הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת הפנים והגנת הסביבה לדיון בהצעת חוק תאגידי מים וביוב, כנסת 20, פרוטוקול מספר 6, 2017-11-27 11:00

איציק שמולי: בוקר טוב לכולם.

איציק שמולי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת הפנים והגנת הסביבה לדיון בהצעת חוק תאגידי המים והביוב.

איציק שמולי: יושב-ראש הוועדה הקבוע, חבר הכנסת דוד ביטן, יצטרף בהמשך וגם ינהל את הישיבה.

איציק שמולי: הוא באיחור וביקש ממני להתחיל אותה.

איציק שמולי: אני שמח מאוד שאנחנו מחדשים את הדיונים בהצעת החוק, כדי להבהיר גם לאזרחי ישראל וגם לכל הנוגעים בדבר שאנחנו רציניים מאוד בכוונות שלנו לקדם את החקיקה הזאת במלוא המרץ.

איציק שמולי: הדיון הזה היה אמור להתקיים לפני זמן מה, ולבקשת רשות המים הדיון נדחה בכמה ימים על מנת שמנהל רשות המים – שיש להם כמובן חלק מרכזי ויש להם הרבה מה לומר ולהוסיף בחקיקה הזאת – יוכל לקחת חלק.

איציק שמולי: אני שמח מאוד שגם אתם כאן.

איציק שמולי: כפי שאתם יודעים, בישיבות האחרונות עשינו מהלך של מעין שימוע ציבורי, שביקשנו לשמוע דעה של כמה שיותר גורמים הנוגעים בדבר.

איציק שמולי: כל אחד הציג פה את הפרספקטיבה שלו, גם השלטון המקומי, גם רשות המים.

איציק שמולי: התהליך הזה הוא תהליך שיימשך כמובן גם היום, אבל אני אומר לכם מנקודת מבטי, אנחנו כבר מתחילים למצות את התהליך הזה.

איציק שמולי: אנחנו צריכים להתחיל להתקדם משלב הדיבורים והרעיונות לשלב המעשים, וזה מה שבכוונתנו לעשות.

איציק שמולי: אנחנו רואים שיש גורמים שאצה להם הדרך, ועל אף העובדה שהכנסת העבירה במליאה את הצעת החוק, ועל אף העובדה שהכנסת הקימה ועדה מיוחדת שמי שעומד בראשה הוא יושב-ראש הקואליציה, לא פחות ולא יותר, אצה לאותם הגורמים הדרך והם מנסים לגזור הסכמות מעל ראשה של הכנסת.

איציק שמולי: הדבר הזה לא יהיה.

איציק שמולי: הכנסת היא הריבון והיא שתחליט.

איציק שמולי: בשיתוף, בניסיון לייצר הסכמה, אבל לקום בבוקר ולראות בעיתון שכמה גורמים נסגרים בחדר סגור ומנסים להגיע להסכמה שנוגדת באופן מוחלט את טובתו של הציבור – זה לא יהיה, אני מודיע לכם.

איציק שמולי: כנהוג, וכפי שעשינו בפעמים קודמות, נשמע התייחסויות של חלק מהאורחים שהגיעו.

איציק שמולי: אני רואה שיש פה הרבה מאוד ראשי רשויות שמכבדים אותנו בנוכחותם.

איציק שמולי: אנחנו נעשה את זה בנוהל של אורח וחבר כנסת, בשאיפה שכאשר יגיע יושב-ראש הוועדה הקבוע נוכל להתקדם לפסים יותר אופרטיביים.

איציק שמולי: רק כדי שלא יהיה ספק, אני רוצה להגיד לכם מה המודל שאני, וככל שאני יודע גם חבר הכנסת ביטן, רואים לנגד העיניים.

איציק שמולי: אנחנו רואים מודל שבו תאגידי המים מבוטלים.

איציק שמולי: אנחנו קובעים קריטריונים שצריך לעמוד בהם, והיה ורשות מקומית עומדת בהם, היא יכולה לנהל את משק המים בעצמה.

איציק שמולי: כמובן שהרגולציה ואת מדיניות ההשקעות והטיפול בתשתיות, יש רשות המים שהיא תצטרך להמשיך ולהנחות.

איציק שמולי: אבל אנחנו לא רואים מקום להמשך של הקטסטרופה הזאת, של כמעט 60 תאגידים שפזורים בכל רחבי הארץ, ולא בטוח שיש לזה מקום.

איציק שמולי: נתחיל אתך אדוני, ראש העיר זאב בילסקי.

איציק שמולי: אחרי זה נמשיך עם חברי הכנסת.

איציק שמולי: אני מאוד מאוד שמח שאתה אתנו.

איציק שמולי: קודם כל, מטבע הדברים אתה אחד מראשי הרשויות הטובים והמנוסים בישראל.

איציק שמולי: התעצבתי מאוד על ההודעה שלך שבכוונתך לא להמשיך, אבל זו בחירתך.

איציק שמולי: ואני רוצה לשבח אותך, זאביק, כי אתה היית אחד מראשי הרשויות הראשונים שיצאו בגלוי נגד קיומם של התאגידים.

איציק שמולי: זה לא דבר מובן מאליו.

איציק שמולי: בבקשה.

זאב בילסקי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

זאב בילסקי: אני נהנה להיות פה, לחזור למקום הזה.

זאב בילסקי: אבל בעניין שלשמו התכנסנו, קודם כל אני רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש, לחבר הכנסת ביטן, על האומץ שאתם לקחתם להוביל מהלך, על כל הקשיים העומדים בכך.

זאב בילסקי: אתם עושים את זה בכישרון רב ובהרבה מאוד התמדה.

איציק שמולי: עד שהאופוזיציה מנהלת משהו בבית הזה?

דוד ביטן: שב, אני הולך עוד מעט.

דוד ביטן: יש לנו חוק ההמלצות בוועדת הפנים ויש לנו הסכמות ב-11:30, אז מי שינהל את הישיבה במקומי הוא ידידי, ואני אחליף אותו בסוף.

דוד ביטן: היום בכל מקרה לא יהיו החלטות.

דוד ביטן: זו ישיבה אחרונה לשמוע את הציבור, שלא יהיו אי הבנות.

דוד ביטן: כל מה שיש תגידו עכשיו.

איציק שמולי: מה שאמרתי בהיעדרך, אדוני היושב-ראש, שאנחנו בהחלט מברכים ורואים שאנחנו מקבלים הרבה מאוד מהתהליך הזה של השימוע הציבורי.

איציק שמולי: אבל הוא מתחיל למצות את עצמו.

איציק שמולי: הפקנו ממנו את המרב, שמענו את כל הגורמים, ומכאן אנחנו מתקדמים להחלטות.

איציק שמולי: גם העובדה שיש גורמים שמנסים לחתוך הסכמות מעל ראשנו מביאה אותנו להבנה שכנראה אנחנו צריכים להאיץ את הליכי החקיקה.

איציק שמולי: בבקשה, אדוני.

זאב בילסקי: תודה, אדוני היושב-ראש, יושב-ראש הקואליציה ידידי חבר הכנסת ביטן.

זאב בילסקי: אני הייתי חבר בבית הזה כשהתגלגל הרעיון של תאגידי מים.

זאב בילסקי: ניסיתי ככל יכולתי, התחננתי, איימתי, ניגשתי.

זאב בילסקי: היחידי שאני יכול להגיד שהבין שיש משהו זה היה דווקא השר עוזי לנדאו, שהיה שר האנרגיה, ואמר: תקשיבו לבילסקי, בכל אופן יש לו קצת ניסיון ברשויות מקומיות.

זאב בילסקי: ובכל אופן עברה ההחלטה הזאת.

זאב בילסקי: לימים סיימתי את חברותי בכנסת וחזרתי להיות ראש עיריית רעננה.

זאב בילסקי: ומה מצאתי?

זאב בילסקי: שיש תאגיד מים שהשתכן במבנה הכי יקר ברעננה, שבשמונה השנים שהוא קיים 30 מיליון שקל עפו באוויר על שכירות, על כל מיני דברים שלא מן העניין.

זאב בילסקי: ואני זועק והולך לידידי אפי דביר שיושב פה, שבאמת מנסה לעזור לי, למרות שאנחנו כביכול בשני צדי המתרס, ואומר חראם.

זאב בילסקי: אז קודם כל העברנו את התאגיד למבנה של העירייה.

זאב בילסקי: לא צריך לשלם 800,000 שקל לחודש שכר דירה.

זאב בילסקי: ואחר כך התחלנו למצמצם את היועצים, ואחר כך שינינו את המחשוב.

זאב בילסקי: כל מה שיש שם, פשוט חבל.

זאב בילסקי: הלכו 40-30 מיליון השקלים האלה ולא יחזרו.

זאב בילסקי: לפחות עכשיו אנחנו משתדלים.

זאב בילסקי: מה אני מבקש?

זאב בילסקי: בראש הרשויות המקומיות במדינת ישראל עומדים אנשים מוכשרים.

זאב בילסקי: ברעננה האנשים האלה מנהלים משהו שמתקרב למיליארד שקל.

זאב בילסקי: אין צורך להגיד לי שדווקא המים יהיה תאגיד נפרד, שאני צריך להתקשר לרגולטור, שאני צריך להתחנן, שאני צריך לבקש, שאני צריך לעשות.

זאב בילסקי: בשביל מה?

זאב בילסקי: אגיד לכם יותר מזה.

זאב בילסקי: השלב הבא שהולך להיות בתאגידי המים הוא שיכריחו את אותם תאגידים שעדיין נשארו כמונו, שגובים כסף עבור התאגיד.

זאב בילסקי: עיריית רעננה גובה את הכסף עבור התאגיד באותו מקום.

זאב בילסקי: אדם בא, משלם ארנונה, משלם מים.

זאב בילסקי: עכשיו מחייבים אותנו להתערב.

זאב בילסקי: שתבינו, אחוז הגבייה ברעננה זה 97%.

זאב בילסקי: אתה מכיר מישהו שיכול לגבות יותר מ-97%?

זאב בילסקי: למה להפריד?

זאב בילסקי: אדם בא, תן לו שירות.

זאב בילסקי: הוא רוצה לשלם ארנונה, הוא רוצה לשלם מים באותו מקום, בחיוך, גומר בשלוש דקות והולך הביתה.

זאב בילסקי: למה להפריד את זה?

זאב בילסקי: לכן אני אומר לכם, כמי שיש לו הרבה מאוד ניסיון, ובגלל שהיושב-ראש ציין שהודעתי שאני לא מתמודד אז זה לא משהו אישי שכאשר הייתי קטן אימא שלי רצתה לחפש אותי למשהו בתאגיד המים ולא התחפשתי.

זאב בילסקי: אני אומר לכם מכל הלב, אני זועק את הזעקה של הרבה מאוד ראשי רשויות, בואו נגמור את הסיפור הזה, נחזיר את זה לעיריות.

זאב בילסקי: עירייה שלא יודעת לנהל את ענייניה, המחוקק יוכל לתת לזה פתרון כמו שנותנים פתרון בהרבה מקומות.

זאב בילסקי: ממנים חשב מלווה, ממנים ראש עיר מלווה.

זאב בילסקי: יש לנו הרבה פתרונות.

זאב בילסקי: אבל למה על כולם, על כל הקשת, לבנות את תאגידי המים?

זאב בילסקי: לכן באתי לפה היום מדם לבי.

זאב בילסקי: אדוני היושב-ראש, יושב-ראש הקואליציה, אני מבקש מכם לחזק אתכם במגמה שהתחלתם בה, ואם נצליח יחד להביא בקדנציה הזאת לביטול התאגידים, עשינו דבר גדול.

יעקב פרי: זאב, תגלה לנו מה אתה הולך לעשות.

זאב בילסקי: אני אתייעץ אתך.

איציק שמולי: חבר הכנסת חסון, בבקשה.

אכרם חסון: בוקר טוב.

אכרם חסון: קודם כל, תרשה לי, היושב-ראש, לברך את כל האורחים שהגיעו.

אכרם חסון: את יושב-ראש מרכז השלטון המקומי וכל ראשי הרשויות.

אכרם חסון: כמובן חלק גדול מהם מהמגזר הלא-יהודי, כי מצב המגזר הלא-יהודי בסוציו-אקונומי הוא מהנמוכים בארץ והתאגידים האלה באו להרוס ולגרום לנו להיות יותר עניים.

אכרם חסון: אני מוחה על זה שמנכ"ל משרד הפנים הודיע בדקה ה-90 שהוא לא מגיע לכאן.

אכרם חסון: מנכ"ל משרד הפנים לוחץ על מועצת דליאת אל-כרמל ועל עוספייה להיכנס לתאגיד הארור הזה כדי להפוך אותנו, כמו כל היישובים ששומעים אותם בוכים, מתלוננים, שעשקו אותם.

אכרם חסון: לכן זה דבר לא מכובד.

אכרם חסון: נציגות משרד הפנים הבכירה ביותר הייתה צריכה להגיע לכאן, כי אנחנו לא נרשה ולא נסכים להכניס שום תאגיד, לא לדליאת אל-כרמל ולא לעוספייה, כאשר אחינו בבית ג'אן נגד התאגיד שקיים כבר 10 שנים.

אכרם חסון: ראש מועצת ירקא כאן, תשמעו מה הוא אומר.

אכרם חסון: תשמעו את ראש מועצת ינוח-ג'את, תשמעו את ראש מועצת חורפיש, תשמעו את ראש מועצת רמא וכל אלה שנכנסו.

אכרם חסון: אנחנו לא ניכנס למקום שטעו ומקום שנפלו.

אכרם חסון: כאשר נכנסתי לכנסת הגשתי הצעת חוק לבטל את התאגידים האלה, אדוני היושב-ראש, ואני שמח שאתה וביטן היום באותה דעה לא לצמצם אלא לבטל.

אכרם חסון: לא צריך שום תאגיד.

אכרם חסון: לא יעלה על הדעת שיישוב של סוציו-אקונומי 1 ישלם יותר יקר מראשון-לציון.

אכרם חסון: לא לקחו בחשבון, איפה היו חברי הכנסת אז?

אכרם חסון: איפה היו כל אלה שדיבר עליהם זאב בילסקי?

אכרם חסון: שכחו את היישובים האלה.

אכרם חסון: לכן אני אומר לך מניסיוני כראש עיר, לא הודח עד היום שום ראש עיר בגלל שהוא לא נכנס לתאגיד.

אכרם חסון: האיומים של משרד הפנים הם מסוכנים מאוד.

אכרם חסון: אנחנו לא נאפשר להם בשום מקרה להכניס את זה לדליאת אל-כרמל ולעוספייה.

אכרם חסון: אנחנו רוצים שכל המגזר הדרוזי שנמצא כאן, ואני איתם בקשר יום-יומי, יצאו מהתאגידים האלה.

אכרם חסון: שייתנו לראשי הרשויות לנהל את העסק.

אכרם חסון: לא יעלה על הדעת, במדינת ישראל הפכו את ראשי הרשויות לפקידים.

אכרם חסון: הם פקידים בתכנון, הם פקידים עכשיו בתאגידי המים.

אכרם חסון: לא נשאר להם שום דבר, שישימו את המפתחות וילכו הביתה.

אכרם חסון: תביאו פקידים שינהלו את הרשויות שלנו.

אכרם חסון: לכן אני מבקש ממך, ביטן, וכתבתי לך מכתב ודיברנו איתך, ואתה חיובי מאוד, ועם איציק שמולי ישבתי כמה פעמים.

אכרם חסון: אני מבקש לפרק את התאגידים.

אכרם חסון: אין לנו אפשרות אחרת.

אכרם חסון: אתם הופכים את האזרחים ליותר עניים.

אכרם חסון: ערוץ 10 עושה תוכניות במגזר היהודי.

אכרם חסון: המגזר היהודי המבוסס, עם שתי משכורות, בוכה ולא רוצה את התאגידים.

אכרם חסון: 60% מהמגזר הערבי חי ממשכורת אחת.

אכרם חסון: אתם לא יודעים מה עשו התאגידים האלה.

אכרם חסון: פותרים בעיית 1,000 משרות על חשבון האזרחים הפשוטים.

אכרם חסון: אנחנו צריכים לחזור למשק מים סגור, כל אחד ינהל את העניינים שלו.

אכרם חסון: אם ראש רשות כשל בניהול, אז משרד הפנים יטפל בו, לא יחייב אותו להיכנס לתאגיד ולהכניס אותנו לעוד בוץ.

אכרם חסון: תודה רבה.

איציק שמולי: תודה.

איציק שמולי: בבקשה, אדוני, יושב-ראש השלטון המקומי.

<חיים ביבס: בוקר טוב.

<חיים ביבס: אני רוצה להכניס את הדברים לסדר האמיתי.

<חיים ביבס: תאגידי המים והביוב, תחילתם ב-2001.

<חיים ביבס: הרעיון היה לשקם את משק המים, ובאמת הייתה לנו בעיה.

<חיים ביבס: צריך לומר את האמת.

<חיים ביבס: יצרו תוכנית שהתכלית שלה לעבור מקצה אחד לקצה השני.

<חיים ביבס: לקחו את משק המים, והרעיון של האוצר בזמנו היה אחד, לעבור ממשק מים של רשויות למשק מים של תאגידים, ואחר כך לעבור מתאגידים לתאגיד אחד, ובסוף גם להפריט אותו.

<חיים ביבס: זאת אומרת שאת המים שלנו אנחנו נצטרך לקנות מ-IDB או מכל חברה אחרת.

<חיים ביבס: כך היה הרעיון.

<חיים ביבס: אלא שב-2009 החליטו ברוב חוצפתם רשות המים, יחד עם מועצת המים, להעלות את מחירי המים הציבוריים ב-200%.

<חיים ביבס: פתאום הרשויות קיבלו גירעונות של מיליונים שהם לא היו מוכנים אליהם, ואז פתאום גילו שגנבו את משק המים בשקט ואף אחד לא ידע.

<חיים ביבס: תחילתו של החוק הזה ביוזמה של חבר הכנסת שמולי, ביחד עם אלי כהן ויחד אתי.

<חיים ביבס: ישבנו וסיכמנו את הדברים לצאת לדרך, לבטל את התאגידים וללכת למשק מים סגור, לצד העובדה שאנחנו ערים לכך שיש רשויות שבסוף לא יוכלו לנהל את משק המים כי הן לא מסוגלות.

