטרה שיש בה תכנית של העשרה, תכנית של מיצוי פוטנציאל, מיצוי לא רק של מסגרת בייבי סיטר שמוצאת להם פתרון שאיננו משמעותי, איכותי וטוב.

<שמואל אבואב: מתוך המטרות הללו שאלנו את עצמנו מי קהל היעד ומה היקף התלמידים בו מדובר בחופשות המדוברות, בחנוכה ופסח.

חנין זועבי: לא, אז אני רוצה עכשיו - - -

יעקב מרגי: גברתי לא, לא עכשיו.

חנין זועבי: על מה מדובר - - -

יעקב מרגי: תני למנכ"ל לסיים.

יעקב מרגי: חנין, אני אתן לך.

חנין זועבי: אבל אני רוצה להמשיך את ה - - -

יעקב מרגי: אבל חכי, הוא עוד לא גמר את הסקירה.

חנין זועבי: שאלה בסיסית.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: אחרי שהוא יגמור את הסקירה.

יעקב מרגי: חנין, אל תפריעי.

<שמואל אבואב: אני גם אסביר - - -

יעקב מרגי: זה לא צודק, זה לא נכון כך.

יעקב מרגי: תני לו לסיים את הסקירה.

יעקב מרגי: יכול להיות שיש לך תשובות בסקירה.

<שמואל אבואב: אני אסביר את ההתאמה הייחודית.

<שמואל אבואב: אני לא אדלג על העיקרון שהתכנית מותאמת לאוכלוסיות שונות ב - - -, באופי וב - - -

יעקב מרגי: את תקבלי תשובות.

יעקב מרגי: אם לא תקבלי אני כאן בשבילך.

<שמואל אבואב: ואדבר על החברה הערבית.

<שמואל אבואב: זה מתוכנן פה, טיפה סבלנות.

<שמואל אבואב: אם כן, במה מדובר?

<שמואל אבואב: מדובר בגני הילדים גם בחינוך הרגיל וגם בחינוך המיוחד ונגיע להיקף של 494,000 ילדים בגני הילדים.

<שמואל אבואב: האוכלוסייה השנייה – כיתות א', ב' ו-ג'.

<שמואל אבואב: ההיקף הוא 461,000 ילדים.

<שמואל אבואב: זה קהל היעד, לשם שמנו פעמינו, לשם כיוונו את התכנית ולשם נערכנו מיידית לצאת גם בחנוכה וגם בפסח.

<שמואל אבואב: מה המתכונת - המתכונת היא שהתכנית תופעל מיום ראשון עד יום חמישי.

<שמואל אבואב: בבתי הספר היא תתחיל מהשעה שמונה עד השעה אחת, בגני הילדים משעה שבע וחצי ועד השעה אחת.

<שמואל אבואב: כפי שציינתי, זה מיועד לגילאי 3-6 בגילאי הילדים, כיתות א', ב' ו-ג'.

<שמואל אבואב: חינוך רגיל וחינוך מיוחד.

<שמואל אבואב: איפה זה יתבצע – זה יתבצע באכסניה הקיימת של מוסדות החינוך, בגני הילדים ובבתי הספר, על בסיס ההצלחה של בתי הספר של החופש הגדול ובהפעלה ותפעול של השלטון המקומי.

<שמואל אבואב: כמה ילדים יהיו במסגרות, באיזה היקפים, על ילדי מי – בגני הילדים יפעלו 22 ילדים בקבוצה.

<שמואל אבואב: בכיתות א', ב' ו-ג' – 25 ילדים בקבוצה ובחינוך המיוחד 8 ילדים בקבוצה.

<שמואל אבואב: מה המרכיבים של התכנית, בכדי ליצור איכות, סטנדרטיזציה ורמה גבוהה של התכנית – צוותי החינוך המותאמים לגילאים הללו.

<שמואל אבואב: הדבר השני, רכז יישובי שמנהל את כל המערכה בבתי הספר ובגנים, במבט מוניציפאלי ברמה מתכללת יישובים.

<שמואל אבואב: הדבר השלישי, שתהיה בתקציב אפשרות להביא לידי ביטוי פעילויות משמעותיות של העשרה, של פעילות תרבות.

<שמואל אבואב: בתוך כך ציוד מתכלה וציוד נדרש לטיפול הכולל.

<שמואל אבואב: אדם שיתפעל את זה - - -

מאיר כהן: אדוני המנכ"ל, סליחה שאני שואל אותך, מי בונה את הסילבוס?

מאיר כהן: מי בונה את התכנית?

<שמואל אבואב: בסופו של דבר המתכונת - - -

מאיר כהן: בכדי שזה לא יהיה עוד קייטנה, מי בונה את התכנית?

<שמואל אבואב: כסף עובר לשלטון המקומי על בסיס המתווה הזה והשלטון המקומי מפעיל, כפי שהוא מפעיל בקייטנות של החופש הגדול.

<שמואל אבואב: ההצלחה היא התשתית.

יעקב מרגי: באותה מתכונת.

<שמואל אבואב: אותו דבר, בדיוק, בדיוק.

<שמואל אבואב: התבנית היא אותה תבנית.

מאיר כהן: כלומר אתם לא נותנים איזה גבולות גזרה שכן יהיו נניח מקצועות העשרה אנגלית ומתמטיקה?

<שמואל אבואב: אז כבר אני אגע בזה.

<שמואל אבואב: מי כוח האדם בסופו של דבר ומה קבענו בסטנדרט של מספרים אנשים מלווים את מספר הילדים.

<שמואל אבואב: אז בגן יהיו גננת או אדם מוסמך וסייעת ובבתי הספר זה אדם אחד מורה או שני מדריכים.

<שמואל אבואב: אדם שיש לו את ההסמכה שהוא עבר לזה.

<שמואל אבואב: איך זה יעבוד תקציבית – אשכולות 1, 2, 3 ו-4 זה ללא תשלום.

<שמואל אבואב: באותו מערך דיפרנציאלי של התשלומים של החופש הגדול, זאת תמונת המצב הזאת.

מאיר כהן: נהדר.

מאיר כהן: יש לך כסף?

<שמואל אבואב: רגע, אני תיכף אסביר.

עודד פורר: הוא משאיר אותנו במתח.

מאיר כהן: זה נהדר.

<שמואל אבואב: בסוף נגיד כמה זה עולה, אבל אני מסביר את הדיפרנציאציה שהיא יושבת על התשתית של בתי הספר.

מאיר כהן: מכובד מאד.

<שמואל אבואב: האשכולות הגבוהים יותר ישלמו 20 - - -

מירב בן ארי: אדוני המנכ"ל, אני כל הזמן מדברת על זה בוועדות ואני חייבת לחדד את זה שוב.

מירב בן ארי: לא יכול להיות, באמת, ההסתכלות של משרד החינוך חייבת להשתנות בתוך העיר.

מירב בן ארי: לא יכול להיות שבירושלים, שהיא מדד 3, אז תושבי רחביה יקבלו את מה שבנתניה, לצורך העניין בשכונת דורה, לא יקבלו.

יעקב מרגי: זו שאלה שנשאלת כמעט בכל - - -

מירב בן ארי: זה משגע אותי כל פעם.

מירב בן ארי: למה לא לעשות מדד שטראוס שכבר קיים, שבודק בתי ספר.

מירב בן ארי: עם כל הכבוד יש שכונות בירושלים שלא צריכות אותך ויש שכונות בנתניה שמאד צריכות אותך ושכונת שביב בהרצלייה, שמאד צריכה אותך.

מירב בן ארי: וואלה, יש שם הורים שלא יכולים לשלם.

<שמואל אבואב: טוב.

יעקב מרגי: הוא יתייחס לזה בהמשך.

יעקב מרגי: תודה מירב.

יעקב מרגי: שאלה במקום שחוזרת על עצמה כמעט בכל דיון.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: כי זה פריפריה חברתית.

מאיר כהן: אני חושב שהעיקרון של החינוך הציבורי הוא עיקרון שלא אומר שצריכים לרדת לרזולוציה.

מירב בן ארי: למה, יש מדד שטראוס, מאיר.

מאיר כהן: ואם ירושלים היא במדד 3, אני חושב שמגיע לכולם לקבל.

מירב בן ארי: למה?

מירב בן ארי: אבל יש שם שכונות שיכולות - - -

יעקב מרגי: אוקיי, תודה.

עודד פורר: מאיר, אבל בסוף אתה מגיע למצב שיש שכונות ברחובות שבמדד גבוה, בקריית משה, ואתה לא יכול לתת את זה ב - - -

יעקב מרגי: רבותי, הנושא ברור, לא צריך לפתח דיון.

יעקב מרגי: נקודה, ברור.

יעקב מרגי: בבקשה.

<שמואל אבואב: העלות.

יעקב מרגי: הוא יתייחס, אם הוא לא יתייחס נדאג שהוא יתייחס.

יוסי יונה: אתה תיישם את זה?

יעקב מרגי: יוסי, תן לו, הוא יתייחס ואם לא אני אזכיר לו.

יעקב מרגי: משלמים לי תוספת על זה.

<שמואל אבואב: רבותי, בכדי להוציא את זה לפועל ולהביא לידי ביטוי 10 ימים של חופשה בחנוכה ובפסח, העלות הנדרשת היא 400 מיליון שקלים.

<שמואל אבואב: זה 40 מיליון שקלים בפרישה ארצית לכל יום.

<שמואל אבואב: לשאלתו של חבר הכנסת מאיר כהן, הנה המתכונת והתוכן ומרחב האפשרויות.

<שמואל אבואב: משיר של יום והעשרה באנגלית ותכניות יצירתיות והפגה באומנות ובספורט ובמחשבים ובהעמקת למידה.

