ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 505, 2017-11-28 09:00

יעקב מרגי: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 28 בנובמבר 2017, י' בכסלו תשע"ח.

יעקב מרגי: הנושא – תוכנית ציל"ה בגנ"י מושב תפרח, שזה בגדול תפרח כמשל.

יעקב מרגי: אמנם פה התנדב שי חג'ג', ראש המועצה שלי, גילוי נאות, להביא את זה לדיון ואני חושב שזה נכון לכלל המועצות האזוריות שנמצאים בתוכן ישובים שהם מוגדרים בחתך סוציו אקונומי נמוך.

יעקב מרגי: השיח בחברה הישראלית ואפילו במסדרונות הממשלה והכנסת, הסוגיה של פריפריה כבר לא לפי אזורים.

יעקב מרגי: משרד החינוך יודע לדבר מדד טיפוח בית ספרי.

יעקב מרגי: מפת הטבות המס – קח במועצה שלי, היישוב שלנו, 7%, בתפרח 9%.

יעקב מרגי: המדינה יודעת לבודד ואני מבקש להוביל את שינוי התפיסה הזה גם במשרד החינוך, אם צריך תיקון תקנות, צריך תיקון חקיקה, אנחנו כאן בשביל זה.

יעקב מרגי: קודם כול אני רוצה לשמוע את העמדה המקצועית של המשרד, כי מה היה, אני יודע שזה עובד לפי זה.

יעקב מרגי: אני תשובות כאלה לא צריך בשביל להיכנס לדיון הזה.

יעקב מרגי: אני רוצה להוביל שינוי.

יעקב מרגי: אין לי אף אחד בתפרח.

יעקב מרגי: אני יכול להעיד שהם לא הצביעו לי, אז זה לא הקטע.

יעקב מרגי: הקטע פה הוא ענייני.

יעקב מרגי: זה ייתן מענה ברמה הפרטנית.

יעקב מרגי: כשמדברים על הבדל בין 50 שקלים ל-250-200 שקלים, זה פער שקשה לעמוד בו וזה חורץ את גורל הילדים, כן יהיו במסגרת, לא יהיו במסגרת.

<חיים הלפרין: זה אוכלוסיות שיכולות להיות להם שניים-שלושה ילדים.

יעקב מרגי: כן, בחתכי הגילאים האלה.

יעקב מרגי: הילדים האלה, אנחנו מקיימים פה דיונים ואנחנו יודעים מה הפערים של ילד שהיה במסגרת או שלא היה במסגרת וזו הטיה שמתחילה מלמטה ואחר כך למעלה היא בפערים, בזווית קהה יותר.

יעקב מרגי: פה אני באמת רוצה להוביל תהליך.

יעקב מרגי: אני הודיתי לשי שהוא הרים את זה לאוויר, כי אנחנו יודעים כמה זה קשה לשנות דברים, אבל פה השכל גובר.

יעקב מרגי: פעם אמרו, אי אפשר לבודד ישוב.

יעקב מרגי: היום אנחנו יודעים לבודד בית ספר, יודעים לבודד שכונה.

יעקב מרגי: בפועל, בהטבות המס בודדנו יישובים.

יעקב מרגי: חיים, תגיד לי קודם כול מה העמדה שלך ואחר כך נראה איך אנחנו עושים את זה פרקטית.

<חיים הלפרין: אני ברשות

<חיים הלפרין: כם רוצה להתחיל דווקא מהצד הפורמלי.

<חיים הלפרין: מהצד הפורמלי, שי פנה וקיבל תשובה פורמלית שאומרת שמדיניות האוצר וכל התהליך הזה שהוא תהליך יקר מאוד, בנוי על סוציו אקונומי יישובי/מועצתי והמועצה באופן טבעי ממצעת את כל יישוביה.

<חיים הלפרין: יכול להיות שאלמלא תפרח, אז היא הייתה באשכול 6 ולא באשכול 5, וזה נכון אגב לגבי כל מקום ולאו דווקא לגבי מועצות אזוריות.