<חיים ביבס: כל מי שלא מסוגל, זה יעבור לחברה אחת בלבד שהמדינה תביא לשם כסף.

<חיים ביבס: אלא מה, שאף אחד לא רוצה, גם לא האוצר, כי האוצר מרוויח הרבה כסף.

<חיים ביבס: לסבר לכם את האוזן, למעלה מ-40% מהעלות למים בכלל לא הולכים למים, הם הולכים להתפלה, למים לחקלאים, למים לירדנים, לאלף ואחד דברים.

<קריאה: למשכורות.

<חיים ביבס: לא למשכורות.

<חיים ביבס: בואו לא נשפוך את המים יחד עם התינוק.

<חיים ביבס: ברגע שזה יעבור למשק סגור, אנחנו רוצים את העובדים חזרה אלינו.

<חיים ביבס: יש עובדים מקצועיים שאנחנו השאלנו אותם לתאגיד, אנחנו רוצים אותם חזרה.

הזמן אומרים: הבלוף השני, שמסבירים שנצמצם את אנשי המקצוע.

הזמן אומרים: אז אסביר לך.

הזמן אומרים: יש 168 בכירים בכל התאגידים במדינת ישראל.

הזמן אומרים: יש שלושה בעלי תפקידים, כפול 56 תאגידים.

הזמן אומרים: כמה עובדים יש ברשות המים?

הזמן אומרים: 240 עובדים.

הזמן אומרים: זאת אומרת, למעלה מ-70 עובדים עודפים נמצאים שם כדי לפקח על 156, כי כל השאר יחזרו חזרה.

הזמן אומרים: אבל את זה אף אחד לא אומר.

הזמן אומרים: אם אנחנו לוקחים את כל זה, גם צמצום תאגידים זו פגיעה בשירות לתושב, כי היום 56 תאגידים, אומר והיב בצדק, אני לא מצליח לקבל היום שירות.

הזמן אומרים: אז ב-11 תאגידים, אם תושב מודיעין צריך לקבל שירות הוא צריך להתקשר לראשון-לציון כדי לקבל את השירות.

הזמן אומרים: אם הוא לא יקבל את זה מהמחלקה אצלו, המשמעות היא אחת, שזו קטסטרופה שבלאו הכי אנחנו נמצאים שם.

הזמן אומרים: את הרעיון שלנו כשלטון מקומי אמרנו בתחילת הדרך בצורה ברורה.

הזמן אומרים: לצערי אנשי האוצר ואנשי רשות המים מצליחים כל הזמן לעבוד גם על חלק מחברי הכנסת.

הזמן אומרים: מוכרים להם את החלום, בואו נצמצם תאגידים, זה יפתור את הבעיה.

הזמן אומרים: רבותי, זה לא יפתור שום בעיה.

הזמן אומרים: זה הבלוף הגדול.

הזמן אומרים: מה שיפתור את הבעיה זה סגירת התאגידים מהעבר למשק מים סגור ברגולציה מלאה.

הזמן אומרים: אין שום בעיה.

הזמן אומרים: כמו בחינוך, שהכסף נכנס לחינוך הוא רק לחינוך, הוא צבוע, תהיה תוכנית עבודה ולא ילך לשום מקום אחר.

הזמן אומרים: למעט דבר אחד, שאנחנו נחזיר קצת את החמלה, שיהיו הנחות לתושבים שמתקשים, לקבל בוועדת הנחות מסודרת עם קריטריונים שייקבעו על-ידי הרגולטור, לא על ידינו.

הזמן אומרים: שלא יגידו שאנחנו עושים חלילה איפה ואיפה או תהליכים פוליטיים כאלה ואחרים.

הזמן אומרים: גם הפחתת הרגולציה כלפי הרשויות – לסבר לך את האוזן, אדוני היושב-ראש – היום בתאגיד מים לדוגמה, כאשר הוא רוצה להזמין כוס קפה הוא צריך להתקשר אליהם, לבקש מהם אישור.

הזמן אומרים: להזמין קפה, להזמין תה, להזמין כוסות חד-פעמיות בשביל ישיבה.

הזמן אומרים: יותר מזה, וזה האבסורד הגדול שמקומם אותי יותר מהכול, אני כרשות משקיע בפיתוח ותשתיות ובשיקום תשתיות בעיר.

הזמן אומרים: כל אחד עושה את זה אצלו ביישוב.

הזמן אומרים: הם פותחים לך את הכביש, הם הורסים לך את הכביש ולא מחזירים אותו.

הזמן אומרים: אתה אומר יותר מזה, אני מוכן לתת לכם את הכסף כדי שאתם תחזירו, אומרים לך: לא, אין שום קשר בינינו, חס וחלילה.

הזמן אומרים: זאת אומרת, אני צריך לצאת למכרז מחדש, יועצים משפטיים מחדש, הכול מחדש, בזבוז כספי ציבור כדי להתאים את עצמי לזה שהם חס וחלילה לא יהיו חלק מהתעריף.

הזמן אומרים: רבותי, הגיע הזמן גם להחזיר לכנסת את הפיקוח על מחירי המים.

הזמן אומרים: לכנסת פעם היה משקל ומקום מרכזי, והיא איבדה אותו.

הזמן אומרים: כי פעם היא פיקחה והיא הביאה את החמלה החברתית, ולא רק את האינטרס הכלכלי.

הזמן אומרים: היום מדינת ישראל לא משקיעה שקל אחד במשק המים.

הזמן אומרים: כל הכסף מגיע מאתנו.

הזמן אומרים: אנחנו מביאים את כל הכסף, כולל 150 מיליון השקלים לירדן, כולל הכול.

הזמן אומרים: הכול מגיע מהכיס שלנו.

הזמן אומרים: הגיע הזמן שפעם אחת עד הסוף לא נשחק משחקים.

הזמן אומרים: יושב פה מוראד.

הזמן אומרים: אני מוציא מכתבים כבר כמעט שנתיים לרשות המים.

הזמן אומרים: תאגידי המים לא נועדו לקבל לא את ראשון-לציון ולא מודיעין ולא רעננה.

הזמן אומרים: הם ידעו להסתדר לבד, היה להם משק מים מצוין.

הזמן אומרים: היה רעיון שאותו יקבלו וישקיעו שם.

הזמן אומרים: עד היום כולם ברחו, אף אחד לא שם שקל.

הזמן אומרים: לא האוצר, לא רשות המים.

הזמן אומרים: למה?

הזמן אומרים: כי הוא לא סקסי, מה לעשות, הוא לא מספק הכנסות, הוא לא מביא כלום.

הזמן אומרים: הוא נמצא במצב מאוד בעייתי.

הזמן אומרים: כל הביוב שלו זורם לנחל תנינים, ולכן אף אחד לא בא וטיפל בזה.

הזמן אומרים: וזו הצביעות של רשות המים.

הזמן אומרים: כי הם רוצים דבר אחד, הם רוצים בסוף לקבל את הכסף שלנו, להמשיך את החגיגות שלהם, ושאנחנו נהיה אלה שמשרתים אותם.

הזמן אומרים: היה פה מעשה שלא ייעשה.

הזמן אומרים: אנחנו ישבנו בוועדה הקודמת ופנו אלינו, רשות המים יחד עם האוצר, והראו לנו איזשהו נייר חלק שבו הם מבקשים הארכה של שנתיים.

הזמן אומרים: למחרת כבר ראיתי את זה בתקשורת.

הזמן אומרים: הדליפו את זה לתקשורת.

הזמן אומרים: דרך אגב, אנחנו לא ראינו את זה אפילו.

הזמן אומרים: התקשרו אלי ולא הבנתי על מה מדברים.

הזמן אומרים: כשהבנתי על מה מדברים, הבנתי את רמת חוסר האמינות של אנשים שיושבים פה ולא מבינים דבר אחד.

הזמן אומרים: בסוף כל מי שבא לפה ועזב את הרשות שלו, בטח ובטח בתקופה הזאת שכל אחד רוצה לשבת ברשות שלו ולדאוג לתושבים שלו, כי זה פרק הזמן שהוא נבחן בו, אנשים באים לפה משום העובדה שבכל סקר שאנחנו עושים לשביעות רצון אחד הדברים הכי שנואים בשלטון המקומי זה תאגידי המים.

הזמן אומרים: שלא יעבדו עליכם, שלא יספרו לכם סיפורים, לא האוצר ולא רשות המים.

הזמן אומרים: במספרים המשמעות של צמצום תאגידים היא השארת התאגידים והעשרת האוצר ורשות המים והמשך הרגולציה של 240 פקידים.

הזמן אומרים: 72 פקידים יותר מאשר בכל התאגידים שיש במדינת ישראל.

הזמן אומרים: הגיע הזמן, באומץ לב, לחזור למשק מים סגור, לסגור את העסק, להגיד להם: חבר'ה רגולציה, תקבלו את המשכורת שלכם מהמדינה לא על חשבוננו.

הזמן אומרים: ולתת את השירותים לתושבי מדינת ישראל.

הזמן אומרים: מי שלא מסוגל, שיחליטו לגביו או בחשב מלווה, או בפיזור המועצה.

הזמן אומרים: אם רוצים להקים חברה אחת בלבד שתנהל עבור אותן רשויות, אהלן וסהלן.

הזמן אומרים: אבל כל המשחקים צריכים להסתיים היום.

איציק שמולי: תודה.

איציק שמולי: אני רוצה להבהיר, אדוני יושב-ראש השלטון המקומי, לפני שנכנסת אמרנו בצורה מפורשת שהמודל המועדף עלינו הוא סגירה.

<חיים ביבס: שמעתי וגם העבירו לי את זה בווטסאפ.

איציק שמולי: מצוין.

איציק שמולי: אני שמח שהבהרת את הדברים לגבי מה שפורסם, כי באמת זה גרם לאיזשהו סדק ולאי נעימות.

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: חבר הכנסת חאג' יחיא, בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, אני לא אוסיף הרבה אחרי דבריו של יושב-ראש השלטון המקומי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הייתי ראש רשות, ובזמנו אף תאגיד לא רצה לקבל אותה כי היא הייתה רשות חלשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היו צריכים להשקיע הרבה כסף במערכת המים כדי להצעיד אותה למצב שהיא תוכל להתקיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה שקורה, שיש לנו היום תאגידים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם תעשה משאל עם בין כל האזרחים, תראה שכולם רוצים לחזור למצב שהיה ברשויות המקומיות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן העניין של צמצום יעשה פחות שירות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתן דוגמה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: רק אתמול שילמתי בתאגיד המים את המים של החודשיים האחרונים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לפני חודשיים הגעתי לאותו מקום והודעתי שבשכונה שלי יש פיצוץ מים והמים זורמים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתמול עוד פעם הודעתי, כי עדיין לא תיקנו אותו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי טייבה שייכת לוואדי עארה, ויש לנו פקידים שם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה הם רוצים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: תשאיר לנו את מספר הטלפון שלך, כך שביום שמישהו ירצה לתקן יתקשרו אליך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שאני אהיה גם הפקיד שלהם, למרות שהצבעתי על המפה בדיוק איפה פיצוץ המים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז השירות לא יהיה יותר טוב אם אתה מצמצם, כי השטח ומספר היישובים של כל תאגיד יהיה גדול מדי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: דבר שני, המים הם מצרך נחוץ, בסיסי, וזה גם אוצר מדינה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שכולנו שותפים בערך הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המוצר הזה לא צריך להיות רווחי למישהו, זה צריך להיות שירות בעלויות שלו, עם תוספת מסוימת במידה שנצטרך לתקן, תחזוקה וכדומה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה צריך להיות המחיר של המים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מזה גם נוכל להוריד דרסטית את מחיר המים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לנו עוד בעיה, שאנחנו סובלים ממנה במיוחד ביישובים הערביים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כאשר באים לבנות, האגרות שצריכים לשלם בכל המדינה אלה אותם מחירים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל יש מקומות שהמחיר של הדירה הוא עשירית ממקומות אחרים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה צריך לשלם אותן אגרות או אותו מחיר פר מטר מרובע של בנייה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא סביר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי אם אני אלך לגליל ואקנה דירה ב-300,000 שקל, זה לא המחיר באזור דן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן צריך קודם כל לבטל אותם, ודבר שני שהמים יהיו גם משק סגור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה.

איציק שמולי: תודה.

איציק שמולי: ראש מועצת דאליית אל-כרמל, רפיק חלבי, ואחר כך חבר הכנסת חמד עמאר.

<רפיק חלבי: אני מבקש לרדת מהמקרו למיקרו.

<רפיק חלבי: אני אדבר על דוגמה אישית שלי.

<רפיק חלבי: דאליית אל-כרמל, 17,000 תושבים, הייתה בגירעון מצטבר של 130 מיליון שקל.

<רפיק חלבי: היום הגירעון הוא 30 מיליון שקל.

<רפיק חלבי: יש לנו שיג ושיח עם רשות המים במשרד הפנים, שנמשך הרבה מאוד זמן.

<רפיק חלבי: משרד הפנים מתנה אפילו את המענק המותנה בהצטרפות לתאגיד.

<רפיק חלבי: הוא מתנה גם את תוכנית ההבראה בהצטרפות לתאגיד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זאת סחיטה.

<רפיק חלבי: בוודאי שזאת סחיטה.

<רפיק חלבי: הוא מתנה גם מענק מותנה, גם תוכנית הבראה, וגם יש שני תקצובים לשתי שכונות מלפני ארבע שנים וחמש שנים, כדי להתחיל לעבוד שם במים ובביוב.

<רפיק חלבי: הם לא מסכימים לתת לנו לעבוד בהם עד אשר ייכנס תאגיד לתוך היישוב.

<רפיק חלבי: ניהלנו משא-ומתן ארוך מאוד איתם.

<רפיק חלבי: אז הם ירדו מאגרת תוספת הררית.

<רפיק חלבי: אבל צפיפות האוכלוסין נשארה.

<רפיק חלבי: מה שעצוב בכל מה שקורה שם הוא שמשרד הפנים סוחט אותנו עד זוב דם.

<רפיק חלבי: לא מעביר תקציבים, לא מאפשר לפנות אשפה.

<רפיק חלבי: הם מנסים לצמצם מים, דברים לא חוקיים.

<רפיק חלבי: זו פשוט דיקטטורה בתוך מדינה דמוקרטית.

<רפיק חלבי: זה לא ייאמן כמה סבל וכמה לחץ הם מלחיצים.

אכרם חסון: לכן הם לא באו, ברחו מהישיבה היום.

<רפיק חלבי: אני אומר את הדברים האלה עם הרבה מאוד כאב.

<רפיק חלבי: הם לא יכולים לשים את התושבים כבני ערובה בגלל דבר כזה.

<רפיק חלבי: גם אם יש לי פחת מים, ויש לי פחת מים, זה קשה, הם לא נותנים לי לנהל משק מים סגור ולא נותנים לי להביא עובדים.

<רפיק חלבי: הם לא נותנים לי לעשות הבראה במשק המים עד שלא מצטרפים לתאגיד.

איציק שמולי: יש פה נציג של משרד הפנים?

איציק שמולי: אנחנו מבינים שהמנכ"ל לא פה.

<יוסף בנישתי: יש.

חמד עמאר: מה תפקידו של הנציג, זה מה שחשוב.

<רפיק חלבי: ברמת המקרו, הרבה אין לי מה להוסיף על מה שאמר חיים ביבס, יושב-ראש השלטון המקומי, ומה שאמר חבר הכנסת אכרם חסון ומה שאמר חבר הכנסת חאג' יחיא.

<רפיק חלבי: אבל ברמת המיקרו, אפילו לקבל 10 מיליון שקל, הם מתנים את זה בכניסה לתאגיד.

<רפיק חלבי: התאגיד הפך להיות התנ"ך של משרד הפנים.

איציק שמולי: אני רוצה להבין.

איציק שמולי: אם אתה עכשיו צריך לקבל 10 מיליון שקל על פרויקט מסוים, לא תקבל אותו?

<רפיק חלבי: אתן לך שתי דוגמאות מהשבוע האחרון.

<רפיק חלבי: התפטרה מנהלת קדם יסודי, רכזת גנים.

<רפיק חלבי: הם לא מסכימים לאשר את נחיצות המשרה.

חמד עמאר: מחזיקים אותו בן ערובה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זו סחיטה.

<רפיק חלבי: אמרתי שאני הולך לבג"ץ.

<רפיק חלבי: הכי נורא, הם מאיימים לפרק את המועצה.

<רפיק חלבי: אני אומר להם, שיפרקו את המועצה.

<רפיק חלבי: אני אומר להם שיפרקו את המועצה.

<רפיק חלבי: לפני שבוע-שבועיים הציעו עוד הצעה, שיפטרו את ראש המועצה, ושחברי המועצה יבחרו ראש מועצה אחר.

<רפיק חלבי: בבקשה, שיעשו את זה.

<רפיק חלבי: הם לא מבינים לאן יכולים להגיע עם הסחיטה שהם סוחטים אותנו.

<רפיק חלבי: זה בלתי נסבל.

<רפיק חלבי: פניתי לביבס כשהיה בחוץ לארץ ולאחרים, והם ניסו לעצור אותם לכמה ימים.

<רפיק חלבי: הגענו למצב שאני לא יכול לנהל יישוב.

איציק שמולי: אני רוצה לשמוע את נציג משרד הפנים.

איציק שמולי: אני במתח לשמוע האם כל בעיות הגיל הרך בדאליית אל-כרמל נגמרו.

חמד עמאר: אני רוצה לדעת מה תפקידו ואילו החלטות הוא יכול לקבל, לפני שאנחנו נותנים לו את האפשרות להתייחס.

איציק שמולי: אנחנו יודעים שמנכ"ל משרד הפנים לא הגיע.

איציק שמולי: זה לא בסדר שהוא לא הגיע.

איציק שמולי: אבל יש פה נציג של משרד הפנים.

איציק שמולי: בבקשה, אדוני, תציג את עצמך.

איציק שמולי: בתקווה שתוכל להתייחס לטענות החמורות שהעלה ראש עיריית דאליית אל-כרמל.