<שמואל אבואב: כל זה יכול לבוא לידי ביטוי בשני אופנים.

<שמואל אבואב: אלה שירצו להפעיל את אז זה השעה אחת, אז יתחילו בשעה שמונה עד השעה אחת.

<שמואל אבואב: אלה שירצו להשתמש במסגרות הקיימות של הצהרונים, שממילא כבר קיימים ומשולמים, יוכלו להמשיך את המועד השני שהוא מהשעה אחת עד השעה ארבע אחר הצהריים.

<שמואל אבואב: ולכן יש פה אפשרות שזה מכסה, תראו אפילו יום ארוך.

<שמואל אבואב: איך זה יעבוד במגזר היהודי ואיך זה יעבור במגזר הערבי.

יעקב מרגי: חנין, תקשיבי עכשיו.

חנין זועבי: כן, אני מקשיבה.

יעקב מרגי: אני כאן, שומר עלייך.

<שמואל אבואב: אם היה מזדמן לך, חברת הכנסת חנין זועבי, להסתובב כעת במפעל הגדול שהתחילו אותו בחוג לכל ילד בחברה הערבית, היית רואה את הקשר החד-חד ערכי בין ההתאמה התרבותית התפיסתית, התכנית שהחברה הערבית רוצה לצקת לתרבות שעות הפנאי, היית רואה את זה היום שזה קיים.

<שמואל אבואב: המשרד מממן היום חוג לכל ילד ומאפשר לרשות המקומית ולבית הספר להוציא את זה בחותם, באופי שזה נראה ראוי בעיניהם.

<שמואל אבואב: ולכן אם את תסתובבי, את תראי פעילויות של תרבות מוסיקה, ששייכת לחברה הערבית.

<שמואל אבואב: את תראי העשרה בכל מיני דברים.

<שמואל אבואב: לעצם העניין פה.

<שמואל אבואב: הכוונה - - -

חנין זועבי: אני מסתובבת.

חנין זועבי: אני רואה דברים שונים.

<שמואל אבואב: בסדר, האמיני לי שגם- - -

יוסי יונה: סליחה, שאלה.

<שמואל אבואב: אז הנה פה התשובה.

יוסי יונה: מכל הדבר היפה זה בסופו של דבר, מה קורה עם משרד האוצר?

יעקב מרגי: יוסי, אבל הוא עדיין לא סיים.

יוסי יונה: לא, הוא סיים.

<שמואל אבואב: לא.

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: המגזר הערבי, אני משלים את השאלה של חברת הכנסת חנין.

יעקב מרגי: אדוני המנכ"ל חנוכה ופסח מדבר למגזר היהודי.

<שמואל אבואב: הנה התשובה.

<שמואל אבואב: רבותי, לנגד עינינו.

יעקב מרגי: יפה.

<שמואל אבואב: אנחנו לקחנו את החופשות של החברה הערבית המתקיימת היום במערכת החינוך והתאמנו אותה לתכנית של ימי הגנים ובתי הספר במהלך השנה.

<שמואל אבואב: ורואים שחופשת האביב מביאה לידי ביטוי, הרי אם לא היינו עושים את זה, אז היינו משאירים את זה רק במתווה של המגזר הממלכתי והממלכתי דתי היהודי.

<שמואל אבואב: יש פה התאמה, יש פה לוח זמנים מוגדר, ברור.

<שמואל אבואב: יש פה התאמה למגזר הערבי.

<שמואל אבואב: אני מסכם.

<שמואל אבואב: משפט אחרון.

יוסי יונה: אדוני המנכ"ל יש לי שאלה אליך.

<שמואל אבואב: משפט אחרון.

<שמואל אבואב: התכנית הוכנה.

<שמואל אבואב: יש בה שותפות והסכמה רחבת היקף.

<שמואל אבואב: היא הייתה יכולה לצאת לדרך כבר בחנוכה.

<שמואל אבואב: משלא הגיע התקציב כרגע, זה ברור שאנחנו צריכים לעשות כל מאמץ להתארגן לקראת פסח בכדי להוציא את זה לפועל, וככל שהזמן עובר זה ברור שצריך זמן התארגנות.

<שמואל אבואב: זה בסוף בתי ספר וכל מה שקשור לה.

יוסי יונה: אדוני, שאלה.

יוסי יונה: אני הבנתי שהתכנית הזו, לאורך כל דרכה, ישנה איזו שהיא הסכמה עקרונית ביניכם לבין משרד האוצר.

<שמואל אבואב: לא.

יוסי יונה: עכשיו אתה אומר לנו שמשרד האוצר גורר רגליים.

<שמואל אבואב: אין תקציב.

<שמואל אבואב: רבותי, אין תקציב.

יעקב מרגי: רגע.

יוסי יונה: הייתה הבנה.

יוסי יונה: שר האוצר - - -

<שמואל אבואב: אבל אין תקציב.

יוסי יונה: אבל שר האוצר אמר בהזדמנויות שונות, שהוא אכן רואה בחיוב את התכנית הזו והוא מתכוון למממן אותה.

יעקב מרגי: יועץ שר החינוך, שב בבקשה.

יעקב מרגי: אתה מפריע לדיון.

יוסי יונה: השאלה איפה נתקע, אדוני.

<שמואל אבואב: זה תקוע בעניין ואני רוצה לחדד - אין תקציב.

יעקב מרגי: רבותי, אני חושב שהשאלה לא צריכה להיות מופנית למנכ"ל, כי עצם הדיון כאן זה שאנחנו יודעים שהנושא לא תוקצב.

יעקב מרגי: אנחנו נשמע את משרד האוצר.

יעקב מרגי: משרד האוצר נמצאים כאן.

יעקב מרגי: שלום ליאת.

יעקב מרגי: יעל אודם.

<יעל אודם: שלום רב, בוקר טוב.

<יעל אודם: תודה שאתם נותנים לי - - -

יעקב מרגי: זה לא מחזה שגרתי בוועדות הכנסת, אבל יעל אודם היא חינוך ואני לא מוותר על זה.

<יעל אודם: נכון.

יעקב מרגי: ואם מישהו יילך לוועדת האתיקה, אני אתייצב ואגן על העמדה הזאת.

איילת נחמיאס ורבין: היא שותפה למאבק.

יעקב מרגי: בבקשה גברתי.

יוסי יונה: זה לזכותם, הם הציפו את המאבק.

איילת נחמיאס ורבין: היא שותפה למאבק.

יעקב מרגי: תנו קרדיט.

יעקב מרגי: עכשיו יעל ברשות דיבור, לא חברי הכנסת.

<יעל אודם: קודם כל תודה רבה שאתם נותנים לנו עוד פעם לדבר ותודה שאתם מארחים אותנו כאן.

<יעל אודם: אני חושבת שבישיבה הזו יש משהו חסר תקדים שסוף סוף נציגי הסתדרות המורים פה והם כאן בטוב, כדי לעזור לזה לקרות, כי גם הם מבינים שזה וולונטרי ואפשר שיעבדו ואפשר שלא ובסך הכל שמענו שוב ושוב שיום כזה במשק, שבו הילדים נמצאים ללא מסגרת וההורים נאלצים לקחת חופשות, עולה למשק מיליארד שקלים.

<יעל אודם: ולכן לא ברור איך לא מאשרים את אותם 400 מיליון שקלים ל-10 ימים, כשמדובר במיליארד שקלים ליום כזה.

<יעל אודם: ראינו את העבודה של משרד החינוך פה, מאד מאד מרשים.

<יעל אודם: זה נתונים שלא נתקלנו בהם לפני כן.

<יעל אודם: העלות, הפרישה, מאד מאד יפה.

<יעל אודם: אפשר לעבוד צעד צעד.

<יעל אודם: נכון, חנוכה כבר מאחורינו, חנוכה כנראה לא יקוצר, אבל פסח עוד לפנינו ואיסרו חג של שבועות.

<יעל אודם: אני חושבת שצריך להביא את הכסף.

<יעל אודם: כשרים רוצים הם יודעים להביא את הכסף וזה יתכן.

<יעל אודם: יש פה את כל הצדדים וכולם אומרים שזה אפשרי.

<יעל אודם: פשוט צריך לגרום לזה לקרות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חברות הכנסת מירב בן ארי, איילת נחמיאס-ורבין.

יעקב מרגי: לאחר מכן נשמע את נציגי משרדי הממשלה ואורחים, אם ירצו, ככל שיתיר לנו הזמן.

יעקב מרגי: הדיון ננעל בחמישה לאחת עשרה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת מירב בן ארי, בבקשה.

מירב בן ארי: תודה רבה אדוני.

מירב בן ארי: ראשית, אני אקבל התייחסות על מדד שטראוס שדיברתי עליו?

<שמואל אבואב: אני כבר אומר עכשיו, המודל של האשכול נקבע על ידי האוצר.

<שמואל אבואב: זה האשכולות.

<שמואל אבואב: אנחנו נשמח, לא רק נשמח.

<שמואל אבואב: אנחנו שומעים את הקולות הללו, שיש שונות בתוך אשכול.

<שמואל אבואב: ולכן בשמחה ובחפץ לב - - -

יעקב מרגי: לא, אבל אדוני המנכ"ל - - -

<שמואל אבואב: ליצור דיפרנציאציה.

יעקב מרגי: מכובדי המנכ"ל - - -

<שמואל אבואב: אבל צריך לשבת עם האוצר על זה.

<שמואל אבואב: אני לא יכול לקבוע.

יעקב מרגי: בסדר, בסדר.

יעקב מרגי: אלף נשב.

יעקב מרגי: זו החלטה שבני האדם קבעו, לא גזירה משמיים.

<שמואל אבואב: בסדר, אני לא יכול לעשות את זה לבד.