<חיים הלפרין: כידוע, גם תל אביב היא באשכול 8 ויש לה בתי ספר בדרום שמדד הטיפוח של אותו בית ספר בדרום תל אביב הוא יותר מאשר תל שבע ברהט, כלומר יש מצבים יותר קשים.

<חיים הלפרין: ברמה של גני ילדים אין לנו מדד טיפוח גני, כי אנחנו לא מודדים את זה.

<חיים הלפרין: זה משהו כל כך נזיל שאין טעם ורצון למדוד את זה.

<חיים הלפרין: יש לנו מדדים של מדד טיפוח בן ספרי ויש תוכניות שאנחנו יכולים לתת מענה לבית ספר חלש ברשות חזקה, וכך אגב עובדת תוכנית - - - , בדיוק במתכונת הזאת.

<חיים הלפרין: המתכונת לתוכנית הרוחב הענקית הזאת נבחרה למדד סוציו אקונומי לרשות המקומית, ואגב, בסוגריים אני אגיד, כשאנחנו פנינו לרשות ואמרנו לה, אנחנו מקצים לך 300 או 500 או 200 שקל לילד, גם אמרנו שהיא לא חייבת לחלק את זה באופן שוויוני לכל הילדים.

<חיים הלפרין: היא יכולה להגיד, אני לילדים החלשים נותנת יותר ולחזקים אני נותנת פחות.

<חיים הלפרין: אני מבין באמת ראשי מועצות שלא מוכנים להיכנס לקרחת הזאת, כי זה מבחינתם ירייה לא ברגל, זו ירייה ממש בקיבה.

יעקב מרגי: היום המידע מצוי ואין גם עניין להסתיר אותו, ושקיפות.

<חיים הלפרין: אני חשבתי שהשנה הזאת יהיה לזה פתרון כתוצאה מהעובדה שהשינוי היה דרסטי.

יעקב מרגי: גם אם הוא היה רוצה לעשות את זה, הייתי מייעץ לו לא לעשות את זה בגלל אופי האוכלוסייה.

<חיים הלפרין: נכון, למי נתת ולמה וכמה.

<חיים הלפרין: אני נרתמתי למהלך שהיית שותף מאוד דומיננטי בו, בסיפור של תקציבי הרווחה שיבואו לרשויות המקומיות.

יעקב מרגי: אפרופו, יצא חוזר?

<חיים הלפרין: זה הרבה יותר מעניין ממה שאתה חושב.

<חיים הלפרין: נרתמתי לזה בגלל שאמרתי גם לאוצר, וגם אתמול היה לנו דיון עם המנכ"ל שלנו.

<חיים הלפרין: נרתמתי לזה בגלל שנה הבאה, לא בגלל השנה הזו, כי השנה יהיה פתרון, עקום, חצי עקום, לא משנה, כמו שהוא יהיה לטובת המשפחות החלשות שבשנה שעברה הייתה להן זכאות והן יקבלו אותה השנה, אבל כל המהלך הזה בעיניי הוא פרומו לשנה הבאה, כי אני חושב שאנחנו צריכים לדרוש מהאוצר במסגרת ההצעה הכוללת להקצות סכום שאנחנו נוכל להגיע לכל רשות מקומית ולהגיד לרשות המקומית, את זכאית ל-300 או 200 שקל לילד, אבל חוץ מזה לפי מנגנון שאנחנו נקבע, נוכל להגיד לה, יש לך עוד סכום מסוים לטובת הנחות לחלשים, בגלל שמשרד הרווחה יצא ואז הרשות המקומית תקים ועדת הנחות, תקבע את הקריטריונים והיא תוכל לתת באמת הנחות למשפחות חלשות בהתאם למדד שלה, למדד של התושבים וכו'.