<יוסי בנישתי: אני מנהל תחום בקרה, תקצוב ופיתוח באגף תקציבים במשרד הפנים.

איציק שמולי: אתה יכול להתייחס לעניין הזה שמתנים תקציבים או תקנים בכניסה לתאגיד?

איציק שמולי: זה דבר שהוא מוכר לך?

איציק שמולי: זו מדיניות מוצהרת של המשרד?

איציק שמולי: האם משרד הפנים מחזיק מידע שכל בעיות הגיל הרך או גיל הזקנה נפתרו בדאליית אל-כרמל?

<יוסי בנישתי: אנחנו נצמדים להוראות החוק הקיימות.

<יוסי בנישתי: דאליית אל-כרמל, כמו רשויות אחרות שלא הצטרפו לתאגיד, מחויבות להצטרף לתאגיד.

<יוסי בנישתי: בהסכם של משרד הפנים מול משרד האוצר בעניין תוכניות הבראה, הנושא של כניסה לתאגיד מים הוגדר כאחד התנאים.

<יוסי בנישתי: לכן כשראש מועצת דאליית אל-כרמל מגיע לחתום על תוכנית הבראה, הנושא של תאגיד המים והנושא של הגירעון של יותר מ-10 מיליון שקלים שנוצר בדאליית אל-כרמל כתוצאה מהניהול הקיים של משק המים והביוב זה נושא שאנחנו חייבים לתת עליו את הדעת, וזה מה שאנחנו עושים.

איציק שמולי: אדוני נציג משרד הפנים.

איציק שמולי: אני מבין ואני יודע מה אומר החוק.

איציק שמולי: שאלתי שאלה אחרת.

איציק שמולי: מה בספר החוקים של מדינת ישראל מתיר לכם לא להעביר תקצוב עבור הגיל הרך בדאליית אל-כרמל, אם הרשות המקומית לא ממלאת את חובתה במקום מסוים של הקמת תאגיד?

איציק שמולי: תסביר לי איפה בספר החוקים של מדינת ישראל מותר לכם לעשות את הדבר הזה, והאם כאשר רחובות לא הקימו תאגיד נקטתם באותה מדיניות.

<יוסי בנישתי: אני לא מכיר את המקרה הספציפי של הגיל הרך, שמדבר עליו ראש המועצה.

דב חנין: לא רק בחוק.

דב חנין: איפה בנורמות המוסריות האנושיות נמצא הדבר הזה.

<יוסי בנישתי: אני לא מכיר את המקרה הספציפי, אז אני לא יכול להתייחס אליו.

איציק שמולי: מאה אחוז.

דב חנין: אם קורה כזה דבר, אתם תפעלו כדי שזה ישתנה מיד?

דב חנין: אתה אומר שאתה לא מכיר.

דב חנין: אם תמצא שזה קורה, האם ממחר בבוקר אתם תשנו את זה?

<יוסי בנישתי: לדעתי כן.

<רפיק חלבי: חבר הכנסת חנין, אני מודיע לך קטגורית, זאת אמת מה שאמרתי.

<רפיק חלבי: כבר חמישה ימים שהם לא מאשרים את זה.

<רפיק חלבי: לא רק את זה, עוד כמה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא אישר את מה שאמרת.

איציק שמולי: בבקשה, חמד עמאר.

חמד עמאר: קודם כל, אני רוצה לברך את כל מי שהגיע לכאן.

חמד עמאר: אתה רואה תושבים וראשי רשויות מחורפיש, שצריך לצאת ב-05:00 בבוקר כדי להיות כאן בדיון הזה.

חמד עמאר: זה דבר שאומר לך שהנושא הזה כל כך חשוב, לא רק לראשי הרשויות אלא לכל התושבים.

חמד עמאר: אני חושב שזה נושא שמאחד את כולם, גם רשויות חלשות וגם רשויות חזקות.

חמד עמאר: כולם בדעה אחת, צריך לפרק את התאגידים ולהוריד אותם מהכתף ומהגב של התושב.

חמד עמאר: לא יכול להיות מצב כזה, אדוני היושב-ראש.

חמד עמאר: אם תלך עכשיו ותשאל כל תושב במדינת ישראל מה כואב לו, הוא יגיד לך נושא התאגידים.

חמד עמאר: זה הפך להיות הנושא החשוב ביותר היום לכל אזרח ואזרח.

חמד עמאר: ואם אני אתייחס רק לשני נושאים שעד עכשיו לא עלו כאן, מס הרים והיטל צפיפות.

חמד עמאר: עד עכשיו לא הבנתי מה זה.

חמד עמאר: קיימתי שלושה דיונים כאן, לא הצלחתי לקבל תשובה למה אני שגר בבית ג'אן צריך לשלם הרבה יותר ממי שגר ברעננה, כאשר מצבי הכלכלי הרבה יותר קשה משל מי שגר ברעננה.

חמד עמאר: כאשר ממשלת ישראל החליטה להקים את ההיטלים על מנת להסדיר את כל נושא משק המים – קראתי את דוח מבקר המדינה יותר מפעם אחת, על הניהול הכושל, על הרשלנות שמנוהלים תאגידי המים.

חמד עמאר: יעיד כאן חברי ראש העיר רעננה, בניינים.

חמד עמאר: אני קורא כאן, להשכיר בניין ב-700,000 שקל ובכלל לא להיכנס אליו.

חמד עמאר: מי משלם את הכסף?

חמד עמאר: האזרח.

חמד עמאר: להוציא מכרז ולשלם פי שלושה ופי חמישה כסף, אפילו בלי חוק המכרזים.

חמד עמאר: חוק המכרזים עובר ליד.

חמד עמאר: לכן אני אומר: לצמצם זה לפגוע.

חמד עמאר: אפילו פגיעה יותר קשה ממה שנמצא עכשיו.

חמד עמאר: כי כמו שאמרו, מי שרוצה לקבל שירות בבית ג'אן יצטרך לפנות לחיפה, ומי שרוצה לקבל שירות בשפרעם או בחיפה צריך לפנות לתל-אביב.

חמד עמאר: לכן אין מקום לצמצם, אדוני היושב-ראש.

חמד עמאר: אני אומר רק דבר אחד, צריך לסגור את התאגידים אחת ולתמיד.

חמד עמאר: אני חייב להתייחס למה שאמר ראש הרשות של דאליית אל-כרמל.

חמד עמאר: לא יכול להיות שראש רשות מוחזק כבן ערובה.

חמד עמאר: לא יכול להיות דבר כזה.

חמד עמאר: אנחנו כמחוקקים, אסור לנו לאפשר את זה ולהגיד להם: או שאתה נכנס לתוך התאגיד, או שאתה לא מקבל תקצוב עבור הגיל הרך.

חמד עמאר: אין מקום.

חמד עמאר: גם החוק לא מתנה את הדבר הזה, ואסור לנו לאפשר שזה יקרה.

חמד עמאר: אנחנו צריכים לקדם את החקיקה כמה שיותר מהר.

חמד עמאר: במושב הזה צריך לגמור את החקיקה לפירוק כל התאגידים, ומי שלא יכול לנהל את עצמו, נמצא את הפתרון כאן בוועדה.

חמד עמאר: מצאנו להרבה דברים פתרונות, וגם לזה אנחנו יכולים למצוא פתרון.

חמד עמאר: תודה רבה.

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: מופיד מרעי, יושב-ראש פורום ראשי הרשויות הדרוזיות.

איציק שמולי: אחריו חבר הכנסת פרי.

מופיד מרעי: אני קודם כל רוצה לברך על עצם קיום הישיבה ועל המודל שאמרתם ואתה מכוון אליו, לבטל את התאגידים.

מופיד מרעי: זו העמדה הנחרצת של כל היישובים, בעיקר היישובים הדרוזיים והצ'רקסיים שנמצאים בהרים.

מסעוד גנאים: כל הגליל גבוה.

<קריאה: דברו על כל הרשויות.

<קריאה: חבל שמדברים על מגזר.

<קריאה: בואו נדבר על כלל הרשויות.

<רפיק חלבי: צודק.

איציק שמולי: זה בסדר.

איציק שמולי: לכל אחד מותר להתייחס מנקודת מבטו.

איציק שמולי: אנחנו בעד הממלכה, אבל יש גם היבטים סקטוריאליים.

איציק שמולי: בבקשה.

<קריאה: דיברו שני חברי הכנסת על המגזר הדרוזי.

<קריאה: זה כלל היישובים, יהודים וערבים כאחד.

<קריאה: הבעיה היא של כולנו.

חמד עמאר: אתה תדבר מה שאתה רוצה.

חמד עמאר: אני מדבר מה שאני רוצה כאן.

חמד עמאר: אנחנו חברי כנסת.

מופיד מרעי: יושב-ראש השלטון המקומי הציג את העמדה של כל ראשי הרשויות במדינה, לא משנה אם הם ערבים, דרוזים, יהודים, מוסלמים.

מופיד מרעי: חוק התאגידים הוא חוק לכלל המדינה.

מופיד מרעי: יש פה תנאים טופוגרפיים.

מופיד מרעי: אני לא אדבר מגזרית, אדבר גיאוגרפית.

מופיד מרעי: היום בייגר שעושה ארבעה ק"מ חפירות ותשתיות באשקלון, בחורפיש ובגליל הוא עושה ארבעה מטרים ליום, ובסוף הנטל נופל על התושבים.

מופיד מרעי: אני לא רוצה להאריך, כי יש פה כל ראשי הרשויות הדרוזיות.

איציק שמולי: השאיפה היא שכולם ידברו.

מופיד מרעי: אני מבקש מכל חברי הכנסת וגם מראשי הרשויות להצטרף אלינו גם למחאה בחוץ.

מופיד מרעי: תבורכו על הצעד הזה, רק תקיימו אותו, לבטל את התאגידים.

מופיד מרעי: רשות עם ניהול תקין יכולה לנהל את משק המים שלה.

איציק שמולי: נכון.

איציק שמולי: תודה.

איציק שמולי: חבר הכנסת יעקב פרי, בבקשה.

יעקב פרי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב פרי: אני לא אאריך בדיבור.

יעקב פרי: אם אינני טועה, זה הדיון הרביעי.

איציק שמולי: נכון.

יעקב פרי: אני מוכרח לומר לך, שכחבר כנסת שרוצה בסופו של דבר להבין את החומר, אני מתקשה.

יעקב פרי: אני אומר בכנות.

איציק שמולי: ולך אין ליקוי בהבנה בדרך כלל.

יעקב פרי: לא היה לי עד הדיון הזה לפחות.

יעקב פרי: על כל פנים, מאוד מקובלת עלי עמדת מרכז השלטון המקומי.

יעקב פרי: היא מאוד הגיונית.

יעקב פרי: מן הצד השני, אני חושב שכחובתי כחבר כנסת לשמוע גם את האוצר, גם את רשות המים.

יעקב פרי: אני לא חושב אפריורית שאנחנו צריכים להציג את הדברים כאילו אנחנו משני עברי המתרס.

יעקב פרי: לפי עניות דעתי, ואני האחרון שאגן פה, לא האוצר ולא רשות המים הם נגד התושבים.

יעקב פרי: נוצר מצב מסוים, שצריך כנראה לשנות אותו.

יעקב פרי: יחד עם זה, נמצאים פה כל ידידיי ומוריי ורבותיי, ראשי השלטון המקומי.

יעקב פרי: כולם גם חברים טובים וגם אנשים יוצאים מן הכלל.

יעקב פרי: כולם טוענים שצריך לבטל את תאגידי המים.

יעקב פרי: אני אצביע בעד.

יעקב פרי: השאלה היא אם באמת כל רשת השלטון המקומי מסוגלת היום לנהל את אותו משק מים שידידי חיים ביבס אומר: נעשה אותו כמשק סגור.

איציק שמולי: ואם נדייק את השאלה, וזה גם מתייחס למה שאמר חיים, הרשויות שלא ירצו, שלא יהיו הרבה כאלה, או לא יוכלו לנהל את רשת המים בעצמן, מה עושים איתן?

איציק שמולי: האם שמים אותן בתיאגוד אזורי, או האם כמו שחיים אמר, שמים אותם במקום אחד?

איציק שמולי: כי אז זה גם לא פותר את שאלת השירות שאמרת, שראשון-לציון יקבל שירות ממודיעין.

איציק שמולי: אז על אחת כמה וכמה.

<חיים ביבס: תחייב בחוק, שבכל רשות כזאת תהיה נקודת השקה לשירות לתושב.

יעקב פרי: יפה.

יעקב פרי: זאת אומרת, אנחנו צריכים להסתכל איך בסופו של דבר נוכל להוציא חקיקה, להוציא החלטה שהיא נכונה, שהיא מקדמת, שהיא מטייבת, שהיא מוזילה, שהיא מונעת תופעות מכוערות כמו התניה בגיל הרך לתשלום או ביוב או משהו מהסוג הזה.

יעקב פרי: לא יעלה על הדעת, אוזניים תצילנה.

יעקב פרי: לכן אני בעד הצעת מרכז השלטון המקומי.

יעקב פרי: השלטון המקומי כותב כאן: הצעת החוק של האוצר ורשות המים מבחינת אחיזת עיניים.

יעקב פרי: כשכותבים אחיזת עיניים, אני רוצה לשמוע או לראות או להתרשם שזאת באמת אחיזת עיניים, ואז אלך נגדה.

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: בבקשה, ראש רשות המים.

איציק שמולי: אחרי זה חבר הכנסת אזברגה.

איציק שמולי: אני מבקש לאפשר לראש רשות המים לדבר רצוף.

<גיורא שחם: תודה רבה שהזמנתם אותי הנה לדיון.

<גיורא שחם: אני בתפקידי כמה חודשים בלבד.

<גיורא שחם: לא הייתי אף פעם בתפקידים ציבוריים, בוודאי לא ממשלתיים, אבל אני מהנדס מים במקצועי או מנתח מערכות של משאבי מים, ואני עוסק בכל חיי המקצועיים בשיפור הגישה הציבורית לניהול משאבי מים.

<גיורא שחם: אלה הם חיי.

<גיורא שחם: לקחתי על עצמי את השליחות הזאת של ניהול משק המים בתקופה הזאת מתוך הרגשת אחריות לנסות לתקן במשהו נושאים כבדים שעומדים על סדר-היום.

<גיורא שחם: כי המים הוא אחד המשאבים, אולי המשאב החשוב ביותר, עם השלכות רוחב גדולות לא רק לאזרח בעיר, אלא גם על הסביבה, וגם על היחסים הגיאופוליטיים שלנו פה.

<גיורא שחם: אנחנו יודעים איזה משקל יש למים בתהליכים שאנחנו חיים, במרחב שאנחנו חיים בו.

<גיורא שחם: כשהגעתי די הופתעתי – למרות שכפי שאמרתי אני כל חיי המקצועיים בתוך משק המים הישראלי ובמקומות אחרים – הופתעתי מאוסף הבעיות שעל שולחני, הגודל, המספר של הבעיות והמורכבות שלהן.

<גיורא שחם: אנחנו שנה חמישית ברציפות בבצורת שדלדלה לחלוטין כמעט את מקורות המים הטבעיים, למרות שיש לנו 600-500 מיליון קוב התפלה.

<גיורא שחם: הגענו למצב מאוד מסוכן מבחינת מפלסי המים באקוויפרים.

<גיורא שחם: אנחנו בקשיים פיננסיים ותפעוליים של מתקן ההתפלה באשדוד, כולכם יודעים את זה.

<גיורא שחם: בשנה כזאת הדבר הוא מסוכן מאוד מבחינת היכולת לספק את המים באמינות מתאימה.

<גיורא שחם: אנחנו עם גלישות ביוב מאסיביות בתחום רצועת עזה.

איציק שמולי: אדוני ראש רשות המים, אנחנו לא נעסוק פה בכל אתגרי המים במדינת ישראל.

איציק שמולי: אנחנו מבקשים למקד אותך בסוגיה של ניהול משק המים והמודל שנידון שנמצא על סדר יומה של הוועדה.

<גיורא שחם: אני רוצה להגיד בעוד שלושה משפטים את המגוון של הבעיות.

<גיורא שחם: אם תגיד לי לא להגיד, אני אעצור את זה ואכנס לעניין.

<גיורא שחם: אבל אני חושב שהחבורה הנכבדה והמכובדת שיושבת פה תשמע עוד שניים-שלושה דברים כדי להכניס את הדברים לפרופורציה.

איציק שמולי: מאה אחוז.

איציק שמולי: אבל תראה כמה הציבור מתעניין בזה.

איציק שמולי: אני לא זוכר מתי ועדה בכנסת הייתה מפוצצת כל כך.

איציק שמולי: הם לא באו לשמוע על הביוב מעזה.

איציק שמולי: זה חשוב, ועל זה אפשר לדון במסגרת דיון בוועדת הכלכלה, שהנושא מצוי בתוך תחום סמכותה.

איציק שמולי: המנדט שהוועדה הזאת קיבלה הוא לעסוק במודל של ניהול משק המים.

איציק שמולי: אני לא אעצור אותך, יש לך עוד שלושה משפטים.

איציק שמולי: אני רק רוצה לכוון אותך.

<גיורא שחם: אני אומר שהנושאים הכבדים שנמצאים במרחב הזה של משק המים הם נושאים באמת כבדים, מורכבים, חלקם מסוכנים.

<גיורא שחם: אחד מהנושאים היותר מורכבים שאני נחשף אליהם הוא מצבם ותפקודם של חלק מתאגידי המים והביוב העירוניים.

<גיורא שחם: אקדים ואומר שמהסריקות והבדיקות שאני עושה, רוב התאגידים הם דוגמה ומופת לניהול מקצועי.

<גיורא שחם: חלק מהתאגידים לא מצליחים לקיים את עצמם, וחלק אפילו במצב קריטי ולא יציב.

<גיורא שחם: המורכבות ההנדסית, הכלכלית, הארגונית של חלק מהתנהלות התאגידים הם נושאים שאני עוסק בהם יום-יום וכל היום.

<גיורא שחם: רק בהערת אגב, אומנם מצבת כוח האדם ברשות המים היא כ-200 עובדים, אבל רק 7-6 עוסקים בנושא של רגולציה על תאגידי המים והביוב.