יעקב מרגי: נכון, נכון, מקובל.

יעקב מרגי: יש לי התכתבות איתך גם לגבי סוגית הצהרונים.

מירב בן ארי: הצהרונים, אותו דבר.

יעקב מרגי: יש מועצות אזוריות, שם יש יישובים מבודדים שאפשר למדוד אותם.

<שמואל אבואב: נכון.

יעקב מרגי: הרי משרד האוצר בוועדת הכספים עשה זאת.

יעקב מרגי: בטבלת הטבות המס ירד פר יישובים קטנים.

יעקב מרגי: לגבי שכונות פריפריאליות, נקרא להן לצורך העניין, בערים חזקות - - -

<שמואל אבואב: נכון, נכון.

יעקב מרגי: אני חושב או לתת חופש, להשאיר שוליים, לתת לרשויות חזקות חופש פעולה לסבסד את אותן שכונות בלבד.

יעקב מרגי: חייב.

יעקב מרגי: זו החלטה של בני אדם, שאנחנו צריכים לקבל.

יעקב מרגי: אני לא חושב שאם האוצר קודם כל קודם כל תקצב - - -

עודד פורר: הרי הממשלה קבעה שזה לא משרד נגב גליל ופריפריה, אלא פריפריה חברתית.

עודד פורר: תכניסו את זה בממשלה הזו, שזה נכנס - - -

מירב בן ארי: רגע, אבל גם בקייטנות.

מירב בן ארי: מרגי, אני מוסיפה לזה כי זה טיעון שלי.

מירב בן ארי: גם בקייטנות משרד האוצר בנה את זה לפי דירוג של מדד ה - - -

<שמואל אבואב: אשכולות.

<שמואל אבואב: סוציו אקונומיים.

מירב בן ארי: כן, זאת גם כבר עשו את זה בשיתוף פעולה של אוצר וחינוך.

מירב בן ארי: אז אין סיבה - - -

יעקב מרגי: זה מנגנון ידוע, מוכר ואנחנו נדרוש שזה יוכר.

מירב בן ארי: כן, בקייטנות.

מירב בן ארי: אז זה מה שאני אומרת.

יעקב מרגי: בואו נשיג את התקציב קודם כל, אחר כך - - -

<שמואל אבואב: חברת הכנסת בן ארי, הקייטנות מיועד לפי אשכולות.

<שמואל אבואב: אם רוצים לעשות דיפרנציאציה בתוך האשכול - - -

מירב בן ארי: של מדד הטיפוח.

<שמואל אבואב: בסדר, נגיד שלפי מדד הטיפוח, אבל דיפרנציאציה בתוך האשכול, אין לך מנדט במשרד החינוך.

<שמואל אבואב: אנחנו לא יכולים לקבוע.

יעקב מרגי: נשמע את האוצר.

מירב בן ארי: אז אני אומרת ש - - -

<קריאה: הוא צודק.

מירב בן ארי: אין בעיה.

מירב בן ארי: אז אני אומרת שגם יש לי איזה קשר קל עם שר האוצר וגם אני אבקש.

יעקב מרגי: אוקיי, יפה, תודה רבה לך.

מירב בן ארי: רגע, שנייה.

מאיר כהן: את צריכה לבקש משר האוצר לשים בפסח 400 מיליון שקלים.

מאיר כהן: יש לו כסף.

מירב בן ארי: שנייה, שר האוצר כבר חיובי, שר האוצר מביא את זה לדיוני התקציב של שנת 2019.

עודד פורר: הוא לא צריך להיות חיובי, הוא צריך לחתום על השיק.

מאיר כהן: יודעים פה.

מאיר כהן: הנושא יעלה.

מאיר כהן: אפשר להיות פה רגועים ובטוחים.

עודד פורר: 2018.

יעקב מרגי: 2018, לא 2019.

מירב בן ארי: ב-2018-2019.

יעקב מרגי: בבקשה מירב, תמשיכי.

מירב בן ארי: עוד משהו אחד.

עודד פורר: אולי שכבר תתייחס גם לצהרונים.

יעקב מרגי: תן לה לדבר.

עודד פורר: אני רק אומר.

יעקב מרגי: תן לה לסיים, עודד.

מירב בן ארי: רגע, אני רק רוצה להבין משהו אחד.

מירב בן ארי: מבחינת

מירב בן ארי: כם, אדוני המנכ"ל, המתווה שהצגתם אמור להתחיל בעצם לראשונה בפסח?

<שמואל אבואב: אנחנו היינו מוכנים לחנוכה.

מירב בן ארי: לחנוכה.

מירב בן ארי: חנוכה לא יהיה.

יעקב מרגי: יהיה.

יעקב מרגי: אל תאמרי לא יהיה.

מירב בן ארי: מרגי, חנוכה – לא יקרה.

יעקב מרגי: הדיון לא ננעל.

מירב בן ארי: אז יש לי חדשות בשבילך, הדיון יינעל ובחנוכה לא יקרה.

יעקב מרגי: אני מקווה שכן.

יעקב מרגי: מה איכפת לך?

מירב בן ארי: אז בסדר.

מירב בן ארי: חבל לטפח ציפיות.

יעקב מרגי: אופטימי חסר תקנה.

עודד פורר: אתה יודע מה, זה יהיה נס חנוכה.

יעקב מרגי: בבקשה מירב.

יעקב מרגי: סיימת?

מירב בן ארי: כנראה שצריך איזה שמונה ניסים בשביל זה, אבל בסדר.

מירב בן ארי: אני רק שואלת עכשיו - - -

יעקב מרגי: פה זה 10 ימים, זה לא 8.

מירב בן ארי: קונקרטית המתווה הזה אמור מבחינת המשרד לחול בפסח?

מירב בן ארי: זה מה שאני שואלת.

יעקב מרגי: חנוכה, פסח.

<שמואל אבואב: אני אמרתי.

<שמואל אבואב: התכנית הייתה מוכנה לחנוכה ולפסח.

<שמואל אבואב: בגלל סד הזמן כעת והעדר התקציב, כעת איננה יכולה לבוא לכדי ביטוי בחנוכה, כשאנחנו נמצאים על מפתנו ובעוד שבוא זה החופשה.

<שמואל אבואב: אנחנו ערוכים ומוכנים לגשת מיד לכל ההכנות לפסח.

מירב בן ארי: אוקיי, זה מה שרציתי לדעת.

מאיר כהן: כמה כסף צריך רק לחנוכה, עכשיו.

מאיר כהן: מיידית.

<שמואל אבואב: כל יום הוא 40 מיליון שקלים.

מאיר כהן: אז כמה ימים אנחנו מתעסקים בחנוכה?

יעקב מרגי: חמישה.

יעקב מרגי: אם זה 10 - - -

<שמואל אבואב: אם אנחנו רוצים להפעיל את זה רק בפסח, זה חמישה ימים כפול 40, זה 200 מיליון שקלים.

<שמואל אבואב: אם רוצים 10 ימים על פני השנה זה 400 מיליון שקלים.

יוסי יונה: מירב, אבל למה את לא פועלת אצל החבר שלנו?

מירב בן ארי: אני יודעת איפה הדברים עומדים.

יעקב מרגי: לא, אני לא יודע.

יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע.

מירב בן ארי: אני לא רוצה לטפח תקוות שווא באנשים.

יעקב מרגי: נועה תייצג את האוצר.

יעקב מרגי: איילת, בבקשה.

מירב בן ארי: נועה תייצג.

מירב בן ארי: היא יודעת.

איילת נחמיאס ורבין: טוב, קודם כל אני רוצה לברך את - - -

יעקב מרגי: נא לאפשר לחברת הכנסת שולי מועלם לשבת סביב השולחן.

איילת נחמיאס ורבין: אני רצה מהר, שולי.

יעקב מרגי: איילת, אין לי זמן.

יעקב מרגי: זה יום רביעי.

יעקב מרגי: חמישה לאחת עשרה.

איילת נחמיאס ורבין: ידידי, קודם כל תודה רבה לך, חבר הכנסת מרגי, על זה שאתה נותן לי גיבוי בשנתיים וחצי האחרונות דיון הזה, במאבק הזה, שאני התחלתי להוביל אותו ואני מודה לחברי שנמצאים כאן, כי זה באמת קרב על אופי החברה הישראלית.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו מתייחסים לזה בימי חופשה, יום חופשה פה.

איילת נחמיאס ורבין: לא.

איילת נחמיאס ורבין: זה איך אנחנו רואים את המשפחה הישראלית.

איילת נחמיאס ורבין: אני מברכת את שמואל אבואב שנמצא כאן, מנכ"ל משרד החינוך.

איילת נחמיאס ורבין: אגב, לצערי עד היום על מכתבים ששלחתי בשנת 2016 בענייני חופשות, אני לא קיבלתי תשובה.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו חייבים להבין שהמהלך, כולל מהלך שמדובר בו במשרד האוצר בנושא שחלוף ימי השישי - - -

מירב בן ארי: שלחוף?

איילת נחמיאס ורבין: שחלוף.

איילת נחמיאס ורבין: כן, שחלוף ימי שישי.

מירב בן ארי: זו מילה חדשה?

איילת נחמיאס ורבין: לא, זו מילה.

איילת נחמיאס ורבין: זו החלפה של ימי שישי בימי חופשה אחרים.

איילת נחמיאס ורבין: אני בכלל לא בטוחה שזה פתרון רע כל כך, אבל אני אומרת לכם במלוא הרצינות, זה מאד חמור בעיני שרפורמה שאתם הודעתם עליה לפני תחילת השנה הנוכחית, סביב חנוכה, לא יוצאת לפועל.

איילת נחמיאס ורבין: כל נושא התקציב היה צריך להיות מוסדר.