<חיים הלפרין: זה בעיניי הפתרון הנכון בלי לפגוע בהליך הגדול כולו, כי עכשיו אם אנחנו נגיד, למועצה אזורית אנחנו ניתן 300 אבל ליישוב הזה 400, ליישוב הזה 200, לא בטוח שמישהו יצא מכל הקלחת הזאת.

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: אם זה בתבחינים וקובעים במפורש, גם מועצה אזורית שיהיו בה ישובים שהם בחתך סוציו אקונומי נמוך, חל עליהם.

יעקב מרגי: אני לא מבין מה הבעיה.

יעקב מרגי: למה לייצר לי מנגנונים כאלה שמחר-מחרתיים זה לא יחול רק על אותו ישוב חלש?

<חיים הלפרין: הטענה תהיה שהמודל שעל בסיסו עבד, מה שנקרא הנחות תמ"ת, היה מודל אישי.

<חיים הלפרין: גם ביישוב חזק יכולה להיות משפחה חלשה.

יעקב מרגי: עזוב אותי ממודל תמ"ת.

יעקב מרגי: אתם הולכים לגמור את מודל תמ"ת בהדרגה.

<חיים הלפרין: היום אין לנו מענה לרמה של משפחה.

<חיים הלפרין: היום אנחנו יודעים לתת ליישוב מענה ולהגיד לו, תשמע, כל היישוב שלך זכאי להנחה.

יעקב מרגי: התמ"ת נתן לפי משפחה.

<חיים הלפרין: המשפחה פנתה וקיבלה.

<חיים הלפרין: אנחנו חושבים שבאמת זה המודל היותר נכון במיוחד לרשויות באשכולות 4,5 ו-6, כי שם באמת הדלתא הייתה גדולה.

<חיים הלפרין: המעבר היה מאוד חד מ-50 שקל ל-300 שקל, שם חשבנו שבעיקר נכון לתת מענה ברמה של הקצאה של תקציב נוסף לרשות ולחייב אותה להקים ועדת הנחות ולתת לזה מענה.

<חיים הלפרין: לא סגרנו את התוכניות לשנה הבאה, אבל זה הכיוון מבחינתנו.

<חיים הלפרין: עכשיו אני רוצה להגיד משהו לגבי מה שקורה עם תקציבי הרווחה לשנה הזאת.

<חיים הלפרין: יש מעט מאוד ישובים שכבר את טופס א' המפורסם שלמדתי עליו רק בשבועות האחרונים, השיבו, ואנחנו עכשיו נשלח להם את השמות של הילדים ויצטרכו לתת מענה.

<חיים הלפרין: למועצה אזורית מרחבים ולתפרח אין אף ילד שהיה זכאי להנחה בשנה שעברה, כלומר זה לא פותר לאף אחד כלום.

יעקב מרגי: אין חיה כזו.

יעקב מרגי: אני יודע מי מקבל את זה בערים אחרות.

יעקב מרגי: לומר לך שבתפרח אין ארבע, חמש, שש משפחות חזקות?

יעקב מרגי: יש.

יעקב מרגי: החתך הכללי, אני מכיר אותם, גרים בדיר ובכל מיני חושות.

<חיים הלפרין: לא, מה שאמרתי הוא דבר אחר, שאין משפחה שפנתה לתמ"ת וקיבלה זכאות להנחה, או שלא היו צהרונים בתפרח.

<שי חג'ג': חיים, אם אני אביא לך רשימת ילדים מהרווחה, אתה תקבל את זה?

<חיים הלפרין: זה לא עוזר לי.

יעקב מרגי: זו תהייה.

יעקב מרגי: אני תוהה כמוך למה לא.

<חיים הלפרין: יכול להיות שלא היו צהרונים בתפרח, כולם הולכים הביתה ב-13:00, ויכול להיות שאנשים לא ידעו שזו זכות שהם יכולים לנצל אותה.