<גיורא שחם: כפי שאמרתי, אם הייתי משלים את הרשימה הקצרה-ארוכה של הנושאים שנמצאים, האמינו לי שהספקטרום הוא רחב מאוד.

<גיורא שחם: כפי שאמרתי, 85% מהתאגידים הם במצב טוב, מתוך אותם 56 תאגידים.

<גיורא שחם: 11 במצב לא מזהיר, ו-5 במצב מאוד בעייתי.

איציק שמולי: לפי איזה פרמטרים, אדוני?

איציק שמולי: מאוזן כלכלי?

<גיורא שחם: כן.

איציק שמולי: מה לגבי השירות?

איציק שמולי: מה לגבי האגרות המטורפות שדיברו עליהן פה?

<גיורא שחם: אני אתייחס גם לנושא של מחירי המים.

<גיורא שחם: אגב, רוב התאגידים שנמצאים במצב הלא טוב נמצאים במגזר הערבי.

<גיורא שחם: אומנם גם לעיר גדולה כמו תל-אביב יש בעיות שאני נחשף אליהן בתקופה האחרונה, אבל ככלל אפשר לומר שמרביתם במגזר הערבי.

<גיורא שחם: הוזכרה פה טייבה.

<גיורא שחם: המצב שם הוא מעבר לעברי פי פחת.

<גיורא שחם: 60% פחת מים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תבדוק עוד פעם.

<גיורא שחם: 30% פחת גבייה.

יעקב פרי: מה הסיבה, אדוני, למצבם הגרוע כל כך של רשויות כאלה או אחרות?

חמד עמאר: כמה זמן התאגיד מחזיק את טייבה?

<גיורא שחם: שנה.

<גיורא שחם: אף תאגיד, אף רשות לא רצתה לקחת את טייבה.

מה קרה בשנה הזאת, השתפר משהו?

<גיורא שחם: ועוד איך.

מה השתפר?

<גיורא שחם: הפחת ירד ל-30%.

<גיורא שחם: אין כאן זבנג וגמרנו, אין כאן שלום עכשיו.

<גיורא שחם: יש פה תהליך של חיבורים פיראטיים לרשת המים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא היה 60%.

<גיורא שחם: יש מציאות של חיבורים פיראטיים לתוך רשת המים העירונית.

<גיורא שחם: צריך לעלות עליהם, צריך להתקין מדי מים כאלה שעבדו וכאלה שלא עבדו והיו ישראבלוף.

<גיורא שחם: יש תאגיד אחד, תאגיד מי עירון, שמאגד את יישובי ואדי עארה, את אום אל-פאחם, את עארה, את כפר קרע ואחרים, שהסכים ברוב אצילותו לקחת תחת חסותו את טייבה, להיכנס לתוך האתגר האדיר הזה של טייבה, והוא במשך שנה עשה שם פלאות.

<גיורא שחם: אבל כפי שאמרתי, זה לא זבנג וגמרנו.

<גיורא שחם: יש פה תהליך ארוך גם של חינוך, גם של השקעה בתשתיות.

<גיורא שחם: אנחנו עושים כל מאמץ כדי לסייע להם גם בתקציבים ציבוריים, גם בעזרה הניהולית.

<גיורא שחם: אנחנו זוכים לשיתוף פעולה מחבר'ה נהדרים שמנהלים את תאגיד מי עירון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: רק להזכיר לך, שהמדינה ניהלה את טייבה שמונה שנים רצופות.

איציק שמולי: אני מציע שלא נעשה דיון על טייבה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המספרים שהוא נתן הם לא נכונים.

<גיורא שחם: אני רוצה להגיד דבר אחד באופן כללי לגבי התאגידים.

<גיורא שחם: היה פה כנס ווטק לפני חודשיים.

<גיורא שחם: הגיעו עשרות, אם לא מאות נציגים, מכל רחבי העולם.

<גיורא שחם: מהודו, מאפריקה, אבל גם מהמדינות המפותחות, גם מצרפת, גם מאנגלייה, גם מארצות-הברית.

<גיורא שחם: היה פה כנס רגולטורים.

<גיורא שחם: אנשים מכל העולם באים ללמוד איך לנהל משקי מים עירוניים.

יעקב פרי: אני מצטער שאני מפריע לך, ולא בגלל חוסר הזמן שלי.

יעקב פרי: מה עמדה של רשות המים לגבי תאגידי המים?

יעקב פרי: אתה מספר לנו דברים מרתקים, אבל תפקידה של הוועדה הזאת הוא באיזשהו מקום לנסות להגיע להחלטה.

איציק שמולי: אתה צודק במאה אחוז.

יעקב פרי: מונחת בפנינו הצעה של מרכז השלטון המקומי.

יעקב פרי: אנחנו מבינים שרשות המים והאוצר לא כל כך בעד ההצעה הזאת.

יעקב פרי: תאמר לנו את דעתך, האם יש לפרק את תאגידי המים, אין לפרק את תאגידי המים.

יעקב פרי: אם כן, למה.

יעקב פרי: אם לא, למה.

יעקב פרי: תסלח לי על ההתפרצות.

<גיורא שחם: אני מיד משיב לך.

<גיורא שחם: אבל אומר רק עוד דבר אחד.

<גיורא שחם: לא הכול זהב ולא הכול דבש, ואנחנו לא עיוורים לצורך לעשות מקצה שיפורים.

<גיורא שחם: אנחנו כל הזמן עושים מקצה שיפורים לנסות לשפר גם את רמת השירות, גם את אמות המידה לשירות.

<גיורא שחם: הקמתי עכשיו ועדה בראשותו של כלכלן מאוד מאוד בכיר.

<גיורא שחם: מישהו מחוץ למערכת, כדי שיסתכל על הדברים קצת יותר מהגובה.

<גיורא שחם: תוך כמה חודשים הוא אמור למסור את המסקנות האופרטיביות כדי לשפר.

<גיורא שחם: עכשיו נענה על דרך השלילה.

<גיורא שחם: כמובן שאנחנו מרכינים פה ראש בפני החוק.

<גיורא שחם: ככל שתהיה חקיקה על ביטול התאגידים, מי אנחנו שנסרב?

<גיורא שחם: אני רק רוצה לומר כמה דברים שיש בהם משמעויות ונגזרות כתוצאה ממהלך כזה של ביטול התאגידים.

<גיורא שחם: דבר ראשון, זה לא יוזיל, ואפילו באגורה אחת, את עלות המים לאזרח.

<משה ארז: מאה אחוז.

<משה ארז: צריכים להגיד את זה.

<משה ארז: אף אחד לא אומר את זה.

<גיורא שחם: הנה, אמרתי.

<גיורא שחם: לא כאן המקום לפרט.

איציק שמולי: אני שמח שנמצא האזרח היחיד במדינת ישראל שתומך בתאגידי המים.

איציק שמולי: אני מבקש ממך לא להתפרץ לדיון.

איציק שמולי: תבקש זכות דיבור ותקבל אותה.

<גיורא שחם: טוענים נגד כמות הג'ובים שיש בתאגידים.

<גיורא שחם: אבל גם מר ביבס ציין פה בפני כולם שהחיסכון בכוח אדם יביא אולי לצמצום של 1% או 1.5% בעלויות משק המים העירונית, אבל מצד שני אני אומר לכם שכניסה למערכות עירוניות מחדש עם הסכמי שכר אחרים, עם הסכמי GRS אחרים, עם מיקומים כאלה ואחרים בתוך הערים, לא רק שלא תוזיל את עלויות המים, להערכתי הכמעט ודאית היא גם תעלה אותן.

לאה פדידה: אתם קובעים את תעריפי המים.

<גיורא שחם: אני אסביר.

<גיורא שחם: מחיר המים בארץ הוא אחיד והוא תעריפי.

<גיורא שחם: זאת אומרת, זה משק סגור.

ההיטלים.

<גיורא שחם: תכף נזכיר את ההיטלים.

איציק שמולי: תתכנס לסיכום, כי יש לנו פה עוד הרבה דוברים.

איציק שמולי: העמדה שלך היא ברורה ונחרצת.

<גיורא שחם: מה זה ברורה ונחרצת?

<גיורא שחם: אני למיטב שיפוטי המקצועי - - -

איציק שמולי: מאה אחוז, אני לא מערער על שיפוטך המקצועי.

איציק שמולי: אני רק שואל שאלה, האם בכל המדינות שבאו להתפעל מהאופן שבו אנחנו מנהלים את רשות המים – הייתה מדינה אחת שסיפרה לך שיש אצלה 60 תאגידים?

איציק שמולי: אני לא חושב.

איציק שמולי: אם ניו-יורק מסוגלת לנהל את כל משק המים והחשמל והביוב שלה בתאגיד אחד, מה מדינת ישראל צריכה 60 תאגידים?

<גיורא שחם: חבר הכנסת שמולי, שמעת את מר ביבס.

איציק שמולי: ואגב, אין חולק על זה שהצלחתם בצורה יעילה לשפר את הפחת, לשפר את הגבייה.

איציק שמולי: רק לא דיברת על דבר אחד, כמה תושבים מתו בדרך.

איציק שמולי: על זה לא דיברת.

<גיורא שחם: מה זאת אומרת?

איציק שמולי: מה זאת אומרת?

איציק שמולי: כשבסופו של דבר רמת השירות היא לא שירות, כאשר הגענו למצב שבו תאגידים באים ומתנקים מים לתושבים, ויושב פה אחד ממנהלי התאגידים לפני שנה ואומר לנו את המשפט הבא: אני מנתק כדי לחנך את התושבים – אתה מבין שיצאנו מאיזון בכלל.

<גיורא שחם: אני לא מכחיש שיש בעיות.

<גיורא שחם: אני חושב שאזרח שמקבל 7,000 שקל חשבון מים על פחת של המערכת שנמצאת בין השעון התאגידי לבין הבית זה דבר בלתי נסבל.

<גיורא שחם: אבל זה חלק מהלקחים.

<גיורא שחם: אנחנו גם נעביר לוועדה את ההצעות שלנו כדי לשפר את הדבר.

<גיורא שחם: אנחנו הולכים עכשיו לחייב בחוק להתקין קריאה מרחוק, ואז האחריות כולה תהיה של התאגיד.

<גיורא שחם: המערכות של התאגידים, עם כל הביקורת ועם כל הצורך לשנות, הן מערכות שמתמקצעות למעשה כולן לניהול משק המים והביוב.

<גיורא שחם: הקמה של מת"שים, תפעול של מת"שים, אלה דברים מסובכים בצורה בלתי רגילה.

<גיורא שחם: זו מערכת, זה קומפלקס מקצועי.

<גיורא שחם: לדעתי עשו נזק גדול.

זאב בילסקי: אני הצגתי פה 30 מיליון שקל שבשמונה שנים בתאגיד המים ברעננה עפו באוויר.

זאב בילסקי: עפו.

זאב בילסקי: מי שילם אותם?

זאב בילסקי: מי נתן את הדין וחשבון על זה?

זאב בילסקי: 30 מיליון שקל.

זאב בילסקי: אתן לך את הרשימה, אחד אחד מיותר.

זאב בילסקי: גם היום, אחרי שהסדרנו את מה שהסדרנו, מי צריך שיהיה גם מבקר פנים, גם יועץ משפטי, גם מנכ"ל, גם סמנכ"ל?

זאב בילסקי: כאשר זו הייתה מחלקה ברעננה, תאמין לי, אדוני היושב-ראש, אתה לא יכול לנהל את משק המים ברעננה יותר טוב ממני.

זאב בילסקי: לכן תוציא את הידיים שלך, תן לנו לנהל את משק המים ותחסוך 30 מיליון שקל בשמונה שנים.

איציק שמולי: חבר'ה, אין מחיאות כפיים בכנסת.

איציק שמולי: זה לא קרקס.

איציק שמולי: בבקשה, גיורא, תענה ואנחנו מתקדמים.

<גיורא שחם: אני לא יכול להתווכח כרגע עם דף נתונים על 30 מיליון או 40 מיליון.

<גיורא שחם: אני כמובן מאמין לכל מילה שנאמרה.

<גיורא שחם: אני רק יודע באופן קרוב לוודאי שהחזרה של משקי מים וביוב אל תוך הרשויות – הרי הרשויות קיבלו מאות מיליוני שקלים עבור הנכסים שהם העבירו לתאגידים.

<גיורא שחם: איך הם יוחזרו?

<גיורא שחם: יש פה מערכות שלמות.

<חיים ביבס: זה בלוף אחד גדול.

<חיים ביבס: אני תכף אסביר אותו.

איציק שמולי: בוא לא נפתח את זה עכשיו.

<חיים ביבס: הם עדיין חייבים ולא החזירו אגורה.

<גיורא שחם: הייתה פה הערה לגבי היישובים הדרוזיים.

<גיורא שחם: בדקתי את העניין, מפני שראיתי גם את המכתבים שקדמו לדיון היום.

<גיורא שחם: תאגיד אל-עין בירקא, ג'וליס, ינוח-ג'ת ואבו סנאן קיבל מענקים של 47 מיליון שקלים לשחרור מערכות המים ו-96 מיליון שקל לטיפול, כולל הקמת מת"ש ומערכות הביוב.

<גיורא שחם: פלג הגליל, שכולל את מר'אר, בית-ג'אן, סאג'ור, ראמה, חורפיש, בילעין, קיבל 60 מיליון מענקים.

<גיורא שחם: 60 מיליון קוב עבור ביוב ו-48.5 מיליון שקל עבור מים.

<והיב: שיגיד לוועדה אם הוא תאגיד מוצלח.

איציק שמולי: גיורא, אני מבקש שתעביר את הנתונים לוועדה.

איציק שמולי: אנחנו נפיץ אותם גם בקרב ראשי הרשויות וגם בעזרתה של מנהלת הוועדה הנהדרת שלנו, לאה, נפיץ את זה גם לציבור.

איציק שמולי: אני עוצר אותך כאן, גיורא.

איציק שמולי: נשמע עוד הערות מחברי הכנסת והציבור ואולי אחר כך תוכל להתייחס שוב.

איציק שמולי: חבר הכנסת אזברגה, בבקשה.

ג'מעה אזברגה: אני רוצה לברך על הדיון הזה, אדוני היושב-ראש.

ג'מעה אזברגה: אני מצטרף כמובן.

ג'מעה אזברגה: בסך הכול משאב המים הוא משאב חשוב מאוד לכל אחד מאתנו, לכל אזרח, מהעני ועד העשיר.

ג'מעה אזברגה: אני חושב שהתאגידים הוקמו על מנת להקל או לעשות את הדברים יותר טובים, נכון?

איציק שמולי: נכון.

ג'מעה אזברגה: כיוון שזה נכשל, אני חושב שצריך להחזיר את זה למועצות.

ג'מעה אזברגה: הייתי חבר מועצה, ואדם מקבל התרעה על ניתוק ולא מנתקים.

ג'מעה אזברגה: אתה מגיע לשם, אתה משלם כ-300 שקל על ניתוק.

ג'מעה אזברגה: זאת אומרת, התאגיד הפך להיות מטרה אחת ויחידה, גביית כספים.

ג'מעה אזברגה: דבר שני, אני חושב שהתאגיד הזה לא נותן את השירות.

ג'מעה אזברגה: ברגע שיש לך פנצ'ר בשכונה או ביישוב, אתה יכול רק להתחנן שיעשו את זה, ואף אחד לא יעשה את השירות הזה.

ג'מעה אזברגה: בסוף אתה הולך למועצה , והמועצה עושה את זה.

ג'מעה אזברגה: אז כך או כך, את השירות הזה אתה מקבל במועצה.

ג'מעה אזברגה: אז מדוע לא להחזיר את זה כמו שהיה, להחזיר את המצב לקדמותו?

ג'מעה אזברגה: זו לא בושה להגיד טעינו.

ג'מעה אזברגה: לגבי הנכסים, נכון, יש תשתיות שהתאגיד היה אמור לשלם על זה ברגע שהוא נכנס, אבל הוא לא שילם.

ג'מעה אזברגה: בנגב, באחריות, הם לא שילמו על זה.

איציק שמולי: תודה.

איציק שמולי: חבר הכנסת חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני מברך על הדיון הזה.

דב חנין: אני מברך את כל האורחים הרבים שלנו, ואני מקווה שמהדיון הזה סוף-סוף נצליח להתחיל לעשות שינוי.

דב חנין: אני מלווה את הסיפור הזה של התאגידים כבר כמה שנים, ואני חייב לומר, אדוני היושב-ראש וכל האורחים שנמצאים כאן, שמתחילת הדרך לגמרי לא היה ברור מהי התועלת הגדולה בהמצאת מנגנון נוסף שיעלה כסף, יהיו בו משרות, יהיו בו בעלי תפקידים, לדברים שהרשות המקומית ידעה לעשות בתוך המערכת שלה, עם מערכות הגבייה שלה, בצורה הרבה הרבה יותר יעילה.

דב חנין: כל הניתוח הזה של הוצאת משק המים מהרשויות המקומיות הוא ניתוח שהוציא מהשלטון המקומי איבר מאוד מאוד הכרחי של הקיום שלו.

דב חנין: בדרך הזאת אפשר להגיד, בואו נוציא מהרשות המקומית בכלל את הכול.

דב חנין: את החינוך נוציא.

מסעוד גנאים: יש חלק שהוציאו.

מסעוד גנאים: יש הפרטה.

דב חנין: בוודאי.

דב חנין: אפשר להוציא הכול מהרשות המקומית, ואז גם נבטל באופן פורמלי את הדמוקרטיה במישור המקומי.

דב חנין: רשות מקומית זה גוף נבחר על-ידי התושבים כדי לטפל בבעיות.

דב חנין: נכון, יש קשיים, יש בעיות.

דב חנין: בואו נטפל בקשיים.

דב חנין: יש חסרונות, בואו נטפל בהם.

דב חנין: יש ליקויים, בואו ניתן להם תרופה.

דב חנין: אבל להמציא מנגנון שעולה כסף, ושכל הייעוד שלו הוא לייצר הכנסות?

דב חנין: הרי חוק התאגידים אומר לנו שמטרתו של התאגיד לייצר כסף.

דב חנין: תאגיד זה גוף שאמור לייצר הכנסות.