איילת נחמיאס ורבין: אי אפשר לצאת בהצהרות, לתת תקווה להורים, לתת פתרונות למורים ואז להגיע למצב שבו לא, זה לא קורה.

איילת נחמיאס ורבין: ואני אגיד לך מדוע.

איילת נחמיאס ורבין: משום שאנחנו נגיע עוד הפעם אל פני פסח ואני לא יודעת מה יהיה עד פסח.

איילת נחמיאס ורבין: אף אחד מאיתנו לא יודע מה יהיה עד פסח ואנחנו לא נדע מה קורה, כי יכול להיות שגם בפסח זה ייפול בין הכיסאות.

איילת נחמיאס ורבין: ולכן חבר הכנסת מרגי, אלף כמובן שבסוף החודש הקרוב יהיה דיון בבג"ץ שאותו הגשתי בנושא ימי החופשה ואני - - -

מאיר כהן: יהיו בחירות.

איילת נחמיאס ורבין: זה בדיוק העניין, חבר הכנסת מאיר כהן.

איילת נחמיאס ורבין: כשאנחנו באים ונותנים תקווה לציבור בארץ, אנחנו צריכים שזה יהיה אמין.

איילת נחמיאס ורבין: שאפשר יהיה לסמוך עליו.

איילת נחמיאס ורבין: לא יכול להיות, עם כל הכבוד, שיצאו בהצהרות ואז יבואו לא, אבל הדבר הזה לא נסגר, הדבר הזה.

איילת נחמיאס ורבין: בסופו של דבר אתם יודעים מה?

איילת נחמיאס ורבין: כולם זקוקים לוודאות.

איילת נחמיאס ורבין: הילדים, ההורים ובעיקר בעיקר המורים.

איילת נחמיאס ורבין: כל המערכת זקוקה לוודאות הזאת של איך נראים ימי חופשה.

איילת נחמיאס ורבין: הרי חבר הכנסת מרגי, למה אני הגשתי בסופו של דבר את הבג"ץ?

איילת נחמיאס ורבין: בשביל הוודאות.

איילת נחמיאס ורבין: בשביל הוודאות שלוח חופשות לא יהיה דבר נזיל ולא יהיה דבר שאי אפשר להבין ממה הוא מורכב וממה הוא מובנה, גם כלפי המורים וגם כלפי המשפחות.

איילת נחמיאס ורבין: נקודה.

איילת נחמיאס ורבין: ולכן צריך למצוא את הדרך להגיע למימון גם של חנוכה.

איילת נחמיאס ורבין: אני איתך בעניין הנס.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא נס.

איילת נחמיאס ורבין: זה אחריות ציבורית.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת שולי מועלם.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה אדוני.

שולי מועלם-רפאלי: אני מתנצלת גם בפני המנכ"ל.

שולי מועלם-רפאלי: חברי הכנסת וחלק מהציבור שיושב פה מכירים את הזגזוגים בין ההצבעות בוועדות השונות.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שאין שאלה בכלל על חשיבות הרפורמה הזאת, כמו רפורמות נוספות שקורות במערכת החינוך והמטרה שלהן היא טובת ילדי ישראל וטובת מדינת ישראל וטובת החברה הישראלית וטובת העם היהודי כולו.

מירב בן ארי: היושב בציון.

שולי מועלם-רפאלי: השאלה היא פשוטה.

שולי מועלם-רפאלי: יש הסכמה על הרפורמה הזאת, יש הסכמה על זה שרוצים לעשות את השינוי, להביא את בית הספר של החופש הגדול לימי חופשה נוספים, להקל באמת המארג המשפחתי במדינת ישראל, שכולנו בעדו ותומכים בו.

שולי מועלם-רפאלי: והשאלה הגדולה היא רק מתי יגיע המימון שהובטח.

שולי מועלם-רפאלי: והמימון הזה הובטח וסוכם.

שולי מועלם-רפאלי: אני לא בטוחה שאני רוצה להעלות פה בסוגריים או לא, אדוני, את זה שאנחנו רגע לפני שנת 2018.

יעקב מרגי: אני בדרך כלל אומר שמה שלא בטוח לא מעלים.

שולי מועלם-רפאלי: הבנתי אותך.

שולי מועלם-רפאלי: רגע לפני ינואר 2018 והמעונות.

מאיר כהן: אני רוצה לשאול את חברת הכנסת שולי מה זה הובטח וסוכם?

מאיר כהן: האם יש מסמך שאנחנו יכולים לבוא לשר האוצר?

יעקב מרגי: אין התחייבות שלטונית.

יעקב מרגי: הייתה הבנה.

יעקב מרגי: הבנה.

שולי מועלם-רפאלי: הייתה הבנה שהממשלה - ושר האוצר הוא חלק מההבנה הזאת – שיש הסכמה - - -

מאיר כהן: הנה, השר הגיע.

מאיר כהן: יפה.

שולי מועלם-רפאלי: אה, הנה השר הגיע.

יעקב מרגי: טוב, תמשיכי, תסיימי.

שולי מועלם-רפאלי: אני אסיים.

מסעוד גנאים: אז שהשר יגיד אם הייתה הבנה או הסכמה.

שולי מועלם-רפאלי: הייתה הבנה ויש הסכמה ושאלת המימון היא השאלה האחרונה שנשארה.

מאיר כהן: רבותי, שר החינוך נכנס ובאמתחתו 400 מיליון שקלים.

שולי מועלם-רפאלי: מעולה.

שולי מועלם-רפאלי: כמו עוד דברים מצוינים שהוא עשה, גם את זה הוא יצליח.

מאיר כהן: נכון, נכון, אני מסכים איתך.

שולי מועלם-רפאלי: לכן אני מרשה לעצמי להגיד - - -

איילת נחמיאס ורבין: אני מאד מאד מאד שמחה שהשר הגיע לדיון הזה, אחרי שאנחנו מנהלים אותו כבר שנתיים וחצי.

יעקב מרגי: חברת הכנסת מועלם, סיימת?

שולי מועלם-רפאלי: כן אדוני.

יעקב מרגי: תודה.

איילת נחמיאס ורבין: סוף סוף.

יעקב מרגי: אלף אני מקדם בברכה את שר החינוך.

יעקב מרגי: אני חושב שגם הנוכחות של השר וגם של המנכ"ל מראה שבאמת הנושא הזה על השולחן.

יעקב מרגי: אין לי ספק ש - - -

יוסי יונה: קרוב לליבם.

יוסי יונה: מה זה על השולחן?

יעקב מרגי: על השולחן, קרוב לליבם ולא לחינם גם דחפו והכינו נייר מפורט - אין לי ספק שגם שר האוצר ואנחנו נשמע את עמדת משרד האוצר – תומך - - -

מסעוד גנאים: אולי יבוא גם שר האוצר?

יעקב מרגי: הלוואי.

יעקב מרגי: אם שומעים אותנו, הלוואי.

יוסי יונה: מירב, שר האוצר יבוא?

מירב בן ארי: הוא לא יבוא, אפשר להירגע.

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: מאחר ששר החינוך - - -

מסעוד גנאים: חאלס, על המקום לפתור את זה.

יעקב מרגי: סליחה חברי, מאחר ששר החינוך, מר נפתלי בנט, כיבד אותנו והוא אמור לצאת למשימה אחרת, הוא ביקש כמה דקות.

יעקב מרגי: אז נשמע את השר ולאחר מכן נמשיך את הדיון.

נפתלי בנט: בוקר טוב לכולם.

נפתלי בנט: תודה ליושב הראש, ידידי יעקב מרגי, למנכ"ל המשרד, שמואל אבואב.

נפתלי בנט: זה לא סוד שאנחנו הצבנו מספר יעדים עם כניסתנו לתפקיד.

נפתלי בנט: חלק ניכר מהם בוצעו בצורה יוצאת מן הכלל, אם זה הקטנת כיתות, שהיום בכיתות א' עד ג' אנחנו עומדים על ממוצע של 27 ילדים בכיתה ובשנה הבאה זה יעלה ל-ד' ואז ל-ה' ול-ו'.

נפתלי בנט: ברוך השם מערכת החינוך היא אישית יותר.

נפתלי בנט: אם זה משהו שראיתי אך הבוקר, הסייעת השנייה בגני הילדים.

נפתלי בנט: מעל 5,100 סייעות שניות.

נפתלי בנט: גננת מובילה בכל רחבי הארץ.

נפתלי בנט: לראשונה מנטורית ועם זה כמובן המהפך במתמטיקה, במדעים בפריפריה.

נפתלי בנט: אנחנו גם חרטנו על דגלנו צמצום הפער העצום שקיים בחינוך המיוחד, שזה תחום שהוא מאד מאד קרוב לליבי.

נפתלי בנט: אנחנו בדפיציט, אבל גם הולכים על מהלך של רפורמה מבנית ולא רק עוד כסף.

נפתלי בנט: גם עוד כסף - - -

יעקב מרגי: שתובא לוועדה בימים הקרובים.

נפתלי בנט: היא תובא לוועדה וההיגיון בגדול זה מי שצריך יקבל ומי שלא צריך, לא יקבל ועל ידי זה נפנה משאבים למי שבאמת צריך.

נפתלי בנט: וכמובן כל נושא המגזרים, בדגש על המגזר הערבי, שפה אני חושב כל מי שמביט משפשף עיניו ואומר וואו.

נפתלי בנט: המגזר הערבי בווקטור מאד מאד חיובי למעשה בכל הפרמטרים.

נפתלי בנט: ראיתם את זה גם במיצ"בים.

נפתלי בנט: לענייננו.

נפתלי בנט: יש למעשה שני יעדים כרגע שמאד חשובים בעיני.