<שי חג'ג': חיים, אנחנו יוצרים בעיה, כי ברגע שההורה צריך לחזור לקחת את הילד מוקדם, הוא גם לא יכול להאריך את יום העבודה.

<שי חג'ג': בדרך כלל האימא היא שעובדת, האבא הוא בישיבה, אז היא גם מפרנס יחיד.

<שי חג'ג': אתם מכניסים את האוכלוסייה הזו לבעיה על בעיה.

יעקב מרגי: חיים, הקריטריונים, איפה נסגרו, באוצר או אצלכם, של ניצנים?

<חיים הלפרין: של ניצנים זה היה בהסכמה.

יעקב מרגי: בהסכמה, אוצר-חינוך.

<חיים הלפרין: כן.

<סמי עטר: אני רק יכול להשלים ממסגרת התפקיד שלי בארגון.

<סמי עטר: היה לנו דיון לפני יומיים בוועדה לזכויות הילד ועשינו סקר, והבאנו סקר של 69 רשויות שבאמת הגיבו על ניצנים.

<סמי עטר: לא כל הרשויות נכנסו מאחר ומדובר פה - - - בשנה הראשונה היה לנו ברור שזה הרבה אי ודאות.

<סמי עטר: כן, של ציל"ה ומיל"ת או ניצנים, הרבה רשויות עושות את השיקול הזה אם באמת להסית את זה משם.

<חיים הלפרין: שנה הבאה הם יהיו במקום אחר, כי גם החוק כבר יהיה עם שיניים.

<סמי עטר: כן, זה התקנות שייכנסו שנה הבאה.

<חיים הלפרין: בין האוצר לבין זה יש חוזר מנכ"ל.

<חיים הלפרין: אני לא חושב שכל דבר צריך חקיקה.

<חיים הלפרין: אני אומר את הדברים האלה בגלוי.

<חיים הלפרין: הגדולה של משרד החינוך, שהוא לא חייב את התקנות והוא לא חייב הרבה מאוד דברים, אלא מספיק שהוא דוחף את זה לחוזר מנכ"ל, וכבר יש תורה כתובה איך עובדים.

<חיים הלפרין: מה שאני מנסה להגיד, זה שיש לנו מועצות אזוריות שהסוציו אקונומי שלהן הוא 7-8 ויש לי בצפון, שיש לנו ישובים בדואים וערבים בתוכם ואני לא נכנס אליהם, הם לא מגיעים לפה.

<חיים הלפרין: למה הם לא מגיעים?

<חיים הלפרין: לא בגלל שאין להם תוכניות, בגלל שהם מבינים שכשהם נמצאים בסוציו אקונומי 7-8, אין להם למה, אבל רוב המועצות האזוריות הן לא כאלה, במיוחד בדרום.

<חיים הלפרין: כולן בין 4 ל-6.

<חיים הלפרין: אתה הגדרת את זה יפה מאוד.

<חיים הלפרין: מה מדאיג?

<חיים הלפרין: אתה מגדיר את כל הדברים בדיוק כמוני, רק שהתרופה שלך שונה לגמרי מהתרופה שאנחנו מחפשים.

<חיים הלפרין: אתה נותן אקמול וצריך פה משהו אחר.

יעקב מרגי: אני לא רוצה שראש המועצה יתחיל להתקשקש עם מנגנון.

<חיים הלפרין: אי אפשר לעשות את זה.

יעקב מרגי: הדי.

יעקב מרגי: אן.

יעקב מרגי: איי של מושב מקים שונה משל העירוני.

יעקב מרגי: אני לא הייתי רוצה להפיל את זה על ראשי המועצות.

יעקב מרגי: אני שואף לכך, ואם צריך אני גם אדבר גם עם האוצר וגם עם חינוך, גם עם השר או עם המנכ"ל.

יעקב מרגי: אני חושב שצריך עכשיו כשאנחנו כבר מגייסים את הכסף, את המשאבים וגם כנראה יהיו תיקונים כאלה ואחרים, להכניס לפי מדד סוציו אקונומי יישובי כי שנעשה בהטבות המס.