דב חנין: וכאשר אנחנו נותנים לגופים שהמטרה שלהם לייצר הכנסות את משק המים, התוצאה היא בדיוק מה שאתה אמרת, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: פגיעה מאוד קשה באנשים שלא יכולים לשלם.

דב חנין: מה צריך לעשות?

דב חנין: לדעתי אנחנו נמצאים ברגע של רצון.

דב חנין: יש פה בחדר הזה הרבה מאוד אנרגיה פוליטית, יש פה גם אנשים מסיעות מאוד מגוונות בבית הזה.

דב חנין: אנחנו צריכים לנצל את הזמן כדי להעביר בכנסת הזאת הצעת חוק שמבטלת את התאגידים, מחזירה את משק המים לרשויות.

דב חנין: אדוני ראש רשות המים, אתה צודק.

דב חנין: חוק כזה יהיה מסובך, כי יצרנו בעצמנו מפצלת משפטית.

דב חנין: אבל לבעיות המשפטיות שאנחנו יצרנו אפשר לתת תשובות משפטיות.

דב חנין: הדבר הכי גרוע יהיה להמשיך עוד בכיוון שכבר עכשיו ברור לגמרי שהוא הכיוון הלא נכון.

איציק שמולי: תודה.

איציק שמולי: חברת הכנסת לאה פדידה.

לאה פדידה: כבוד היושב-ראש, אורחים יקרים, הדיון הוא בעצם על התושב.

לאה פדידה: התושב שנמצא צריך לקבל את מקסימום השירות במחיר מינימום, ואת זה יודע לעשות רק ראש הרשות ונבחרי הציבור, נקודה.

לאה פדידה: זו לא בושה להגיד שטעינו.

לאה פדידה: טעה מי ששם את תאגידי המים, כי יש פה כמה בעיות.

לאה פדידה: האחת, הרווחים שנמצאים מתאגיד המים לא תמיד מושקעים במקומות הנכונים, בפיתוח שצריך הכפר, העיר, היישוב, הרשות או המועצה, ואז התושב מפסיד את הרווחים שלקחו ממנו.

לאה פדידה: בנוסף, זו ישות פוליטית שלוקחת לעצמה המון רווחים על יחצנות, הסבר, מודעות פרסום בעיתון, חוברות ארוכות וגדולות.

לאה פדידה: למה התושב והתושבת צריכים לספוג על עצמם את מסע היחצנות, ההסברה והפרסום של תאגידי המים?

לאה פדידה: מאיפה זה נולד?

לאה פדידה: אז גם את זה אנחנו חייבים להפסיק.

לאה פדידה: בנוסף, האדם צריך לקבל את השירות במקום שבו הוא גר.

לאה פדידה: מי יודע יותר טוב מה הוא מקבל ומה ניתן?

לאה פדידה: ראש רשות המים, אם העניין שלנו הוא העניין של התושב, ואם העניין שלנו הוא מחיר מים מינימום, זה לא עניין איך לפתור את הבעיה.

לאה פדידה: בשביל זה יש מספיק אנשים מומחים.

לאה פדידה: אנחנו צריכים לזהות את הבעיה, להגיד שתאגידי המים הם עול כבד, שלא נותנים פתרון לתושבים, להחזיר אותם לרשויות המקומיות, ומכאן נקודת המוצא היא איך אנחנו פותרים את הבירוקרטיה שנוצרה מכך.

איציק שמולי: תודה.

איציק שמולי: חבר הכנסת מסעוד גנאים.

מסעוד גנאים: בתחילה אני רוצה לברך על עצם קיום הדיון.

מסעוד גנאים: רוצה לברך את כל האורחים, במיוחד ראשי הרשויות והעיריות.

מסעוד גנאים: אהלן וסהלן.

מסעוד גנאים: גם אני חושב שהבעיה היא בעיה של כולם, של כולנו.

מסעוד גנאים: אפילו כאשר הייתה עלייה במחיר ההתאמה, בגלל הגובה, בגלל הצפיפות, בגלל כל הקריטריונים האלה שרשות המים קבעה, אנחנו התגייסנו למאבק כדי להוריד.

מסעוד גנאים: בקשר לתאגידים, אנחנו הצטרפנו לכמה הצעות חוק.

מסעוד גנאים: בקדנציה שעברה, נדמה לי, השרה עכשיו מירי רגב, שהייתה חברת כנסת, יזמה הצעת חוק כזאת לבטל.

מסעוד גנאים: חתמנו, והיא חזרה בה, בגלל שנבחרה לשרה או בגלל עמדת הממשלה.

מסעוד גנאים: גם איציק, כאשר אתה הצגת בפנינו את החוק לצמצם ל-11 מ-70, גם הצטרפנו.

מסעוד גנאים: אבל המטרה היא אחת, בסוף מה שמנחה אותנו זו רווחתו של האזרח.

מסעוד גנאים: בסוף המים הם לא רק מצרך, הם זכות.

מסעוד גנאים: הם זכות בסיסית.

מסעוד גנאים: הרשות המקומית והתאגיד הם כלים כדי שהזכות הזאת לאזרח תמומש.

מסעוד גנאים: אני מבין שהקמת תאגידי המים היא חלק מכל התהליך של התפרקות הרשות מנכסיה, מסמכויותיה, אם זה במים, אם זה בגבייה, אם זה גם במערכת החינוך לצערי.

מסעוד גנאים: בסוף לא יודעים מה נשאר מהרשות המקומית.

מסעוד גנאים: אני גם מבין, שחלק מהרשויות המקומיות נכשלו בניהול משק המים, במלחמה בפחת ובכל הדברים האלה.

מסעוד גנאים: אבל זה לא אומר בסוף שאנחנו לא ניתן את הגיבוי לרשויות שהיום כולן באות ואומרות: אנחנו רוצות לנהל את משק המים.

מסעוד גנאים: בסדר, ניסינו את הכלי הזה, תאגידי המים, הוא עכשיו מעמסה, הוא עכשיו נטל על התושבים בגלל כל ההוצאות הכספיות.

מסעוד גנאים: בואו נחזיר את משק המים לרשויות ולעיריות, ונראה איך ינהלו את זה.

מסעוד גנאים: יש משרד הפנים, שיפקח איך כל רשות מנהלת את משק המים.

מסעוד גנאים: יש חוק בידי משרד הפנים שיכול ללחוץ, יכול להעניש, יכול לעשות הרבה דברים.

מסעוד גנאים: אבל להחזיר את האחריות לרשויות.

איציק שמולי: תודה.

איציק שמולי: חבר הכנסת יעקב אשר.

תודה, אדוני היושב-ראש.

חבריי חברי הכנסת, ראשי רשויות, חבריי בעבר ובעתיד ובהווה.

אדוני יושב-ראש מרכז השלטון המקומי, ראינו פה גם בקדנציה הקודמת וחתמנו ביחד על הצעות החוק שהובלנו הלוך וחזור.

אם בסופו של דבר השורה התחתונה לא תהיה – ושנדע אותה ברור מראש – שהפסקת המהלך הזה וחזרה למה שהיה בעבר בצורה כזאת או אחרת לא תביא לירידה במחיר המים, כל הטענות וכל הביקורת, שכפי שאמרת יש אנרגיות פוליטיות, הכול יעבור על ראשיהן של הרשויות המקומיות ושל ראשי הרשויות המקומיות.

אנחנו חייבים לדעת היום מה המשמעות של ההחלטה הזאת בסופו של דבר לגבי האזרח.

מבחינת שירות, ראש עיר נבחן בשירות שלו גם כן, ואם הוא לא יהיה טוב בעניין הזה אז יעיפו לו את הראש אחרי חמש שנים.

אבל מחיר המים זה דבר שאנחנו צריכים לדעת היום, דווקא באנרגיות הפוליטיות ודווקא באחדות היוצאת מגדר הרגיל שקיימת פה עכשיו בבניין בעניין הזה.

זה דבר חשוב.

דבר נוסף, יש הרשויות החלשות.

הן, אדוני היושב-ראש, הרשויות הקטנות והחלשות, לוקות פעמיים.

הן לקו בתהליך עד עכשיו, לא צירפו אותן, ואם צירפו אז רק ממש לאחרונה, ועכשיו אומרים לנו מגמת שיפור.

המקומות האלה הידרדרו והלכו, ועכשיו אם אנחנו מבטלים את הסיפור הזה של התאגידים אז בכלל הן יורדות.

השאלה אם גם כאן לא נדע מה עושה המדינה.

מבחינתי, אם אני רואה את זה נכון, אותם מקומות שיש שם גירעונות אדירים, ויש שם בעיות אובייקטיביות או לא אובייקטיביות כאלה ואחרות, המדינה צריכה לקחת את זה כמו ועדה קרואה.

רשות המים צריכה לטפל בזה ולהביא את הכסף מהבית, לאזן ואז להמשיך לנהל את זה.

כי מי שלא יודע לנהל את זה לבד, אי אפשר להזניח אותה.

יש מקומות שיש בעיות אובייקטיביות באמת, שמשק המים הוא משק גירעוני, לא יעזור כלום.

דבר אחרון, אדוני, שהוא עוד צלע בדבר הזה, ודיברנו על זה כמה פעמים – אני בעד הצעת החוק הזאת, אבל עדיין אני חושב שצריך להשאיר את זה וולונטרי להחלטה של רשויות.

כי יכול להיות שיהיו רשויות שהן יחסית גדולות או קצת יותר חזקות או בינוניות, שטוב להן המצב הזה של היום.

אז בואו נעשה דמוקרטיה בעניין הזה וניתן לרשויות להחליט לבד את ההחלטה הזאת, לא להזניח את הקטנות.

דוד ביטן: אדוני יושב-ראש הקואליציה, שנכנס עכשיו, דוד, אם לא תהיה בשורה מהמהלך הזה והצעת החוק הזאת שאתה מוביל, של הורדת המים, שנדע את זה היום, כל הביקורת תופנה אלינו ואל ראשי הרשויות, כי לא יהיה לי כבר תירוץ להגיד: לכו לרשות המים, לכו לתאגיד.

איציק שמולי: אנחנו בעד דמוקרטיה בתאגידים תמורת דמוקרטיה במרכולים.

עוד פעם השמאל שוכח להיות יהודי.

אותך לאבי גבאי.

יוסף עטאונה: אדוני היושב-ראש, קודם כל אני מברך על הדיון היום בנושא מאוד חשוב, נושא מאוד צודק, שהוא חוצה מגזרים ונוגע להרבה אנשים, כל הנושא של תאגידי המים.

יוסף עטאונה: אני מגיע לדיון הזה מהפגנה של אנשים שנמצאים בחוץ, מהצפון, מתאגיד אל עין.

יוסף עטאונה: אני חושב שאין תחביב לאנשים להפגין ולנהל מאבקים.

יוסף עטאונה: אנשים באו להפגין היום והפגינו בעבר, וזה מאבק מאוד מתמשך.

יוסף עטאונה: אני חושב שהוא מתוך מצוקה ומתוך כאב, כי החליטו על הקמת התאגידים, ומי שמשלם את המחיר הוא האזרח הפשוט, התושב בעצמו.

יוסף עטאונה: לדעתי ייעודה של רשות מקומית הוא לדאוג לצרכים ולשירותים לאזרחים שלה, לתושבים שלה בתוך היישובים שלנו.

יוסף עטאונה: לכן לספק את המים, שהוא זכות יסוד בסיסית לכל אזרח, צריך להיות ברמה העקרונית בניהול של הרשות המקומית, ורשות מקומית אמורה לנהל את זה נכון.

יוסף עטאונה: זה לא מצדיק שאם יש רשות במקום כלשהו שלא ניהלה את זה נכון, להפריט את כל משק המים.

יוסף עטאונה: אין שום הצדקה לשום מדינה להקים 60 תאגידים אם המטרה שלהם היא לספק את המים לתושבים.

יוסף עטאונה: מאחורי ההחלטה הזאת יש היבטים מאוד פוליטיים וגם אינטרסים פוליטיים להמון המון אנשים.

יוסף עטאונה: זה חלוקת ג'ובים על חשבון האזרח התושב.

יוסף עטאונה: הייתי בהפגנה ושמעתי את האזרחים, את המצוקה שלהם, את ההתמודדות היום-יומית שלהם בשאלה איך לשלם את המים.

יוסף עטאונה: מחירי המים ותעריפי המים עלו בצורה משמעותית.

יוסף עטאונה: את המצוקה הזאת צריך להפסיק מיידית.

יוסף עטאונה: צריך לבטל את תאגידי המים, להחזיר את זה לשלטון המקומי, לרשויות המקומיות, ואיפה שיש תקלה או בעיה, כמו בדברים אחרים שקורים ברשויות המקומיות, אפשר להתמודד ספציפית באותו מקום.

יוסף עטאונה: אבל לא להפריט ולהפריט על חשבון התושב הפשוט.

דוד ביטן: היועץ המשפטי, בבקשה.

<איתי עצמון: אני מבקש להוסיף לדיון אמירה קצרה, שיכול להיות שלא תחדש לחלק מהנוכחים כאן.

<איתי עצמון: מכיוון שמדובר על הסדרה חדשה כנראה של ניהול משק המים, אני רוצה להפנות את תשומת לב הוועדה לכך שהחוק בנוסחו היום, המצב המשפטי היום, קובע מועדים מאוד דווקניים למעבר לתיאגוד ולאחר מכן לתיאגוד אזורי, כך שלמעשה ככל שהחוק לא ישתנה, החל מה-30 בדצמבר 2017 מועצת רשות המים מחויבת להורות לרשות מקומית שפועלת ללא תאגיד מים וביוב להקים תאגיד מים וביוב או להצטרף לתאגיד קיים, ולאחר מכן מכאן בעצם נובעים מועדים נוספים לתיאגוד אזורי.

<איתי עצמון: המועדים האלה נקבעו באופן מאוד מפורש.

דוד ביטן: אמרת לי את זה, ועד ה-15 בדצמבר נהיה מוכנים.

<איתי עצמון: אנחנו עכשיו בהכנה לקריאה ראשונה.

דוד ביטן: עד ה-10 בדצמבר נסיים את הקריאה הראשונה, וב-17 בדצמבר שנייה ושלישית.

<מועדאד זהראדיל: שלום לכולם.

<מועדאד זהראדיל: אני ראש מועצת עין קנייא ברמת הגולן.

<מועדאד זהראדיל: זה אזור חשוב במדינה.

<מועדאד זהראדיל: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך ולשאר חברי הכנסת התומכים בעמדתנו.

<מועדאד זהראדיל: יושב-ראש השלטון המרכזי מייצג אותנו וימשיך לייצג אותנו.

<מועדאד זהראדיל: אנחנו יחד אתך, נילחם יחד אתך עד לביטול תאגידי המים בעזרת השם.

<מועדאד זהראדיל: חבריי ועמיתיי דיברו על הנושא הכללי.

<מועדאד זהראדיל: אני יורד פה לרזולוציה של האינטרס האישי.

<מועדאד זהראדיל: מדובר ברשות ארגונית שהיא מאוזנת ומנהלת בין היתר גם חלוקת משק חשמל.

<מועדאד זהראדיל: אני גם מחלק חשמל לתושבים.

<מועדאד זהראדיל: קיבלתי על זה פרס שר הפנים בשנת 2016.

<מועדאד זהראדיל: זאת אומרת, אני גם מחלק חשמל.

<מועדאד זהראדיל: ניהלתי את משק המים בכניסתי לקדנציה הראשונה, ואחוז הגבייה עמד אצלי על 88%.

<מועדאד זהראדיל: הרשות הייתה מחוברת למת"ש והכול התנהל.

<מועדאד זהראדיל: באו והרסו אותנו עם החוק בהגדרה של טובת התושב.

<מועדאד זהראדיל: הרשות לא תקבל תקציבים עד שנתאגד, והתאגידים יקבלו את התקציב וינהלו את משק המים.

<מועדאד זהראדיל: התושב הופתע למחרת שמחירי המים נשארו איך שהם ובהמשך הורדו קצת, אבל פתאום נכנסו כמה חרבות למשחק.

<מועדאד זהראדיל: החרב של דמי הקמה, החרב של היטל הרים ועוד חרבות אחרות שגרמו לכך שאדם מוצא את עצמו מול תשלום ענק שאין ביכולתו לעמוד בו.

<מועדאד זהראדיל: בדרכי הנה התקשר אלי תושב, שהתאגיד פתח בפרויקט אחד מעל הבית שלו והתאגיד איננו מסוגל להמשיך את הפרויקט, והוא דורש מהרשות המקומית תוספת תשלום מסוים על מנת להשלים את הפרויקט.

דוד ביטן: תודה.

<וג'יה כיוף: אני תשע שנים ראש מועצה.

<וג'יה כיוף: אני לא התאגדתי.

<וג'יה כיוף: אני התנגדתי מהיום הראשון לתאגיד, ועד היום הזה לא התאגדתי.

<וג'יה כיוף: אני רוצה להגיד לכם, שאני סובל פעמיים.

<וג'יה כיוף: פעם אחת, שמשרד התשתיות לא מעביר אלי כסף, לא למים ולא לביוב.

<וג'יה כיוף: ואת העובדים של המים אני צריך לשלם, כי לא מכירים בי ולא בעובדים שלי.

<וג'יה כיוף: זאת אומרת, אני נמצא בעונש תשע שנים.

<וג'יה כיוף: תשע שנים אני צריך לסבסד את מערכת המים, אני צריך לסבסד את העובדים, אני צריך לעשות הכול.

<וג'יה כיוף: הדבר השני, אנחנו חיים במדינה דמוקרטית.

<וג'יה כיוף: אי אפשר לקשור את המים ואת החשמל ואת הביוב ופינוי אשפה יחד.

<וג'יה כיוף: אם אין לך היתר, אז אתה לא מקבל לא מים, לא פינוי אשפה.

<וג'יה כיוף: מדינה דמוקרטית היא מדינה אנושית.

<וג'יה כיוף: מדינה דמוקרטית היא מדינה שצריכה לתת שירותים לתושביה.

<וג'יה כיוף: זאת מדינה דמוקרטית.

<וג'יה כיוף: לכן אני רוצה להגיד לכם, שהתאגיד לוחץ אותך בדרך השנייה, שאם אין לך אז הוא אומר כל התושבים.

<וג'יה כיוף: ואז הוא בורח מהחוק.