נפתלי בנט: היעד הראשון זה סגירת הסכם השכר והזנקת המשכורת התחילית של מורי ישראל.

נפתלי בנט: הכשל לאורך עשרות רבות של שנים, זה תמיד בהסכמי השכר דאגו בעיקר לוותיקים יותר, שזה גם חשוב, אבל למעשה יצרנו מצב כמעט בלתי אפשרי למורה מתחיל, אידיאליסט מוכשר, לצלוח את השבע שנים הראשונות.

נפתלי בנט: היעד שלנו זה 8,000 שקלים.

נפתלי בנט: נותר עוד פער בנוגע לתזמון של התשלומים.

נפתלי בנט: אנחנו עובדים על זה סביב השעון.

נפתלי בנט: אני מצר על זה שיש כמובן אי נעימות עם העיצומים החלקיים, אבל אני משוכנע שתמיד הכי חשוך לפני עלות השחר ואנחנו נמצאים שם.

נפתלי בנט: לגבי החופשות: אנחנו הצבנו את זה גם כיעד, צמצום ימי החופשה והבעיה הקשה של חוסר ההתאמה בין ימי החופשה בבתי הספר לבין מקומות העבודה.

נפתלי בנט: כבר רבים וטובים, כולל ידידנו בתקשורת, עשו חישובים מאד מאד יפים שהראו, אבל אנחנו גם יודעים שה-RY על כל יום חופשה למדינת ישראל - הReturn on investment-, ההחזר על ההשקעה, הוא החזר חד משמעית בתפוקה, בעבודה - - -

יוסי יונה: למה לא מבינים את במשרד האוצר?

נפתלי בנט: שנייה.

שולי מועלם-רפאלי: ואולי חבל ששר האוצר לא פה.

שולי מועלם-רפאלי: זה נשמע כמו נושא - - -

יעקב מרגי: שולי, רבותי, סליחה, עם כל הכבוד.

נפתלי בנט: אני הנחיתי את מנכ"ל המשרד לבצע את כל ההיערכות כבר לחנוכה.

נפתלי בנט: ביצענו את ההיערכות.

נפתלי בנט: כרגע ברמה ריאלית אני לא רואה שזה מתכנס לחנוכה.

נפתלי בנט: נהיה אמיתיים עם עצמנו.

נפתלי בנט: אני יודע גם שידידי שר האוצר, גם הוא בעצמו התבטא בצורה מאד מאד חיובית בעניין, וכמו שעשינו בשותפות את הסייעת השנייה ובשותפות את הקטנת הכיתות, אני משוכנע ששר האוצר יעביר את הכסף.

נפתלי בנט: למעשה זה כל מה שנותר.

יוסי יונה: אבל הוא אמר לך אדוני השר - - -

נפתלי בנט: כל ההיערכויות בוצעו.

נפתלי בנט: כל המערכות מוכנות.

נפתלי בנט: נותר להעביר את הכסף.

נפתלי בנט: אז מכאן אני קורא גם לידידי ושותפי בממשלה, שר האוצר כחלון, בהחלט להעביר את הכסף.

נפתלי בנט: וכאן גם המקום לומר, גם בנוגע לרפורמת הצהרונים, שבהחלט הקלה על הרבה מאד אנשים, גם כאן אנחנו – ופה זה בכלל אקוטי.

נפתלי בנט: אם הכסף לא יעבור, אנחנו באחד בינואר לא יודעים להמשיך לסבסד ולכן זה קריטי.

נפתלי בנט: חייבים פשוט להעביר את הכסף.

נפתלי בנט: יצאו בהכרזות טובות - - -

מאיר כהן: על כמה מדובר, כל הסכום?

נפתלי בנט: זה תלוי באורך הזמן.

איילת נחמיאס ורבין: זה תלוי בכמה שעות ביום.

עודד פורר: אבל אדוני, זאת בדיוק הייתה הנקודה, שעלתה גם בוועדה שדנה פה בנושא התאמת ימי החופשה.

עודד פורר: זה חייב להיכנס לתוך בסיס התקציב.

עודד פורר: אתה, לא אתה ולא מי שלא יבוא בהמשך, לא צריך כל הזמן לרדוף אחרי התקציבים האלה.

עודד פורר: זה פעם אחת.

נפתלי בנט: זה נכון.

עודד פורר: פעם שנייה אדוני, וזאת הבקשה שלנו אליך, והיא הייתה גם כשהגשנו את המסקנות של קיצור ימי החופשה.

עודד פורר: אתם מנהלים עכשיו משא ומתן על העלאת שכר המורים.

עודד פורר: הוא חשוב.

עודד פורר: צריך, מבורך.

עודד פורר: זה חייב, לדעתנו, לבוא ביחד.

עודד פורר: זאת אומרת אם כבר עושים איזו שהיא רפורמה, הרי המורים, אם יהיה פה ניוד וחלק מהמסקנה שלנו היא בכלל ניוד של ימי החופשה.

עודד פורר: זאת אומרת למשל להתחיל את שנת הלימודים בא' באלול.

עודד פורר: תקשרו את זה ביחד לתוך העלאת שכר המורים - - -

יעקב מרגי: עודד, השר קצוב בזמן ואני רוצה - - -

מירב בן ארי: בשכר המורים זה כבר עלה.

יעקב מרגי: סליחה - - -

איילת נחמיאס ורבין: אז אני רוצה לומר, אדוני השר, אני מובילה את המאבק הזה שנתיים וחצי על החופשות ואני אומרת לך ששכר המורים צריך לעלות לא ב - - - , אבל הוא חייב לעלות.

יעקב מרגי: תודה, רבותי.

יעקב מרגי: אין לנו בעיה להזמין את השר לשעת שאלות.

נפתלי בנט: אני פשוט צריך עכשיו לגעת במה שעודד אמר בעניין הזה.

יוסי יונה: תיגע בבקשה גם במה שאני אמרתי.

נפתלי בנט: ובמה שיוסי.

יוסי יונה: באמת, שאלה קצרה.

יוסי יונה: האם אנחנו מדברים כאן על מאבק של קרדיטים, או שיש באמת התנגדות עקרונית להעברת התקציב?

יוסי יונה: מה?

יוסי יונה: הדבר ברור.

יוסי יונה: כולם מסכימים - - -

עודד פורר: שאלת שאלה קשה.

שולי מועלם-רפאלי: הייתה הסכמה עקרונית.

יעקב מרגי: אז שאלתם.

מירב בן ארי: הסכמה - - -

יעקב מרגי: זה דיונים של חברי כנסת.

יעקב מרגי: אני מאחל לכם להיות יו"ר ועדה כל הזמן.

יעקב מרגי: חברי - - -

מירב בן ארי: זה 400 מיליון שקלים, את יודעת.

מירב בן ארי: צריך למצוא לזה מקור תקציבי, כי זה לא יוצא ממשרד החינוך.

שולי מועלם-רפאלי: בהחלט.

מירב בן ארי: אז יהיה מקור תקציבי לזה, אבל זה לא - - -

יעקב מרגי: אנחנו לא פותחים, עם כל הכבוד, אני לא פותח שום דיון.

יעקב מרגי: כרגע אנחנו מתעסקים בימי החופשה.

יעקב מרגי: אני לא רוצה להסיט את הדיון לשום מקום.

נפתלי בנט: תראו, לעצם העניין.

נפתלי בנט: בוודאי שכשרוצים רפורמות בנות קיימא, זה חייב להיות בבסיס התקציב.

נפתלי בנט: זה מובן וזה ברור.

נפתלי בנט: לכן למשל את כל הסייעת השנייה והקטנת כיתות, הכנסנו לבסיסי התקציב.

נפתלי בנט: עם זאת, אני גם יכול להבין את המהלך של שר האוצר, שלמשל בתי הספר של החופש הגדול, עוד אצל קודמי בתפקיד, תזכרו, זה לא החל בבסיס התקציב.

נפתלי בנט: זה החל כ - - -

<קריאה: - - -

נפתלי בנט: כן, ואז אתה מכניס את זה לאיזו שהיא מסילה ומרגיל את המערכת.

נפתלי בנט: ומה שנקרא שיבוא שר - - -

יעקב מרגי: זה אך טבעי בשנה הראשונה.

יעקב מרגי: רבותי מתי יצא קול קורא?

נפתלי בנט: אני לא מתרגש.

נפתלי בנט: בשורה התחתונה, קודם כל אני מברך פה את כולם על ההירתמות, באמת את כולם, מההורים, מערוץ 2, מכל חברי הכנסת, באמת, אין פה אופוזיציה וקואליציה.

יוסי יונה: זה כבר לא ערוץ 2.

יוסי יונה: היום זה החדשות וזה.

נפתלי בנט: כן, החדשות.

נפתלי בנט: באמת נתרמו בצורה אחראית.

נפתלי בנט: אני חייב לזוז.

נפתלי בנט: אני מאד אופטימי בעניין, אבל אני חייב לומר, אנחנו יודעים לבצע בצורה כמעט מושלמת את הדברים, אבל באמת צריך להעביר את הכסף.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה מכובדי, כבוד השר.

יעקב מרגי: אני חושב שחשוב שהגעת ושמעו את הדברים מכלי ישיר ולא באמצעי.

יעקב מרגי: גם ראינו את הרצינות ואת הנחישות.

יעקב מרגי: לפני שאני אתן לנעה היימן, שיושבת בסבלנות ושומעת ושומעת, מתאפקת.

יעקב מרגי: היא רוצה לומר על מה אתם רבים, הכל קיים.

יעקב מרגי: נשמע את מר חדד.

יעקב מרגי: יש לך בדיוק דקה.

יעקב מרגי: ועוד תנאי – בנושא החופשות.

<עמוס חדד: רק.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: תציג את עצמך.