יעקב מרגי: יש לשכה מרכזית לסטטיסטיקה.

<חיים הלפרין: וגם פריפריאלי פה, כי זה ישוב בתוך מועצה, זו לא מועצה ביחס לתל אביב.

<חיים הלפרין: זה משהו אחר.

יעקב מרגי: אולי יש מועצות בודדות שאין להן איזה ישוב כזה שהוא לא מתאים בדיוק, כי בסוף הולכים על הממוצע.

יעקב מרגי: ישובים כאלה נופלים.

יעקב מרגי: הם משלמים את המחיר פעמיים, גם של המצב שלהם, גם על זה שאחרים חזקים, ולכן אני חושב שצריך לעשות שינוי.

יעקב מרגי: אני רק רוצה למצוא רוח גבית ממך שהולכים למשרד, אנחנו נעשה ישיבה, המנכ"ל ואתה כגורם מקצועי.

<שי חג'ג': שמעתי בקשב רב את מה שאמר שחיים הלפרין, שאני גם מאוד מעריך אותו גם באופן אישי.

יעקב מרגי: זה הבייבי שלו.

יעקב מרגי: אנחנו נפלנו עליו בשנה שעברה.

<שי חג'ג': בסוף יש לי תושבים בתפרח.

<שי חג'ג': זה ישוב של 3,000 תושבים, אנשים קשיי יום, באמת קשה להם.

<שי חג'ג': כל משפחה, ברוך השם מרובת ילדים.

<שי חג'ג': כשאתה אומר לו 300 שקל לילד ויש לו ארבעה או חמישה, גם עשרה ילדים, הוא לא מסוגל לשלם.

<שי חג'ג': כשהייתה תוכנית ציל"ה יכולנו לשלם את זה ב-40 שקלים.

<שי חג'ג': תאמין לי, היו שמים את זה בצהרונים.

<שי חג'ג': מישהו המציא תוכנית חדשה, הכול טוב ויפה.

<שי חג'ג': לא יקרה כלום אם משרד החינוך יפתח קצת לצדדים ויגיד, אתה יודע מה, ציל"ה הייתה טובה ליישובים של חתך סוציו 1, לא אומר לך 3 ולא 4, יחזירו את תוכנית ציל"ה.

<שי חג'ג': זה 40 ₪ לילד ויהיה לנו פתרון להורים האלה שגם יוכלו לצאת לעבודה, ריבונו של עולם.

<שי חג'ג': אנחנו עוד פעם מחזירים אותם לאותו מעגל עוני כל הזמן.

<שי חג'ג': אנחנו העברנו החלטת ממשלה לאיחוד תשתיות בתפרח, אתה יודע למה?

<שי חג'ג': אין דבר כזה שנותנים ליישוב, אתה יודע למה?

<שי חג'ג': כי תפרח נראית כמו ג'בליה.

<חיים הלפרין: כשאני למדתי בישיבה תיכונית, החבר'ה היו הולכים להתקלח ביום שישי במקווה כי לא היו מקלחות.

<שי חג'ג': ולא השתנה כלום 42 שנה בתפרח, אז אנחנו עכשיו עושים פעולות לפחות לגבי הנראות ולתת לתושבים תחושה שיש להם מדרכה ללכת עליה, תאורת רחוב וכביש.

<שי חג'ג': לא דיברנו על מוסדות ציבור ומרכז קהילתי.

<שי חג'ג': אנחנו עוד לא שם, נגיע לזה בעזרת השם, אני לא אוותר.

<שי חג'ג': תפרח יהיה כמו כל מושב אחר.

יעקב מרגי: כשהייתי נוסע במוצאי שבת להחזיר את הבן, הוא לא היה ישן בישיבה אבל שבתות היה עושה.