<וג'יה כיוף: אתם יודעים שאין המשגה בכל החוק למה שנקרא סוציו-אקונומי?

<וג'יה כיוף: זאת אומרת, מי שיש לו 12 קומות בנתניה משלם פחות, והוא תאגיד מישורי.

<וג'יה כיוף: אני תאגיד הררי, אני משלם כפול ממנו, ומי שבקומה העשירית משלם פחות ממני ב-55%.

<וג'יה כיוף: זאת אומרת, מי שנמצא בקומה 1 משלם פי שלושה ממי שחי בקומות, ברווחה.

<וג'יה כיוף: אני רוצה לפנות לחברי הכנסת וליושב-ראש הוועדה.

<וג'יה כיוף: כל יום אנחנו קוראים: 87 חברי כנסת חתמו על החוק, ואז אנחנו תולים תקוות.

<וג'יה כיוף: 84 חותמים על החוק, מבטלים את זה.

<וג'יה כיוף: ואז שוב אנחנו עם תקוות.

דוד ביטן: אני רוצה שתדע, החוק הזה, שחתמו עליו 84 חברי כנסת, מתייחס לצמצום התאגידים כמעט כמו שכתוב בדצמבר.

דוד ביטן: אין כמעט הבדל.

דוד ביטן: זה לא ביטול תאגידים, זה החוק.

<חיים ביבס: זה לא נכון.

<חיים ביבס: החוק הראשון היה לפני שהאוצר עבד על אלי כהן.

<חיים ביבס: זה מה שאנחנו הוצאנו לדרך.

<חיים ביבס: עכשיו הם הלכו ושינו את זה.

<וג'יה כיוף: האם החוק הזה הוא לבטל את התאגידים או בעצם לצמצם אותם?

דוד ביטן: אני לא רוצה לעשות ויכוח גדול.

דוד ביטן: אנחנו בשאלה סיכומית.

דוד ביטן: החוק שעבר בטרומית הוא מצמצם את התאגידים, לא מבטל אותם.

דוד ביטן: אני אמרתי בדיון הראשון שאנחנו פתוחים לכל דבר, והנוסח הזה של הטרומית לא מחייב אותי.

דוד ביטן: אז זה המצב כרגע.

דוד ביטן: אני מציע לאנשים לקצר, כי אנחנו צריכים לסיים עוד מעט.

דוד ביטן: מזאם גנאים, באתי במיוחד לתת לך את רשות הדיבור.

דוד ביטן: היינו בכדורגל ביחד.

<משה ארז: דוד, צריך שגם יהיה קול אחד נגד.

<משה ארז: 98% הם בעד ביטול תאגידים, אז תן לי להשמיע קול של אחד.

דוד ביטן: נראה לך שזה יכול להשפיע?

<משה ארז: יכול להיות.

דוד ביטן: אני אתן לך לדבר, אבל מה זה יכול להשפיע?

<מזאם גנאים: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

<מזאם גנאים: תאגידים באו על מנת להקל ולתת שירות לתושב, אבל לצערי התאגידים היום הם נטל.

<מזאם גנאים: יש לי את האומץ להגיד שהתאגידים באו על מנת לחלק ג'ובים.

<מזאם גנאים: ראינו מנכ"לים, סמנכ"לים, יועצים משפטיים, מה לא רואים.

<מזאם גנאים: הדוח האחרון של מבקר המדינה – אני לא יודע אם מישהו התייחס אליו בכלל – מראה כמה זה חמור, איך מנהלים את נושא התאגידים.

<מזאם גנאים: אף אחד לא הזכיר את נושא מבקר המדינה.

<מזאם גנאים: אני לא יודע, אדוני, מה אתה עושה ומה עשו האנשים האחראים על התאגידים, שקוראים דוח חמור ברמה כזאת.

<מזאם גנאים: על זה אני מצפה לקבל ממך תשובה.

<מזאם גנאים: תודה.

דוד ביטן: איפה הנגב?

<חיים ביבס: שמעתי את יושב-ראש רשות המים לגבי הנושא של המענקים של הרשויות המקומיות.

<חיים ביבס: בואו אספר לכם מה זה המענקים האלה, פעם אחת שתבינו, עד כמה התחכום של כל ראשי המקצוע.

<חיים ביבס: רשות מקומית הייתה גובה נניח 5 מיליון שקל, משלמת למקורות את עלות המים, שזה 2.5-2 מיליון שקל, נשארת עם 2.5 מיליון שקל.

<חיים ביבס: חלק מהרשויות השקיעו את זה בתשתיות, חלק לקחו את זה לרווחה ולמקומות אחרים.

<חיים ביבס: את הדלתא הזאת הם לקחו ומכרו אותה כמענק שהם נתנו.

<חיים ביבס: הם לא הביאו שקל אחד מהכיס של האוצר.

<חיים ביבס: את מה שהתושבים שילמו, מכרו להם בצד השני כמענקים.

<חיים ביבס: אלא מה?

<חיים ביבס: אמרו לו, בוא תיקח עכשיו נניח 30 מיליון, פרסו את זה על חמש שנים וכבר החזירו את זה מזמן דרך הכסף הזה.

<חיים ביבס: לכן זה הבלוף הגדול וזאת אחיזת העיניים שיעקב פרי שאל עליה, והוא יצא מפה, אבל זאת אחיזת העיניים שאני מדבר עליה.

אתה מדבר על הנכסים או על המענקים?

<חיים ביבס: על הנכסים ועל המענקים ביחד.

<חיים ביבס: הנכסים זה בלוף.

<חיים ביבס: בדיון שהתקיים בזמנו עם מרידור, שהיה אז הרפרנט וסגן מנהל אגף התקציבים, לגבי הנכסים, השווי שלהם הוא למעלה מ-2 מיליארד שקלים ברמה הארצית.

<חיים ביבס: כששמנו את זה על השולחן, הם ברחו.

<חיים ביבס: כשאמרנו שאנחנו מוכנים לחברה אחת, כמו חברת חשמל, בתמורה לקניית הנכסים ואין שום קשר בינינו, הם ברחו כי הם לא רוצים.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: אני מאוד מתנצל על היום.

דוד ביטן: זה יום שני, אני יושב-ראש קואליציה.

דוד ביטן: יש לנו חוק ההמלצות שאנחנו צריכים לסיים אותו עכשיו.

דוד ביטן: היינו צריכים לקבוע את סדר היום למשך היום.

דוד ביטן: אני מחזיר את השרביט לחברי וידידי, אבל לפני זה אני מבקש לומר דבר אחד.

דוד ביטן: מהר מאוד נעשה ישיבת סיכום איך אנחנו הולכים לעבוד.

דוד ביטן: ראשי הערים עשו שינוי חזית במובן הזה שעכשיו הם נגד התאגידים בכלל.

דוד ביטן: עוד לפני חודשיים הם היו מוכנים לדברים אחרים, אז אני צריך לקחת את זה בחשבון.

דוד ביטן: אני יודע מה העמדה של חברי הכנסת, היא ברורה לי.

דוד ביטן: רוב חברי הכנסת הם בעד ביטול התאגידים.

דוד ביטן: אנחנו צריכים לשקול את העמדה שלנו, ואני אמרתי גם לרשות המים וגם לאוצר שאני רוצה לדעת מה הן הסוכריות שאנחנו נותנים לציבור.

דוד ביטן: זה ישפיע מאוד על ההחלטה שלי.

דוד ביטן: אילו סוכריות נותנים לציבור.

דוד ביטן: שבו, תחשבו על זה היטב ותביאו לי את זה לישיבות הסיכום.

<והיב: האוכלוסייה כבר עם סוכרת, לא יכולים יותר סוכריות.

<מרזוק כדור: הופכים אותנו לעבריינים.

<מרזוק כדור: ידעתם לעשות תיקון לחוק ב-2006.

<מרזוק כדור: אתם המחוקקים, תעשו שינוי לחוק עכשיו, לפחות שתהיה התחייבות שנותנים חיבורים חוקיים לכפרים הדרוזיים.

<מרזוק כדור: אני מתבייש בוועדה שלא מקבלת החלטות.

דוד ביטן: מאיזו מועצה מקומית אתה?

<מרזוק כדור: דאליית אל-כרמל.

דוד ביטן: מה עשית עד עכשיו במועצה המקומית?

דוד ביטן: תגיד לי מה עשית במועצה על מנת לסייע לתושבים נגד התאגידים.

דוד ביטן: תן לי דוגמה אחת.

<מרזוק כדור: תאגידים אזוריים, זה מה שעשיתם.

<מרזוק כדור: השארתם את המגזר הערבי כולו בחוץ.

<מרזוק כדור: איזה תיקון לחוק עשיתם?

דוד ביטן: תן לי דוגמה אחת, אל תבלבל את המוח.

<מרזוק כדור: בעל כורחנו אתם הופכים אותנו לעבריינים?

דוד ביטן: מה קרה, יש בחירות עכשיו אז אתה בא לעשות רעש פה?

<מרזוק כדור: אתה רוצה שהיישוב שלי לא יתחבר למים ולביוב בגלל החוק הזה?

<מרזוק כדור: איזו גסות מצח.

<לאה ורון: שב ותגיד מה שמך, שאפשר יהיה לרשום אותך בפרוטוקול.

דוד ביטן: את לא חייבת לרשום.

<לאה ורון: הפרוטוקול חייב לרשום.

דוד ביטן: גם לא לפרוטוקול, כי הוא רק צועק.

<מרזוק כדור: אני לא צועק, יש לי זכות הדיבור ואתה לא נותן לי.

דוד ביטן: אני לא אתן לך, בסדר?

דוד ביטן: צעקת, מה אני צריך לתת לך?

דוד ביטן: אתה לא תקבל ממני זכות דיבור עד שתביא לי בכתב מה עשית כחבר מועצה על מנת לעזור לתושבים בעניין הזה.

דוד ביטן: תראה לי פרוטוקולים, תראה לי החלטות, ואז אני אתייחס אליך.

<מרזוק כדור: שאלת שאלה, תקבל תשובה.

<מרזוק כדור: ביקשתי טופס 4.

<מרזוק כדור: איפה הייתם?

דוד ביטן: איפה אתה היית?

דוד ביטן: אני לא הייתי פה, הייתי בראשון-לציון.

דוד ביטן: אתה תביא לי את זה בכתב.

דוד ביטן: מי ראש העיר אצלו?

<רפיק חלבי: אני.

דוד ביטן: אז תגיד לי אם הוא עשה משהו.

דוד ביטן: הוא עשה משהו?

<רפיק חלבי: הוא בסדר.

דוד ביטן: אין לך ברירה, אתה חייב להגיד שהוא בסדר.

דוד ביטן: לפני שאני מגבש את העמדה שלי, ואני אומר את זה גם לאוצר, אני רוצה לראות מה הסוכריות שאני נותן לציבור.

דוד ביטן: הם יודעים למה אני מתכוון.

דוד ביטן: סוכריות אצלי זה הטבות.

דוד ביטן: יש סוכריות מנטה ויש סוכריות אחרות, בסדר?

איציק שמולי: ראש מועצת ירכא, והיב חביש.

<והיב חביש: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת הנכבדים, עמיתי ראשי הרשויות, שמענו פה את יושב-ראש רשות המים מדבר איתך על 16 תאגידים שהם לא מצליחים.

<והיב חביש: אם עושים חשבון פשוט, אנחנו רואים ש-16 התאגידים האלה אחראים על יותר מ-90-80 יישובים.

<והיב חביש: אז תאר לעצמך אותו יישוב שיש לו תאגיד שמתפקד בסדר, וצעקתם מגיעה עד השמים.

<והיב חביש: אז אותם תאגידים שלא מצליחים לתפקד, מה מצב האוכלוסייה שם?

<והיב חביש: אנחנו נמצאים עם תאגיד אל עין, אשר יש בו שבעה יישובים.

<והיב חביש: כל אוכלוסיית שבעה היישובים בעמדה אחת נגד התאגידים.

<והיב חביש: כפי שאמר ידידי נאזם, התאגידים באו לפתור בעיה, לשפר שירות לתושב ולטפל בכל הבעיות הקודמות.

<והיב חביש: נכון להיום התאגידים האלה עשו לנו עוול, כי הענישו את כל התושבים.

<והיב חביש: אין בהם שום חמלה, לא למשפחות, לא לעניים, לא למועצות.

<והיב חביש: קלקלו לנו, הרסו לנו את התשתיות.

<והיב חביש: אם יושב-ראש שלטון המרכז המקומי אומר לך שהרסו לו את התשתיות, מה יגידו אותם כפרים שהתשתיות ממילא הרוסות לגמרי?

<והיב חביש: יש מאות אנשים בהפגנה בחוץ נגד כל נושא התאגידים.

<והיב חביש: מבקשים ממך, איציק שמולי, שתתייחס לאותן אוכלוסיות חלשות.

<והיב חביש: אתה אחראי להן.

<והיב חביש: אתה צריך להביא את זה.

<והיב חביש: הציעו פה הצעה טובה.

<והיב חביש: מי שבאמת מעוניין להתאגד, יש מחוזות במדינת ישראל, במשרד הפנים.

<והיב חביש: שלכל מחוז יהיה תאגיד, ומי שלא מצליח לנהל ורוצה תאגיד, שילך לשם.

<והיב חביש: אבל אותן מועצות שגם יכולות לנהל את משק המים ולחסוך ואפילו להרוויח כסף, ולשפר את השירות לתושב – תנו לנו את ההזדמנות.

איציק שמולי: תודה.

איציק שמולי: בבקשה, מעדא חג'בני, ראש מועצת ינוח.

<מעדא חג'בני: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, חבריי ראשי הרשויות, האורחים וגם אלה שבאו להביע את זעקתם וכאבם, שנמצאים בחוץ.

<מעדא חג'בני: אני רוצה להגיד כמה אמירות קצרות, כי אני מצטרף גם לחבריי בכלל לגבי המצב ומה עשו התאגידים האלה לאזרח בסוף.

<מעדא חג'בני: זה גולם שקם על יוצרו.

<מעדא חג'בני: אני ארבע שנים ברשות, זה פשוט מדהים לראות עד כמה הגוף הזה, התאגיד הזה, הפך להיות מפלצת שדורסת את האנשים.

<מעדא חג'בני: דבר שני, לא יעלה על הדעת שראש הרשות, עם הרשות, הם הנושאים באחריות ואין להם הסמכות.

<מעדא חג'בני: האזרח בסוף רואה ברשות את הכתובת, ובכל תקלה עם התאגיד הוא פונה לרשות.

<מעדא חג'בני: אבל אני כראש רשות נושא באחריות הישירה לטפל באזרח הזה.

<מעדא חג'בני: אין לי הסמכות, כי התאגיד אפילו לא שומע לרשות, הוא לא נענה לרשות.

<מעדא חג'בני: זה משהו איום ונורא.

<מעדא חג'בני: דבר שלישי, ההיגיון שהוביל את החקיקה בזמנו היה באמת להיטיב עם האזרח.

<מעדא חג'בני: אבל אם רוב האזרחים אומרים שרמת השירות היא ירודה, נפגעו, סובלים, מה עוד צריך שיקרה כדי שנבין שהתהליך שהובלנו עד עכשיו הוא תהליך לא נכון, לא הביא את התוצאה וחייבים לעשות שינוי?

<מעדא חג'בני: חייבים לעצור, לפרק את הדבר הזה.

<מעדא חג'בני: הרשות שלקחתי היא תקינה, מאוזנת, עם כל הדוחות.

<מעדא חג'בני: למה בזה אני נפגע?

<ריאד משלב: אדוני, אני רוצה לברך אותך, להודות לך ולחברי הכנסת שטרחו ובאו על מנת להזדהות אתנו ולתמוך בבעיה הצודקת שלנו.

<ריאד משלב: אני רוצה להגיד לראש רשות המים, אדוני, אמרת לנו פה שפה נתנו 50 מיליון, שם 30 מיליון.

<ריאד משלב: האזרח המסכן באבו סנן עדיין עם קו ביוב 6 צול אזבסט.

<ריאד משלב: אתה יודע את זה?

<ריאד משלב: לא, אתה לא יודע את זה.

<גיורא שחם: אני יודע.

איציק שמולי: אדוני ראש המועצה, אנחנו לא עושים פה עכשיו חקירה נגדית.

איציק שמולי: תגיד את דבריך.

<ריאד משלב: עדיין הכול מתנהל לא בסדר.

<ריאד משלב: המחירים לא בסדר.

<ריאד משלב: לא מקבלים אותנו יפה כראשי רשויות בתוך התאגידים או בתוך התאגיד.

<ריאד משלב: הם אומרים: אתם בעלים, אבל המחירים עולים.

<ריאד משלב: כל התושבים שלנו מחכים רק להגיד לנו מה עשינו.

<ריאד משלב: או נשקר ונגיד להם שהכול יהיה בסדר, כמו שאומרים לנו, או שנגיד להם שנכשלנו והם יחליפו אותנו.

<ריאד משלב: אוקיי, שיחליפו אותנו מתי שירצו.

<ריאד משלב: אבל כל ההיטלים, כל ההתייקרויות של מחירי המים, והבעיה הבסיסית והעיקרית זה מחיר המים שהוא איום ונורא.

<ריאד משלב: התאגיד קונה קוב מים בחצי שקל, מוכר אותו מעל לשמונה שקלים.

<ריאד משלב: המינימום זה שמונה שקלים, והאזרח המסכן סובל ואין לו מענה.

<ריאד משלב: תודה רבה.

איציק שמולי: תודה.

איציק שמולי: ראש מועצת כסרא סמיה, בבקשה.

<נביה אסעד: אני לא רוצה לחזור על מה שנאמר כאן, אבל דבר אחד אני רוצה להגיד.

<נביה אסעד: תשע שנים אני ראש הרשות של כסרא סמיה.

<נביה אסעד: בתשע השנים עברתי מאות ישיבות עם חברי כנסת, עם יושב-ראש מרכז השלטון המקומי, עם ראשי ערים.

<נביה אסעד: כולם בעד פירוק התאגידים, ועד היום כלום לא זז.

<נביה אסעד: אף אחד לא אומר שהתאגיד בסדר אצלו, לא ראש עיר ולא ראש מועצה ולא חבר כנסת.