<עמוס חדד: אני עמוס חדד מאופקים.

<עמוס חדד: איש מערכת החינוך בגמלאות, כ-40 שנה.

<עמוס חדד: שלחתי מכתב מפורט לכבוד השר.

<עמוס חדד: כל הזמן הצבעתי שהוא היה פה.

יעקב מרגי: חשבתי שאתה מצביע אלי, לכן נתתי לך לדבר.

<עמוס חדד: אוקיי.

<עמוס חדד: לגופו של עניין, אני שלחתי הצעה מסודרת, שאומרת שניתן בוודאות גמורה, בדוק, לבטל את חופשת הקיץ בצורה מוחלטת.

<עמוס חדד: כמו כן לצמצם כשמונה ימים ימי חופשת החגים, ללא ביטול חופשות מורים.

<עמוס חדד: הכל מתוכנן פה.

<עמוס חדד: שלחתי גם את המצגת כאן לוועדה.

<עמוס חדד: אמנם הקדימו את הדיון משבוע הבא לשבוע הזה.

<עמוס חדד: תכנון מסודר וסך הכל, לא נעים לי, יש פה אנשי משרד האוצר, סך הכל נדרש תקציב מזערי.

<עמוס חדד: כל המשאבים ברובם קיימים.

יעקב מרגי: מר חדד, בשמחה, בדיון שיתקיים בעזרת השם בסוגית כלל החופשות, תוזמן וניתן לך במה וגם נבחן את המצגת שלך.

יעקב מרגי: תודה אדוני.

יעקב מרגי: תודה שהגעת מאופקים.

יעקב מרגי: זה חשוב.

יעקב מרגי: יש בזה אמירה.

יעקב מרגי: למרות שאתה בגמלאות עדיין אתה מחובר רגשית ורוצה להשפיע ולעזור, ועל זה תבורך כאזרח.

יעקב מרגי: כל הכבוד.

יעקב מרגי: נעה.

<עמוס חדד: הערה קטנה: אשמח מאד אם התכנית שלי תעבור איזה שהוא ליטוש של - - -

יעקב מרגי: של אנשי מקצוע.

<עמוס חדד: של מישהו מהמקצוע, מהמשרד.

<עמוס חדד: התכנית מצויה בידם.

יעקב מרגי: כל הכבוד על הכנות והאישור.

יעקב מרגי: תודה.

<עמוס חדד: אני אומר את זה למנכ"ל.

יעקב מרגי: אני אקבל אותה ונראה מה אנחנו עושים איתה.

יעקב מרגי: נעה.

<נעה היימן: בוקר טוב.

יעקב מרגי: את רוצה שאלות, או שאת רוצה לדבר חופשי?

<נעה היימן: מה שאתם רוצים.

יעקב מרגי: בבקשה, תדברי.

יעקב מרגי: ראית ושמעת את הקולות.

<נעה היימן: ראיתי ושמעתי את הקולות.

<נעה היימן: תקציב 2018 ותקציב 2017, כפי שזכור לכם בוודאי, אושר בחודש אוגוסט 2016 בממשלה ואם אני זוכרת נכון בנובמבר 2016 על ידי הכנסת.

<נעה היימן: קודם כל לשאלות בסיס התקציב, התקציב בנוי וגמור, כולל בסיסו, וכל שינוי בבסיס התקציב יכול להיות החל משנת 2019, כי בסיס 2018 כבר אושר על ידי הכנסת.

עודד פורר: אז אתם עובדים על זה כעת?

עודד פורר: אתם הרי מכינים את תקציב 2019.

<נעה היימן: בוודאי.

עודד פורר: שם זה יהיה בבסיס?

מסעוד גנאים: 2019?

יעקב מרגי: רגע, רגע, היא תסביר.

<נעה היימן: לתקציב 2017-2018 התווסף סעיף לחוק התקציב, שקבע כי תהיה רזרבת התאמות לשנת 2018.

יעקב מרגי: או.

<נעה היימן: במידה ותחזית ההכנסות תעלה על המצופה בתחזיות, מכיוון שהתקציב הוכן כבר בשנת 2016, סוכם כי הממשלה תקבל החלטה על השימוש באותה רזרבת התאמות, החלטה שאחר כך תבוא לאישור ועדת הכספים של הכנסת.

<נעה היימן: דיון בחלוקת רזרבת ההתאמות נקבע כרגע ל-11 בינואר 2018, יחד עם אישור תקציב 2019.

<נעה היימן: הנושא הזה, כמו יתר הנושאים שבהם דנה הממשלה, אמור לעלות על ידי הממשלה ב-11 בינואר.

יעקב מרגי: רק אני שואל, אני מבקש לא לקפוץ.

יעקב מרגי: נעה, אני שואל שאלה.

יעקב מרגי: ברור, מוסכם, מקובל, טכניקת עבודה.

יעקב מרגי: מאחר שהתאריך נקבע, באמת צריך לקיים דיון על איך מחלקים את הרזרבה.

יעקב מרגי: מאחר שיש הצהרת כוונות חיובית של שר האוצר כלפי הרפורמה הזו, השאלה למה.

יעקב מרגי: למה לא ניתן לקיים ישיבה אד-הוק?

יעקב מרגי: על דברים פעוטים מכך אנחנו מקיימים אפילו משאלים טלפונים בממשלה.

יעקב מרגי: הייתי שם ארבע שנים.

יעקב מרגי: אני יודע לומר לך.

יעקב מרגי: אני באמת לא מבין.

יעקב מרגי: כי אם את אומרת שהדיון יהיה בינואר, זאת אומרת שאנחנו לא יודעים איך אנחנו מפעילים את תכנית החופשות, אנחנו לא יודעים איך מפעילים את החודשים הראשונים של הצהרונים.

<נעה היימן: אני לא קובעת - - -

שולי מועלם-רפאלי: ואני רוצה להוסיף.

יעקב מרגי: רגע, שולי.

<נעה היימן: מכיוון שאני לא קובעת את התאריך לישיבות הממשלה, אני לא יודעת לענות על השאלה הזאת.

יעקב מרגי: ברור.

יעקב מרגי: ישיבת ממשלה - - -

<נעה היימן: הממשלה החליטה - - -

יעקב מרגי: לא, לא, ישיבת ממשלה - - -

<נעה היימן: מי שהחליט על ה-11 בינואר 2018, זאת לא אני.

יעקב מרגי: שרים מבקשים.

יעקב מרגי: הטכניקה היא - - -

<נעה היימן: החליטו על זה ראש הממשלה והשר האוצר.

יעקב מרגי: אני לא בא בטענות אלייך.

יעקב מרגי: הטכניקה היא ששר מבקש להעלות נושא לממשלה.

יעקב מרגי: אני חושב שצריך להעביר את בקשתנו לשר האוצר, לומר לו לזמן ישיבה ליום ראשון הקרוב, שמדברת ספציפית, אד-הוק, על תכנית החופשות בצהרונים.

מאיר כהן: אדוני, אני רואה הרבה תכניות נחמדות.

מאיר כהן: אני לא רואה נחישות סביב השולחן הזה וזה לא יהיה.

שולי מועלם-רפאלי: אני ממש גם חייבת להגיד משפט.

מאיר כהן: חשוב שתצא מכאן קריאה שוועדת החינוך מחייבת ותומכת שכבר בחנוכה, זה 200 מיליון שקלים, משרד האוצר יכול למצוא בשנייה אחת.

שולי מועלם-רפאלי: נעה, אני גם רוצה להגיד שאנחנו שומעים שאותו מהלך - - -

יוסי יונה: מאיר - - -

יעקב מרגי: רגע, יוסי, היא מדברת.

יוסי יונה: קרדיטים.

יעקב מרגי: יוסי, זה לא קרדיטים.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו שומעים שאותו מהלך אמור להיות גם על הרפורמה בסיעוד ויחד עם זאת ברפורמה בסיעוד די ברור שמשרד האוצר אומר שיהיה כסף ב-2018, לא מחכים לישיבת הממשלה בינואר 2018.

שולי מועלם-רפאלי: כבר היום שר האוצר הכריז על זה.

יעקב מרגי: תודה.

<נעה היימן: גם הרפורמה בסיעוד מחכה להחלטת - - -

שולי מועלם-רפאלי: הרפורמה בסיעוד היא לא הרפורמה בחינוך.

שולי מועלם-רפאלי: בואו נגיד לפחות את אותו דבר שאמר שר האוצר על הרפורמה בסיעוד, שיגיד עם הרפורמה בחינוך.

מאיר כהן: תבואו לוועדת הכספים, תראו איך 400 מיליון שקלים עפים מצד אחד לצד השני.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: רבותי, נעה נשאלה והיא רוצה לענות.

<נעה היימן: גם תכנית הסיעוד מחכה להחלטת הממשלה ב-11 בינואר 2018.

שולי מועלם-רפאלי: מצוין.

שולי מועלם-רפאלי: אז אפשר שהשר יגיד על רפורמת החופשות מה שהוא אמר היום על הרפורמה בסיעוד?

שולי מועלם-רפאלי: שיהיה כסף לרפורמה הזאת בשנת 2018?

שולי מועלם-רפאלי: לפחות את זה אני הייתי מבקשת.

<נעה היימן: אני לא - - -

יעקב מרגי: נעה, אני חושב שוודאי שאת לא הכתובת, את האמצעי.

מאיר כהן: אם ההורים - - -

שולי מועלם-רפאלי: בואו - - - את ההורים - - -

יעקב מרגי: רגע, שולי, אי אפשר ככה.

מאיר כהן: אם ההורים היו לשון המאזניים בכנסת, היו מקבלים עכשיו את ה- - -

יעקב מרגי: מאיר, אי אפשר ככה.