יעקב מרגי: במוצאי שבת החזרתי אותו, מוצא שיירה של ארבעה אוטובוסי אגד עומדים לפנות אורחים שבאים להתארח שם.

יעקב מרגי: אתה יודע איך הורים שולחים ביום שישי דברים לבן שלהם בתפרח?

יעקב מרגי: יש שם ישיבה גדולה, מספרית.

יעקב מרגי: הם שמים שקיות בתוך האוטובוס שנוסע לתפרח.

יעקב מרגי: הוא מוריד הכול, אתה רואה פתאום ערימה של שקיות.

יעקב מרגי: כל אחד בא ולוקח את השקית שלו והולך.

יעקב מרגי: זה היום, זה לא לפני שלושים-ארבעים שנה.

<שי חג'ג': אנחנו כל חג, ראש השנה ופסח, שולחים להם משאיות.

<שי חג'ג': אני מוריד שני סמיטריילרים של תפוח אדמה, בצל, דברים שהם יכולים לקחת.

<שי חג'ג': דרך אגב, הם מאוד מנומסים, כל אחד לוקח את מה שהוא צריך בדיוק, הוא לא לוקח תפוח אחד יותר.

<שי חג'ג': באמת האנשים האלה קשיי יום, מסכנים.

<שי חג'ג': אני באמת מבקש, חיים, שתייצג אותנו.

<שי חג'ג': אתה יושב שם ומבחינתי אתה נציג משרד החינוך.

<שי חג'ג': לפתוח את הראש ולהגיד, חבר'ה, - - -

יעקב מרגי: המנכ"ל אמור להיות אצלי.

יעקב מרגי: בבקשה, סמי.

<סמי עטר: תראה, אני למדתי את הנושא של תקציב דיפרנציאלי ואני יודע איך המשרד עובד, גם מהמקום האקדמי וגם הפרקטי, ואני אחדד ואעזור לנו לא להסתכל על כל הנושא של תקציב דיפרנציאלי, אלא להתמקד רק בהעשרה.

<סמי עטר: תקציב ההעשרה שהמשרד נותן על מפתח הסוציו אקונומי, ציל"ה, יוח"א, כל מפתח שהוא יהיה לתקציב העשרה, בזה צריך להתמקד ולא לפתוח את זה לדיונים מרחביים של להסתכל על מדד טיפוח בית ספרי.

יעקב מרגי: לא, לא, אנחנו לא הולכים לשם.

<סמי עטר: תוכנית העשרה, שפר ילד מקבל, שם צריך להתמקד.

יעקב מרגי: אנחנו מתקדמים נקודתית.

יעקב מרגי: זה גדול, זה ענק, אף אחד לא רוצה להגיע לשם.

יעקב מרגי: המנכ"ל אמור להיות אצלי בישיבת עבודה.

יעקב מרגי: זה נושא גדול, כבד.

<חיים הלפרין: כסף מנעלן.

יעקב מרגי: קודם כול כרגע הכסף מנעלן נשען על הכול.

יעקב מרגי: אנחנו כרגע בדיונים איתם, מפעילים לחצים על הכול.

יעקב מרגי: אם לא יהיה לאף אחד, אז לא יהיה לאף אחד, אבל כשיהיה - - -

<שי חג'ג': אני מקבל את זה, אבל היה לי קל אם לא לאף אחד, תוכנית ניצנים לא הייתה עונה לאף אחד וזה היה המצב במדינת ישראל.

יעקב מרגי: אני לא מאמין שיש מישהו שחושב ששר האוצר לא יתקצב את זה השנה אחרי ששנה שעברה הוא יצא בקול גדול.

יעקב מרגי: רבותיי, מישהו רוצה להוסיף משהו?

<שי חג'ג': תודה רבה היושב ראש על זה שהבאת את זה לדיון.

יעקב מרגי: רבותיי, תודה רבה.

יעקב מרגי: זה הסיכום של הדברים כפי שהצגתי אותם.