<נביה אסעד: אבל תשע שנים וכלום לא זז.

<נביה אסעד: אנחנו מבקשים היום לפרק את התאגידים.

<נביה אסעד: תשע שנים אנחנו צועקים שהתאגיד לא בסדר, וכלום לא זז.

<נביה אסעד: אני מבקש שיצא משהו מהישיבה.

איציק שמולי: אני מקבל את בקשתך, אדוני.

איציק שמולי: אנחנו נעשה מאמץ.

איציק שמולי: אני רק אומר לך דבר אחד, אני לא זוכר מתי הייתה תמימות דעים כזאת בכנסת, שגם בחתימות הייתה הסכמה מקיר לקיר על מה שאתה אומר.

<נביה אסעד: אנחנו רוצים תוצאה.

איציק שמולי: אנחנו ננסה להשיג תוצאה.

איציק שמולי: דרור אהרון, ראש מועצת גן יבנה.

<דרור אהרון: אני לא אחזור על מה שנאמר.

<דרור אהרון: יחד עם זאת, בוועדה הקודמת העליתי את המחדלים שנעשו בתאגיד שלנו.

<דרור אהרון: לא אדבר באופן עקרוני לגבי תאגיד כזה או אחר, אני רק רוצה להתייחס בשני מובנים לגבי העניין של השירות ולגבי העניין של ההתייחסות לתאגיד אל מול המועצה.

<דרור אהרון: הנושא של השירות.

<דרור אהרון: אומנם יש איזשהו שיפור מסוים שמדברים עליו, אבל זה לא תמיד נכון.

<דרור אהרון: כי ברמה של התשתיות, גרימת הנזקים בתוך התשתיות העירוניות עולה מיום ליום, כולל עד סכנת חיים.

<דרור אהרון: אם משאירים לי בור פתוח, ואני זה שצריך לסגור אותו או אני זה שצריך לסמן אותו, בסופו של דבר תושב בא אלי, הוא לא בא לתאגיד.

<דרור אהרון: הוא מגיע אלי בכל דבר ועניין.

<דרור אהרון: אם מנתקים מים לתושבים ללא הודעה מוקדמת, למרות שיש נוהל שאני יצרתי אותו, זה בפני עצמו אומר מה קורה.

<דרור אהרון: נושא נוסף זה הנושא של הרשות המקומית אל מול התאגיד.

<דרור אהרון: לנו יש טענות מאוד כבדות משקל כלפי התאגיד שלנו.

<דרור אהרון: אני חושב שהן מונחות בפני הרגולטור.

<דרור אהרון: אבל הרגולטור שכפה עלי להתאגד, לדוגמה, לא אפשר לי להעביר את משק הביוב לתאגיד.

<דרור אהרון: הפלא ופלא.

איציק שמולי: את זה סיפרת לנו בפעם הקודמת.

<דרור אהרון: אז כשרוצים אפשר.

<דרור אהרון: הנקודה המהותית מבחינתי כרגע, והיא יותר מהותית, זה העניין של בזבזנות, כפי שאמר ראש עיריית רעננה.

<דרור אהרון: אין אף אחד שבוחן את התאגידים לעומק.

<דרור אהרון: הנושא של הצגה של ביקורת כזאת או אחרת, שנעשית לרשות המקומית, לא נעשית לתאגידים בצורה ראויה.

<דרור אהרון: אני מתכוון להגיש עתירה כנגד התאגיד ולחייב גם את הרגולטור להשיב לעתירה הזאת.

<דרור אהרון: אני לא מתכוון לשבת בחיבוק ידיים.

<דרור אהרון: יחד עם זאת, אני אנסה איכשהו לעבוד עם התאגיד במה שאפשר.

איציק שמולי: תודה.

איציק שמולי: בבקשה, אדוני אחמד דבאח, חבר כנסת לשעבר.

אחמד דבאח: צהריים טובים לכולם.

אחמד דבאח: אדוני היושב-ראש, רציתי לחזור קצת אחורה.

אחמד דבאח: לפני יותר מעשר שנים היו רשויות חלשות, אזרחים לא שילמו ארנונה ולא שילמו מים ורשויות התנהלו בצורה לא נכונה.

אחמד דבאח: אבל עכשיו הכול השתנה לבלי הכר.

אחמד דבאח: רוב הרשויות מאוזנות, אחוז הגבייה הוא מעל 85%, ומי שיכול לשלם ארנונה, יכול לשלם את המים בלי בעיה.

אחמד דבאח: אז ראשי הרשויות הסכימו לתאגידים על מנת להוריד את הנטל מעל הכתפיים שלהם.

אחמד דבאח: הנטל ירד מעל כתפי ראשי הרשויות ונפל על אזרחי המדינה, ובמיוחד האזרחים החלשים.

אחמד דבאח: לא מדובר רק במים לצריכה ביתית.

אחמד דבאח: כולם יודעים שהמים בתעשייה, ובמיוחד בתעשיית המזון, משפיעה על כל ההוצאות של הייצור והמסחר.

אחמד דבאח: היא משפיעה גם על הבנייה.

אחמד דבאח: מי שרוצה לבנות היום בית או לבנות מרכז מסחרי או מפעל, צריך לשלם אגרה לתאגיד המים, וזה הכול נטל על האזרחים.

אחמד דבאח: היום יש לחץ ציבורי מאוד גדול, זה התחיל בהפגנה וזה ימשיך בעוד הפגנות.

אחמד דבאח: לדעתי צריך לשים קץ לעניין של התאגידים ולהחזיר את התנהלות התאגידים לרשויות המקומיות על מנת שהאזרחים יקבלו מים ותהיה צריכה של מים במחיר זול ויוכלו לבנות ויוכלו לעשות את כל הצרכים שלהם.

אחמד דבאח: תודה רבה.

איציק שמולי: תודה.

איציק שמולי: אדוני ראש העיר ראש העין.

<שלום בן משה: אני רוצה להפנות את העניין לשני היבטים אחרים שלא נדונו כאן.

<שלום בן משה: אני לא מדבר על מחיר המים וכו'.

<שלום בן משה: היבט אחד הוא היבט הסמכות והאחריות.

<שלום בן משה: אני בונה 15,000 יחידות דיור, תשתיות בעשרות מיליוני שקלים, ועל פי הכללים שיש עם רשות המים והחוקים, לקח לי שנה שלמה להגיע להסדר משפטי עם רשות המים כדי להבטיח שפרויקט שאנחנו עושים יהיה פרויקט משולב.

<שלום בן משה: אנחנו עושים כרגע עבודה, שלא יעבדו במקביל קבלנים של העירייה או של המנהלת וקבלן נפרד של תאגיד המים.

<שלום בן משה: שנה שלמה זה לקח.

<שלום בן משה: הפרויקט התעכב שנה שלמה, ואפשר היה להגיע להסדר שיעשו ביחד את הפרויקט הזה, כמובן בהשגחה מקצועית של תאגיד המים.

<שלום בן משה: דבר שני, על דרך האבסורד.

<שלום בן משה: רזיאל שנמצא כאן הוא אחראי על מועצת העיר אצלי.

<שלום בן משה: במשך שנה שלמה לא היה מנכ"ל בתאגיד המים.

<שלום בן משה: המנכ"ל אושר על ידי העירייה, עבר לרשות שיש שם שופטת נכבדה.

<שלום בן משה: כרגע אישרנו את רזיאל בעצמו, הוא יושב-ראש של התאגידים והוא לא יושב-ראש של התאגיד שלו, מכיוון שהוא מחכה.

<שלום בן משה: היה צריך למנות אותו בדירקטוריון של העירייה, לא היה פורום.

<שלום בן משה: הוא מחכה עד שיאשרו את האחרים.

<שלום בן משה: אישרנו את האחרים בעירייה.

איציק שמולי: לא נוכל להיכנס לכל ההיסטוריה.

<שלום בן משה: אני מראה לך אבסורד, שהמצב הזה חייב להשתנות.

<שלום בן משה: העמדה שלי היא חד-משמעית, כמו שהוצגה על-ידי חיים ביבס.

איציק שמולי: תודה.

איציק שמולי: ראש מועצת ג'וליס, בבקשה.

<טריף סלים: שלום לכולם.

<טריף סלים: אני ממלא מקום ראש מועצה, אני לא ראש מועצה.

<טריף סלים: אני שנה בתפקיד.

<טריף סלים: הגיעו מים עד נפש.

<טריף סלים: אני מתבייש להיות ממלא מקום.

<טריף סלים: כאשר יש לך תאגיד ואתה פונה אליהם פעם, פעמיים ושלוש, ואף אחד לא מתייחס, לא סופרים את ראשי הרשויות.

<טריף סלים: האזרח הקטן הולך לשם, זורקים אותו מהמדרגות.

<טריף סלים: בסופו של דבר חוזרים למועצה, ואין לי תשובות.

<טריף סלים: בקשר להיטלים, אם למישהו יש בניין קיים של ההורים שלו והוא רוצה לבנות עוד קומה, דורשים ממנו לשלם על החדש וגם על הישן, כאשר יש לו בית שהוא מלפני שנות ה-80.

<טריף סלים: איזה צדק זה?

איציק שמולי: דיברו על זה קודם.

איציק שמולי: תודה.

איציק שמולי: גיל ליבנה, ראש מועצת

<גיל ליבנה: כבוד היושב-ראש, אנחנו כאן על רקע לוחות הזמנים שקבועים בחוק, והן לעניין דד-ליין לחובת תיאגוד אזורי והן לעניין דד-ליין לאכיפה בכל הכוחות שמערכת אכיפת החוק יודעת ליצור, סנקציות וכן הלאה, על רשויות שטרם התאגדו.

<גיל ליבנה: אני מייצג רשות שטרם התאגדה, מנהלת את משק המים שלה לעילא ולעילא.

<גיל ליבנה: דיברו פה על פחת מים, פחות מ-6%, וגם הגשנו בג"ץ בעניין הזה שעדיין תלוי ועומד.

<גיל ליבנה: אני מבקש כאן, אדוני היושב-ראש, את חסות הכנסת למנוע את המצב הזה שאחרי התאריך שקבוע בחוק אנחנו נצטרך להתעמת עם אותם גופים שיבואו לאכוף על הרשויות שטרם התאגדו, רק בגלל לוח הזמנים הזה שקבוע בחוק.

<גיל ליבנה: דיונים שמענו, רואים את הרוח, אבל צריך פה לוח זמנים מאוד מחייב שצריך לעמוד בו.

איציק שמולי: היועץ המשפטי התייחס לזה.

איציק שמולי: ראש מועצת ג'יסר אזרקא, בבקשה.

<מוראד עמאש: אני רציתי לדבר על הנושא שלי, של ג'יסר אזרקא.

<מוראד עמאש: זה יישוב שמוכר לכולם.

<מוראד עמאש: על היישוב הזה הופעלו לחצים של סחיטה ואיומים להצטרף לתאגיד, ומזה שתי תקופות המועצה הזאת נוהלה על ידי משרד הפנים.

<מוראד עמאש: משרד הפנים בא אחרי ארבע שנים, שכל שנה בונים תקציב.

<מוראד עמאש: אני מאשר תקציב ברשות המקומית.

<מוראד עמאש: לפני שאני מביא את התקציב למליאת הרשות, אני עובר על כל הסעיפים של התקציב מול הגורמים של משרד הפנים, מאשרים לי אותו בכפוף ובתנאים שלהם להצטרף לתאגיד, לפתור את המצוקות של היישוב.

<מוראד עמאש: אני מאשר את זה ורץ, ואומרים לי שהתקציב לא מאושר עד שאצטרף לתאגיד.

<מוראד עמאש: שנה אחרי שנה עוברות, ואומרים לי לך תטפל בנושאים שלך, תדבר עם רשות המים, עם הממונה על התאגידים.

<מוראד עמאש: אני רץ בין רשות המים, משרד הפנים, ממונה על תאגידים ואחר כך גם לתאגידים עצמם.

<מוראד עמאש: הפכתי את עצמי למקבץ נדבות שבא לכל התאגידים בעולם בבקשה שיקבלו אותי על מנת לפתור את המצוקות שלי.

<מוראד עמאש: ואני רשות קורסת, שכל יום שני מקבל טלפון ממקורות לשלם את המים, ואם לא אנחנו מגבילים את המים לרשות.

<מוראד עמאש: דבר שני, היישוב שלי התברך בזה שהוא נמצא באזור טבע.

<מוראד עמאש: שני נחלים וחוף ים.

<מוראד עמאש: הדבר הזה גורם לכך שכל גלישת ביוב קטנה שבאה מג'יסר, העולם כולו קם ולא יושב.

<מוראד עמאש: אני נתקף על ידי המשרד להגנת הסביבה ורשות הטבע והגנים, והם מביאים אותי לשימועים מיותרים.

<מוראד עמאש: מחצית מהרשות המקומית כל הזמן מנסה למנוע את הגלישות האלה, אבל כל מערכות הביוב אצלי קרסו כי אין לי אגורה אחת, לא לשלם למקורות ולא לשלם למתחזק מערכת הביוב אצלי.

<מוראד עמאש: אני מנסה בכל הדרכים לחיות, אבל אין לי הכוח.

איציק שמולי: תודה.

איציק שמולי: בבקשה, רזיאל.

<רזיאל אחרק: שלום לכולם.

<רזיאל אחרק: כמו שאמר ראש העיר שלי, מר שלום בן משה, אני חבר מועצה בראש העין ואני דירקטור בתאגיד המים בהתנדבות מלאה.

<רזיאל אחרק: אנחנו לא מקבלים שכר, כך שאין לי אינטרס כלכלי אם יסגרו את התאגידים או לא.

<רזיאל אחרק: עם זאת, אני מברך על המטרה בסוף, שהיא להוריד את מחיר המים.

<רזיאל אחרק: והמטרה בסוף היא להקים ועדת הנחות, שלא קיימת.

<רזיאל אחרק: ניסינו לחוקק את החוק הזה כבר לפני שנתיים וזה לא נעשה.

<רזיאל אחרק: אתם צריכים להבין שתאגדי המים זה גוף מקצועי פרופר.

<רזיאל אחרק: לא משנה לו אם הוא יהיה תחת העירייה, יהיה תחת רשות המים או כל גוף אחר.

<רזיאל אחרק: אלה אנשי מקצוע שהיום קיימים ב-56 תאגידים, ואתם רוצים להפוך את זה ל-256 מחלקות מים.

<רזיאל אחרק: זו הכוונה, אם אני מבין נכון, להחזיר את זה לשלטון המקומי.

<רזיאל אחרק: אני לא אומר אם זה טוב או לא טוב.

<רזיאל אחרק: אבל כמו שאמרו חבר הכנסת יעקב אשר וחיים ביבס, אם בסוף אחרי כל התהליך הזה לא יהיה איזשהו מסמך שיגיד שמחיר המים יורד, תהיה הלימה בין הרשות לבין התאגיד – כי זה נכון מה שאמר ראש העיר שלום בן משה, יש בעיה בפרויקטים משותפים.

<רזיאל אחרק: צריך להסדיר את העניין הזה.

<רזיאל אחרק: בחלק מהתאגידים זה הוסדר ובחלק לא.

<רזיאל אחרק: מחיר המים למשל, אכנס בשורה אחת לתעריף.

<רזיאל אחרק: שישה שקלים עולה תעריף המים, ירד מ-10 שקלים בשנתיים, ב-30%, מבלי שאף תאגיד נסגר.

<רזיאל אחרק: זה רק מוכיח שסגירת התאגידים לא תוביל להורדת מחיר המים.

<רזיאל אחרק: מ-6 השקלים, 4 שקלים זה רק אגרת ביוב.

<רזיאל אחרק: זה אומר שתעריף המים הוא רק 2 שקלים.

<רזיאל אחרק: אני לא רוצה לחזור על מה שאמרו פה בישיבות הקודמות, אבל אני כן מברך על המהלך.

<רזיאל אחרק: בסוף, אם הוא יוביל בדרך כזאת או אחרת להוריד את מחיר המים, לעשות ועדת הנחות, כמו שאמרו יעקב אשר וביבס, בסוף מים זה מצרך חיוני.

<רזיאל אחרק: אז אין לנו איזושהי אג'נדה, אין ועד עובדים לתאגידי המים כמו בחברת חשמל, אין להם כוח.

<רזיאל אחרק: הם גוף מקצועי, מה שיגידו להם הם יעשו.

<רזיאל אחרק: יעבדו תחת גיורא שחם, יעבדו תחת שר האוצר, זה ממש לא משנה.

<רזיאל אחרק: הם צריכים לספק מים ולפנות את הביוב.

<רזיאל אחרק: תודה רבה.

איציק שמולי: תודה רבה.

<משה ארז: שמולי, אתה לא רוצה שאני אדבר אז תגיד.

<משה ארז: ביקשתי מהתחלה לדבר.

איציק שמולי: ביקשת, תמתין.

<נאבסו זכריא: אני ראש מועצת כפר כמא.

<נאבסו זכריא: צריך לתקוף את העניין עוד בכמה זוויות.

<נאבסו זכריא: לפני שנה וחצי שונו התעריפים מיישובים עירוניים ליישובים כפריים בצורה דרסטית.

<נאבסו זכריא: המטרה כביכול הייתה להוזיל את מחירי הדיור ביישובים העירוניים, ובסוף אנחנו קיבלנו קנס.

<נאבסו זכריא: כראש רשות היום, אין יום שאני לא מתעסק בבעיות של תשלומים להקמת תשתיות חדשות, לשכונות חדשות.

<נאבסו זכריא: הסכומים האסטרונומיים שהטילו עלינו – התושבים בסוציואקונומי 3 ו-4 לא יכולים לשאת אותם.

<נאבסו זכריא: 50,000 שקל על התחברות למים וביוב לבית.

<נאבסו זכריא: הפטנט החדש שהמציאו עוד, קומת עמודים שהייתה ריקה, שלא בנויה, גם עליה התחילו לחייב.

<נאבסו זכריא: אומרים: אם בעתיד תתחבר, אנחנו רוצים מראש.

<נאבסו זכריא: אני מחכה לקבל על סמך מה, ואומרים לי שיש תקנה חדשה מרשות המים.

<נאבסו זכריא: הגבול של ההזוי חצה את כל הקווים האדומים.