יעקב מרגי: רק תקשיבו לי.

יעקב מרגי: אילת, אני לא יכול להתמודד עם הקצב.

יעקב מרגי: נעה, אני יודע, את תגידי לי ואת לא חייבת לאשר.

יעקב מרגי: אני לא אכניס אותך לזה.

יעקב מרגי: את יודעת שעמדת אגף התקציבים שונה מעמדת השר.

יעקב מרגי: מבחינה טכנית אגף התקציבים מעוניין ויכול ורוצה להעביר את ההחלטה לפני ינואר.

יעקב מרגי: כי אין פה איזה פרוצדורה שהיא שבירת כללי העבודה של אגף התקציבים.

<נעה היימן: בעניין של פרוצדורה אני אסביר גם.

<נעה היימן: המקור התקציבי לשינויים בשנת 2018, כלומר לתוספות תקציביות למשרד החינוך, מעבר לקיים בו, בואו נזכיר שבשנת 2018 משרד החינוך קיבל משאבים רבים לרפורמות רבות, לבקשת השר בנט, כגון חוג לכל ילד - - -

שולי מועלם-רפאלי: מצוין.

<נעה היימן: תכנית חדשה שסוכם עליה והתווספה לשנת 2018.

<נעה היימן: תכנית לחיזוק לימודי האנגלית.

<נעה היימן: תכנית לחיזוק לימודי המתמטיקה.

<נעה היימן: כך שתוספות תקציביות לבסיס התקציב לשנת 2018 קיבל משרד החינוך.

<נעה היימן: עכשיו אנחנו מדברים על תוספת חדשה, שהתווספה לאחר דיוני התקציב וזה בסדר וזה לגיטימי.

<נעה היימן: יש תוספות כאלה.

<נעה היימן: אבל המקור התקציבי לממן תוספת תקציב שהיא מעבר לקיים היום במשרד החינוך, היא אחד משניים.

<נעה היימן: אפשרות אחת היא שמשרד החינוך יחליט שהוא מפסיק להפעיל תכנית אחרת, אבל לא זה הרצון של משרד החינוך ולא זה הרצון של היושבים בחדר, שמשרד החינוך - - -

מאיר כהן: ככה אתם אומרים למשרד הביטחון כשהוא רוצה עוד ארבעה מיליארד שקלים?

מאיר כהן: כי אנחנו ראינו שם.

מאיר כהן: באמת, נו.

<נעה היימן: אני לא רואה שמשרד הביטחון קיבל.

<נעה היימן: הרבה - - -

יעקב מרגי: מאיר, מאיר.

יעקב מרגי: זה רציני.

<נעה היימן: הרבה משרדים מבקשים הרבה מאד תוספות תקציביות, אבל זה לא אומר - - -

איילת נחמיאס ורבין: אבל פה - - - פה זה לא אותו דבר.

יעקב מרגי: זה לא ככה.

יעקב מרגי: אילת, סליחה.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא הוצאה - - -

יעקב מרגי: לא, לא.

יעקב מרגי: בואו - - -

עודד פורר: והתוספת לנטו משפחה?

יעקב מרגי: רבותי, רבותי.

עודד פורר: והתוספת לנטו משפחה - מאיזה סיכומים תקציביים היא הייתה?

יעקב מרגי: רבותי, אתם יכולים לצלוף לשם חופשי, זה לא הכתובת.

יעקב מרגי: היא לא הכתובת.

איילת נחמיאס ורבין: לא, זו לא הכוונה.

יעקב מרגי: לא, לא, אמרתי לצלוף.

יעקב מרגי: חכי.

עודד פורר: הם נתנו תוספת לנטו משפחה, מאיזה מקור?

יעקב מרגי: רגע, רבותי.

יעקב מרגי: אנחנו כאן בכנסת - - -

איילת נחמיאס ורבין: גם זה חשוב.

איילת נחמיאס ורבין: לא צריך - - -

עודד פורר: אני לא אומר שזה לא חשוב.

עודד פורר: רק מה המקור.

עודד פורר: הם כל הזמן אומרים - - -

יעקב מרגי: עודד.

מירב בן ארי: אבל למה כל הזמן אתה מתעסק בדברים האלה?

יעקב מרגי: מירב, תודה.

מירב בן ארי: הרי בסוף הם גם יוצאים למתווה, אז למה?

יעקב מרגי: אנחנו כאן בכנסת בדבר שבשגרה ודבר שהוא בשגרה, אם לא פעם אחת, פעמיים ולפעמים אף יותר ביום מכנסים את ועדת הכספים ועושים את ההעברות וההטיות כאלה ואחרות.

יעקב מרגי: באמת, אני לא חושב שיש פה עניין של קרדיטים.

יעקב מרגי: אין פה עניין של קרדיטים.

יעקב מרגי: לפעמים יש גם עקשנות יתר או לקדש איזו פרוצדורה כלשהי.

יעקב מרגי: אני אומר חד משמעית, אין לי ספק גם בכנותו ובכוונתו של שר האוצר כשהוא אמר שהוא תומך ברפורמה ויתקצב אותה.

יעקב מרגי: באת לא ברור לי.

יעקב מרגי: יושבים פה סביב השולחן כל האנשים שחפצים ברפורמה הזו כי זה לא עניין אישי של מאיר, של יעקב, של שמואל או של יעל.

יעקב מרגי: זה עניין של כלל החברה הישראלית.

יוסי יונה: נטו משפחה.

יעקב מרגי: זה נוגע בכל בית כמעט בישראל וזה לא נגיעה - - -

שולי מועלם-רפאלי: והרווח - - -

יעקב מרגי: רגע, תנו לי רבותי.

יעקב מרגי: לכם יש כושר, תנו לי.

יעקב מרגי: זה נוגע כמעט בכל בית בישראל.

יעקב מרגי: זו סוגיה שחוצה כל מגזר, כל חברה על פני כל הקשת במדינה.

עודד פורר: היא גם לא עולה כסף.

יעקב מרגי: סוגיה שכל הכלכלנים ועודד אומר בצדק - - -

עודד פורר: היא לא עולה כסף.

יעקב מרגי: אני אחרי זה, כי יש הסכמה.

יעקב מרגי: אני אפילו לא מנסה לשכנע, כי זה מכניס כסף.

יעקב מרגי: לכן אנחנו יושבים פה כמעט בתסכול.

יעקב מרגי: אני בדרך כלל לא מתוסכל בדיונים שלי, כי אני יודע לחתוך אותם.

יעקב מרגי: אני פה בתסכול.

יעקב מרגי: כולם מסכימים, כולם רוצים ולא מאפשרים את הקידום הזה.

יעקב מרגי: אני אומר לך, אני אקרא לשר האוצר ואני אדבר איתו גם כן ואני קורא לך להעביר את זה.

יעקב מרגי: כי אין סיבה ואני אומר לכם בצורה הכי כנה, אם אני הייתי יודע שאני מכנס היום את הישיבה הזו - מישהו הוליך אותי שולל או הרדים אותי – שחנוכה לא בפנים, אני הייתי משתולל עוד לפני כן.

יעקב מרגי: אין דבר כזה.

שולי מועלם-רפאלי: וגם מה עם האחד בינואר של הצהרונים?

יעקב מרגי: תנו לי רגע.

יעקב מרגי: כשאני אמרתי לאיילת חנוכה יהיה, עד שלא שמעתי, אני התאכזבתי כששמעתי את זה מהמנכ"ל, שהוא השלים עם רוע הגזרה.

יעקב מרגי: זה לא סיפור מההפטרה.

יעקב מרגי: השלטון המקומי יודע להרים את זה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל הם אומרים שיהיה.

יעקב מרגי: איילת, תודה.

יעקב מרגי: המנגנון קיים, השיטה ידועה, התכנית כתובה.

יעקב מרגי: אני לא מקבל את זה שלא ניתן.

יעקב מרגי: מדברים על כך שכבר חנוכה לא ואני שומע ואני לא מבין.

יעקב מרגי: קצרה-.

יעקב מרגי: לא יודע.

יעקב מרגי: אני לא יודע איזה יכולת.

יעקב מרגי: אני לא רוצה להתבטא בצורה, כי באמת כולם רוצים, כולם מסכימים.

יעקב מרגי: על פרוצדורה אנחנו לא מיישמים?

יעקב מרגי: על פרוצדורה?

<נעה היימן: הפרוצדורה היא החלטה - - - את התכנית - - -

יעקב מרגי: לא, יש החלטה.

יעקב מרגי: אלא תבואי תאמרי לי, נעה, זה לא החלטה, זו פרוצדורה.

עודד פורר: אני לא מסכים איך.

יעקב מרגי: מותר לך.

יעקב מרגי: אלא אם כן תאמרי לי שהשר לא החליט.

יעקב מרגי: אנחנו מדברים פה שהשר החליט, הסכים.

עודד פורר: אני מציע לאוצר שיעביר להם את הכסף, כי לדעתי הם לא יכולים בתוך שבוע להרים את התכנית.

עודד פורר: ואני אומר את זה בלי קשר.

יוסי יונה: אדוני יושב הראש, ברשותך.

עודד פורר: אני רוצה לראות איך הם מגייסים מדריכים תוך שבוע.

יוסי יונה: נעה יושבת כאן - - -

<איריס הרינג: איך אנחנו יכולים באמת להבין שזה לא יהיה לנו גם בפסח?

<איריס הרינג: איך הגברת - - -

יעקב מרגי: רק אם תמתיני בסבלנות אני אתן לך להגיב.

יוסי יונה: אדוני יושב הראש, ברשותך, זו שאלה אלייך נועה.

יוסי יונה: אומר כאן יושב ראש הוועדה שהוא משתומם, הוא תמהה, הוא חסר אונים, כי הוא לא יודע אפילו מה המענה.

יוסי יונה: האם את יכולה להרחיב את ידיעתנו בנושא הזה ולומר מה היא עמדתו של משרד האוצר באשר למימון הנושא הזה של חופשות הלימודים?

יוסי יונה: זה אחד.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו לא אחרי זה?

יוסי יונה: דבר שני אני רוצה באותה הזדמנות - - -

יעקב מרגי: רבותי, אתם יכולים להתקשקש.

יעקב מרגי: חמישה לאחת עשרה אני נועל את הדיון.

יעקב מרגי: אני רוצה לומר סיכום, אז אל תפריעו.

יוסי יונה: נועה, ושאלה נוספת זה בעניין הצהרונים.

יוסי יונה: אנחנו עכשיו מגיעים לתחילת ינואר ועל הדבר הזה, עד כמה שאני מבין, עליו קיימת הסכמה, ישנן החלטות תקציביות והנה מחלקת החינוך עומדת בפני שוקת שבורה.

יוסי יונה: תחילתו של ינואר אין כסף.

יוסי יונה: האם את יכולה להרחיב ולהשיב על השאלות האלה?

יעקב מרגי: בבקשה, פז.

<פז כהן: אנחנו רוצים אלף לוודא שהחופשות ייצאו לפועל, בטח בפסח.

<פז כהן: ב' להבין מי האחראי.

<פז כהן: אם זה דרג פוליטי, אז אנחנו נפנה לדרג הפוליטי ואם זה דרג פקידותי, אז דרג פקידותי.

<פז כהן: אנחנו קוראים לחברי הוועדה, שהוועדה תקרא לוועדת כספים שתעצור את כל ההעברות התקציביות.

<פז כהן: עד שהתקציבים של הצהרונים ושל החופשות לא עוברים, אל תעבירו את זה.

יעקב מרגי: לא קוראים לי רן ארז.

יעקב מרגי: יש לי אחריות.

יעקב מרגי: בבקשה, רצית משפט.

שולי מועלם-רפאלי: אני רק משפט.

שולי מועלם-רפאלי: נועה, אני מציעה שמשרד האוצר יהיה חייב לצאת באיזו קריאת הרגעה להורים על שני הנושאים האלה.

שולי מועלם-רפאלי: אני חשבתי שאנחנו כבר אחרי ההסכמות, שברורה עמדת האוצר שהוא תומך גם בצהרונים - - -

יעקב מרגי: אחרי.

יעקב מרגי: לי אין ספק.

שולי מועלם-רפאלי: וגם בסיפור החופשות והחלת בתי הספר של החופש הגדול בחנוכה ובפסח.

שולי מועלם-רפאלי: אם ההורים יתחילו עכשיו לחשוש גם על פסח, אנא אנו באים?

שולי מועלם-רפאלי: מה תעזור בכלל ישיבה בינואר, אם לא ברור עכשיו?

שולי מועלם-רפאלי: לדעתי הקריאה הזאת, אדוני, צריכה לצאת היום, גם מהוועדה וגם מהאוצר.

שולי מועלם-רפאלי: נראה לי שמשרד החינוך פה - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בואו תקשיבו, אני אומר משפט לפני הסיכום.

יעקב מרגי: תקשיבי נעה.

יוסי יונה: מה, אתה לא נותן לה להשיב?

יעקב מרגי: רגע, אני אתן לה להשיב.

יעקב מרגי: לפני שאת משיבה, אני רוצה שתתייחסי.

יעקב מרגי: תראי, אם אני הייתי יודע שאת אומרת כאן בצורה נחרצת שבדיון בממשלה בתחילת ינואר תהיה החלטה לתקצב, אני הייתי קופץ עם משרד החינוך, עם דודי, שלא מקשיב לי, למצוא את המשחק הפנימי בינתיים להריץ את התכנית.

יעקב מרגי: אבל אני רוצה לשמוע ממך דברים נחרצים.

יעקב מרגי: שאלו אותך פה חברי הכנסת ואנחנו נכנסנו לדיון בביטחון מלא שאנחנו אחרי החלטה.

יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע אם יש עמדה של המשרד, אני מבקש לדעת את העמדה של המשרד.

יעקב מרגי: יהיה בית ספר של החופשות?

עודד פורר: זה נאמר על ידי השר בכנסת.

<נעה היימן: העמדה המקצועית שלנו כמובן בעד התכנית.

<נעה היימן: אנחנו חושבים שהיא תכנית טובה.

<נעה היימן: עם זאת, צריך למצוא לה מקורות תקציביים.

<נעה היימן: כאמור, הדיון על מקורות תקציביים יתקיים ב-11 בינואר.

<נעה היימן: מי שמחליט בסופו של יום איזה מקורות תקציביים להזיז לאן - - -

יעקב מרגי: זה האוצר באישור הממשלה.

<נעה היימן: זה הממשלה.

יעקב מרגי: האוצר באישור הממשלה.

<נעה היימן: הממשלה צריכה לקבל החלטות ויש - - -

יוסי יונה: וזה המענה גם ביחס לצהרונים?

יעקב מרגי: לא, לא, אני לא רוצה לייצר את הדיון על הצהרונים, תודה.

יעקב מרגי: לא, אל תייצר לי במשפט דיון של שעתיים.

יעקב מרגי: מה פתאום?

יוסי יונה: לא, אבל - - -

יעקב מרגי: אני לא רוצה, עם כל הכבוד.

יוסי יונה: אז אנחנו מזמנים דיון בשבוע הבא על הצהרונים.

<נעה היימן: גם תכנית טובה ככל שתהיה, גם תכנית שנחשבת השקעה, גם תכנית שתביא לשיפור הפריון, הצמיחה או ההכנסה הפנויה של ההורים - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני חייב לנעול את הדיון.

יעקב מרגי: תקשיבו, רבותי.

יעקב מרגי: הוועדה קודם כל מודה לחברי הכנסת המציעים ולחברי הכנסת שהצטרפו לדיון ולכל האורחים שתרמו לדיון.

יעקב מרגי: הוועדה מצרה על כך שההבנות בין שר האוצר לשר החינוך, שהובאו לידיעת הציבור, הציבור בישראל והחברה בישראל, מערכת החינוך בישראל, הרשויות המקומיות נערכו על סמך הבנה זו, לא באו לידי מימוש בגלל פרוצדורות מנהליות בלבד.

מירב בן ארי: זה לא פרוצדורות, זה בגלל - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תחלקי עלי אחר כך.

מירב בן ארי: אי מציאת מקור תקציבי.

יעקב מרגי: טוב, יש מקור תקציבי.

מירב בן ארי: אדוני, זה לא פרוצדורה מנהלית.

יעקב מרגי: רגע, תקשיבי - - -

מירב בן ארי: ואין מה לכלול את זה בסיכום.

יעקב מרגי: מירב הייתי שר וכשה

יעקב מרגי: אוצר אמר לי תרוץ, אני אחריך, רצתי.

מירב בן ארי: אני יודעת שהיית שר, אבל זו לא פרוצדורה.

מירב בן ארי: זה אי מציאת מקור תקציבי.

יעקב מרגי: תקשיבי, זה פרוצדורה.

יעקב מרגי: תני לי.

מירב בן ארי: יושב לידך המנכ"ל ומהנהן.

יעקב מרגי: מירב, תודה.

יעקב מרגי: אני בסיכום.

מירב בן ארי: זה לא עניין של פרוצדורה.

יעקב מרגי: אני לא רוצה ל - - -

מירב בן ארי: על פרוצדורות לא היו מפילים רפורמה כזאת.

יעקב מרגי: מירב, אני לא רוצה לנעול את הדיון בלי סיכום.

יעקב מרגי: בחמישה לאחת עשרה אני נועל את הישיבה.

יוסי יונה: לא להעלות את מס החברות בעוד אחוז - - -

מירב בן ארי: זה לא נכון.

יעקב מרגי: רבותי, הוועדה קוראת לשר החינוך ולשר האוצר להתכנס בימים הקרובים, לגבש הסכמות והבנות איך התכנית של החופשות יוצאת לפועל, למרות שהדיון מתקיים בממשלה רק בינואר 2018.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת לשר האוצר להורות למשרדו, באמצעות אגף התקציבים, למצוא דרך להתחייב למשרד החינוך או להעביר את אותם 400 מיליון שקלים לטובת יישום תכנית החופשות, להוציא אותה לפועל.

יעקב מרגי: אני חושב שבמידה וזה לא ייעשה ייגרם כאן עוול אלף לממשלה, ב' לכנסת ו-ג' לציבור.

יעקב מרגי: לממשלה ולכנסת על משבר אמון של החברה בהצהרות של שרים ובהכרזות של שרים ובהסכמות ששרים מגבשים ולאחר מכן לא מוצאים להן מימון.

יעקב מרגי: זה לא עניין של מה בכך.

יעקב מרגי: זו רפורמה משמעותית, שעיני הציבור נשואות אליה.

יעקב מרגי: הוועדה תשמח לקבל את תשובת משרד האוצר גם או בכל דרך שהיא, אפילו אם אני אקבל טלפון משר האוצר שיאמר לי – תכנית החופשות יוצאת לפועל, אנחנו נשמח.

יעקב מרגי: נכנס את הוועדה, נודיע ונכריז ונודה לכל הנוגעים בדבר.

יעקב מרגי: אין שום סיבה - - -

<יעל אודם: ונוציא שמפניות.

<יעל אודם: נפתח מהדורה.

יעקב מרגי: נכון.

יעקב מרגי: יעל תפתח מהדורה, אני אומר לעמית סגל שיתאפק וייתן ליעל לפתוח מהדורה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: הישיבה נעולה.