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: ראש מועצת בית ג'אן, בבקשה.

<ביאן קבלאן: הרבה רשויות הצטרפו בעל כורחן, כי הטילו עליהן קנסות ועיצומים והכריחו אותן להצטרף.

<ביאן קבלאן: אנחנו שייכים לתאגיד פלג גליל, שהוא תאגיד גדול.

<ביאן קבלאן: זה תאגיד גירעוני, קרוב ל-100 מיליון שקל, והכול רובץ על הרשויות.

<ביאן קבלאן: כל שעה בממוצע ביום אני מקבל בעיות שאני צריך לפנות לתאגיד.

<ביאן קבלאן: הפכתי להיות המוקדן שלהם.

<ביאן קבלאן: התאגיד הזה מתנהל בצורה לא אחראית.

<ביאן קבלאן: יושב פה אפי דביר, הוא שמע את הדברים.

<ביאן קבלאן: יש דברים קשים מאוד, יש שחיתות, מה אין שם, והיישובים עדיין ממשיכים לסבול.

<ביאן קבלאן: אנחנו לא מדברים רק על מחירי המים, גם על מחירים שהמועצות משלמות עבור בתי ספר, מחירים מופקעים.

<ביאן קבלאן: גם ההיטלים הם מופקעים.

<ביאן קבלאן: הגיע הזמן לקבל החלטה לפרק את התאגידים ולהחזיר את משק המים לרשויות המקומיות.

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: תומר אביטל, בבקשה.

<תומר אביטל: שלום לכולם.

<תומר אביטל: אני עיתונאי עצמאי.

<תומר אביטל: ביקשתי מעוקבים שלי לספר על מקרים צרכניים שהם רוצים שאטפל בהם, והגיעו מאות תלונות על תאגידי מים.

<תומר אביטל: בגלל זה אני פה.

<תומר אביטל: אני רוצה לשתף אתכם קצת מה קורה בשטח.

<תומר אביטל: מה קורה בתאגידים.

<תומר אביטל: הדבר שהכי הדהים אותי זה אינסוף תלונות על חשבונות מים מופרכים על צריכת מים משותפת.

<תומר אביטל: אתם מכירים את זה כבר.

<תומר אביטל: תושבים בבניינים פתאום מגלים שהם חויבו על נזילה איפשהו מחוץ לדירה שלהם, הם מביאים אחרי זה לתאגיד אישור שאין באמת נזילה, זה לא עוזר, לא מפחיתים להם את החוב, אומרים להם שיש נזילה סמויה, שזה גניבת מים.

<תומר אביטל: לא מפנים את המקרים האלה למשטרה.

<תומר אביטל: גם כאשר הנזילה מתוקנת, אם בכלל הייתה נזילה, אז הזיכוי נמוך מאוד ביחס לחוב.

<תומר אביטל: לא ראיתי שום אחריות לתאגיד, ושמעתי פה טענות שזה בעיקר בתאגידים של רשויות ערביות.

<תומר אביטל: אף תלונה לא קיבלתי מרשות ערבית, אלה תלונות מירושלים, באר שבע, תל אביב, מכל הארץ.

<תומר אביטל: עוד תלונות רוחביות, שראיתי שהן זהות באינספור תאגידים, זה תשובות גנריות ולא מעמיקות של הפקידים.

<תומר אביטל: ליוויתי אנשים שקיבלו חובות מופרכים, ליוויתי אותם לתוך התאגיד.

<תומר אביטל: הם מקבלים מהפקידים תשובה שככה זה, אין מה לעשות, וכשאני מגיע כעיתונאי ומבקש להגיע למעלה, למנהל שירות לקוחות, פתאום יש תשובה, פתאום מתגלה שזאת טעות חישובית וכן מפחיתים להם את החוב.

<תומר אביטל: בעיה שלישית רוחבית זה המענה הטלפוני.

<תומר אביטל: בהרבה מקרים זה מופרט, זה חיצוני, ואין תשובות כאשר מתקשרים, או שאומרים להם שיחזרו אליהם ולא חוזרים.

<תומר אביטל: בגלל זה אנשים מכתתים את רגליהם חזרה לתאגידים שוב ושוב, והתאגיד לא נותן להם פתרון.

<תומר אביטל: אני רוצה לסכם ולהסביר שיש בישראל ככל הנראה, ממה שאני ראיתי בחודשים האחרונים עם מאות המקרים שהגיעו אלי, תשתיות גרועות.

<תומר אביטל: אין מה לעשות, זה כבר היה מראש, תשתיות גרועות של מים מחוץ לבניינים.

<תומר אביטל: אבל כשזה מגיע יחד עם אינטרס כלכלי – כי תאגידים שהם מעגל כספי סגור צריכים להגדיל את ההכנסות שלהם כדי להיות מאוזנים – כשזה מגיע יחד עם תשתיות גרועות, עם שירות גרוע, עם התנערות מאחריות, התוצר של זה הוא התעמרות בציבור.

<תומר אביטל: ליוויתי אפילו ניצול שואה מיפו, שהחשבון הדו-חודשי שלו היה בדרך כלל 600 שקל, יום אחד זה היה 35,000 שקל.

<תומר אביטל: לא הייתה נזילה ולא כלום, ולקח חודשים עד שהצליחו לתקן את זה.

<תומר אביטל: אני רוצה לסיים ולהגיד, שאני לא רואה איך החוק הזה יעזור במקרים האלו.

איציק שמולי: יש פה שני נושאים.

איציק שמולי: אין ספק שכל הנקודות שהעלית הן נקודות כואבות, שעלו כאן בדיונים.

איציק שמולי: יש גם הצעות חוק שונות שנוגעות לאופן שבו צריך להסדיר את הבעיה.

איציק שמולי: למשל, הצריכה המשותפת, למשל זה שיש חיוב מופרז ואומרים לך תביא טרקטורון ותתחיל להוכיח לתאגיד שיש פה נזילה.

איציק שמולי: כל מיני דברים הזויים כאלה.

איציק שמולי: זה אחד.

איציק שמולי: המטרה והמנדט שניתן לוועדה הזאת זה לטפל באופן שבו ננהל את משק המים.

איציק שמולי: נכון שהדברים קשורים ולא קשורים, אבל אני לא רוצה סתם להטעות.

<תומר אביטל: ברור.

<תומר אביטל: אבל שינוי שיטת הניהול חייבת לבוא עם מתן אחריות למי שזה לא יהיה, לעירייה או ל-11 התאגידים שיקומו.

<תומר אביטל: אם אין להם אחריות לבוא ולתקן בעצמם, לוודא שיש נזילה או לא, שהחיוב שגוי, אז לא עשינו כלום.

<תומר אביטל: כלומר, תמשיך להיות שיטה שמתעמרת באזרחים.

<תומר אביטל: תודה.

איציק שמולי: מאה אחוז.

איציק שמולי: יצחק אליהו מפורום המאבק בניהול המים.

<יצחק אליהו: כבוד היושב-ראש, הכול טוב ויפה, אני מברך את הוועדה שכולם רוצים לבטל את תאגידי המים.

<יצחק אליהו: אני מחכה לשעה הזאת.

<יצחק אליהו: כידוע לך, ב-31 במרס 2015, במקום הזה, ואתה מלווה אותנו הרבה, אין ניתוקי מים.

<יצחק אליהו: אבל עד שיהיה כל הסיפור הזה לבטל את תאגידי המים, מה אנחנו עושים עם חובות העבר?

<יצחק אליהו: היום תאגידי המים לא בוחלים בשום אמצעי, זורקים אותנו לרשות לתאגידים.

<יצחק אליהו: אני מבקש מכבוד היושב-ראש לראות מה לעשות בנושא של חובות העבר.

<יצחק אליהו: הם ישר שולחים את זה לעורכי דין, הם לא מכירים אותנו בכלל.

<יצחק אליהו: לאנשים אין מה לאכול בבית.

<יצחק אליהו: עוד נקודה אחת, אני היום עובר דירה, יש לי חוב עבר שם.

<יצחק אליהו: אם אין לי לשלם, או שיש לי לשלם ואני בתשלומים, ישר שולחים את זה לבית משפט ומעכלים את כל החשבון.

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: יונתן אגרוקר מערוץ 10, בבקשה.

<יונתן אגרוקר: שלום לכולם.

<יונתן אגרוקר: אנחנו בתוכנית "הכול כלול" עם סיון כהן התחלנו את הקמפיין הזה לפני שלוש שנים.

<יונתן אגרוקר: במהלך הזמן הזה אין יום שאנחנו לא מקבלים עשרות פניות מאנשים לגבי התאגידים שלהם, לגבי חשבונות שמנפחים אותם, דברים כאלה ואחרים.

<יונתן אגרוקר: כל יום זה קורה.

<יונתן אגרוקר: מדובר גם בניצולי שואה, בקשישים, באנשים שעושקים להם את הקצבאות.

<יונתן אגרוקר: אני רוצה להתייחס למה שאמר יושב-ראש רשות המים, שהתאגידים הם דוגמה ומופת.

<יונתן אגרוקר: אני רוצה לשאול אותך מתי לאחרונה עשיתם סקר שביעות רצון, שאלתם את האזרחים האם הם באמת שבעי רצון מהתאגידים.

<יונתן אגרוקר: דוגמה ומופת?

<יונתן אגרוקר: אתם מככבים בכל דוח של מבקר המדינה.

<יונתן אגרוקר: בכל דוח אתם הכוכבים הראשיים.

<יונתן אגרוקר: לגבי האוצר.

<יונתן אגרוקר: האוצר לפני מספר שנים הוציא דוח שאומר באופן מפורש שאין צורך ביותר מ-15 תאגידים.

<יונתן אגרוקר: הוא הסכים עם זה.

<יונתן אגרוקר: מה קורה עם זה?

<יונתן אגרוקר: אף אחד לא יודע.

<יונתן אגרוקר: אז ברור לכולם שהתאגידים זה כר פורה לג'ובים פוליטיים.

<יונתן אגרוקר: לגבי רשות המים, אנחנו פנינו לקבל מידע לגבי רשות המים, כמה עובדים יש שם, כמה הם מרוויחים, למה צריך רשות מים שהעובדים שלהם הם רבים מכל התאגידים ביחד.

<יונתן אגרוקר: אחרי הרבה מאוד זמן התנועה לחופש המידע קיבלה מידע.

<יונתן אגרוקר: המידע הזה היה מאוד מעורפל, הם העבירו מידע שהוא לא מעודכן.

<יונתן אגרוקר: אז אני רוצה לשאול אותך: כמה עובדים יש ברשות המים?

<יונתן אגרוקר: למה צריך אותם?

<יונתן אגרוקר: למה אתם לא רוצים להעביר לנו את המידע הזה?

איציק שמולי: תודה רבה.

<אפי דביר: פרסמתם מידע שקרי בתוכנית שלכם.

<יונתן אגרוקר: גם מבקר המדינה הוא פופוליסטי.

איציק שמולי: תודה רבה.

<יונתן אגרוקר: אשמח אם הוא יתייחס לדברים.

<יונתן אגרוקר: הוא יתייחס בסוף.

<יונתן אגרוקר: הוא יסגור את הדיון.

<מרזוק כדור: אני חבר המועצה המקומית דאליית אל-כרמל.

איציק שמולי: אתה רואה, אתה יכול גם לדבר ברוגע.

<מרזוק כדור: נכון.

<מרזוק כדור: אבל אגיד לך משהו, שראשי הרשויות אולי לא ידעו להזכיר את זה בפני חברי הכנסת.

<מרזוק כדור: אנחנו בדאליית אל-כרמל, ואני מאמין שגם בכל הכפרים הדרוזיים, האנשים שם סובלים.

<מרזוק כדור: יש סבל רפואי.

<מרזוק כדור: אנשים עם ריחות של ביוב.

<מרזוק כדור: יש גזים בתוך השכונות שלנו.

<מרזוק כדור: בתשובה לאדוני, אני רוצה להגיד לך שאני כחבר מועצה מקומית יודע שאנשים מבלים בבתי חולים כתוצאה מריחות הביוב בתוך היישובים שלנו.

<מרזוק כדור: אני ביקשתי בהיותי חבר מועצה, בקדנציה שעברה, אישור החרגה מהשר, מחובת ניהול משק המים והביוב באמצעות תאגיד, כדי לתת לפחות מענה זמני לפתרון של המחלות האלה.

<מרזוק כדור: לא נעניתי.

<מרזוק כדור: בתור רשות שעוד לא התאגדה, דאליית אל-כרמל, אתה תהיה במקומי חבר מועצה, מייצג כעשירית הציבור בכפר.

<מרזוק כדור: אני רוצה לקבל את המענק להעביר לתאגיד, אני רוצה לקבל הלוואה בתור רשות שהיא כורעת תחת תוכנית הבראה, ואני רוצה למכור את הנכסים שלי במחיר של דלי מים, בכסף קטן.

<מרזוק כדור: אפס מחיר.

<מרזוק כדור: זה מגיע ל-80-70 מיליון שקל שעוברים לתאגיד.

<מרזוק כדור: אני הראשון בכל הכפרים הדרוזיים שהעליתי את הנושא של התחייבות שלטונית.

<מרזוק כדור: כי לא יעלה על הדעת, אדוני.

<מרזוק כדור: ב-2001 כאשר חוקקו את החוק הם דיברו על תאגידים אזוריים, ואני בעצמי פניתי לתאגידים אזוריים כדי להתאגד, שדאליית אל-כרמל ועוספיה יהיו תחת תאגיד חזק.

<מרזוק כדור: פניתי למֵי חיפה, שעשו תיקון לחוק שם ב-2006 ועשו שם תאגידים מקומיים ל-50,000 תושבים ומעלה.

<מרזוק כדור: אז השאירו את המגזר שלנו בחוץ, אין בעיה.

<מרזוק כדור: אני רוצה להעביר את כל הנכסים שלי, את כל המענקים.

<מרזוק כדור: איך אני בתור נציג ציבור יכול להצביע לתאגיד שאני לא יכול להבטיח חיבורים חוקיים לתושבים שלי?

איציק שמולי: אתה צודק.

<מרזוק כדור: בדאליית אל-כרמל, אדוני, מחצית מהיישוב אין להם היתר בנייה.

<מרזוק כדור: אז אנחנו דואגים.

<מרזוק כדור: תנו לנו קודם כל להתקדם עם התכנון, לקבל אישורים לתכנון.

<מרזוק כדור: קודם כל התכנון תקוע, הם לא מתקנים תוכנית מתאר זה 30 שנה בדאליית אל-כרמל.

<מרזוק כדור: מצד שני החוק מחייב אתכם להתאגד.

<מרזוק כדור: יפה מאוד, אנחנו נתאגד.

<מרזוק כדור: איך אתה רוצה שנתחבר לבתים אם החוק מונע מאתנו?

איציק שמולי: אני לא רוצה כלום.

איציק שמולי: אני באתי לעזור לך.

<מרזוק כדור: אני אומר גם לחברי הכנסת ולראשי הרשויות, שצריך לסגור את כל הרשויות המקומיות הדרוזיות.

<מרזוק כדור: זו הקריאה שלי עכשיו.

<מרזוק כדור: או שתהיה התחייבות שלטונית שזה מנוגד לחוק, או שתתנו לנו פרק זמן, או שתחזירו אותנו לתאגידים שיהיה לדאליית אל-כרמל תאגיד מקומי בשליטתנו.

<מרזוק כדור: לראש רשות אין שליטה, אין לו אפילו חבר דירקטוריון אחד בתוך התאגיד הזה.

איציק שמולי: תודה, אדוני.

איציק שמולי: בבקשה, אדוני, בהיג מנצור, שגריר לשעבר, נכון?

<בהיג מנצור: אני נמצא פה בתור אזרח מעוספיה.

<בהיג מנצור: תודה, אדוני היושב-ראש.

<בהיג מנצור: צריך להפסיק את מחול השדים הזה שקיים.

<בהיג מנצור: אנחנו שומעים על לוח זמנים כל כך צפוף ואולטימטום של משרד הפנים ומשרד האוצר שחייבים להתאגד עד ה-31 בדצמבר.

<בהיג מנצור: המשמעות של הדבר היא שיש לחץ פיסי לא מתון על ראשי המועצות שלא התאגדו.

<בהיג מנצור: לכן אנחנו מבקשים מוועדת הכלכלה וועדת הפנים להורות למשרד הפנים להפסיק את הלחצים ואת האיומים שעושים נגד ראשי המועצות.

<בהיג מנצור: ראש מועצת דאליית אל-כרמל אמר שהוא תחת לחץ ואיומים מצד משרד הפנים.

<בהיג מנצור: ראש המועצה של עוספיה לא ראה לנכון להגיד את הדברים, אבל הוא תחת המכבש הזה.

<בהיג מנצור: דבר נוסף, מועצה מקומית עוספיה לא קיימת.

<בהיג מנצור: חברי המועצה פוטרו על ידי משרד הפנים.

<בהיג מנצור: מי שמקבל החלטות היום זה ועדה או מועצה ממונה שמינה אותה משרד הפנים.

<בהיג מנצור: הם לא מייצגים את האוכלוסייה, משרד הפנים עושים מה שהם רוצים וראש המועצה משתף פעולה איתם על מנת לקבל החלטה להיכנס לתאגיד מוצקין.

<בהיג מנצור: צריך לעצור את הפארסה הזאת, כי הפארסה הזאת תביא לאסון לתושבי עוספיה.

<בהיג מנצור: תושבי עוספיה קיימו כנסים ואמרו את דבריהם ועשו סקרים גם על ידי המועצה וגם על ידי האוכלוסייה, שאמרו שאסור להתאגד.

<בהיג מנצור: אני מקווה שהתאגידים יחוסלו ויצאו מהעולם הזה.

איציק שמולי: תודה.

איציק שמולי: עמיר עטאללה, בבקשה.

<עמיר עטאללה: שלום לכולם.

<עמיר עטאללה: אדוני כבוד היושב-ראש, אני רוצה להודות לך באופן אישי על זה שטרחת והגעת ראשון לאוהל המחאה שהקמנו בירקא.

<עמיר עטאללה: שאפו גדול, אני מאוד מודה לך.

<עמיר עטאללה: שנית, אני ממובילי המאבק הארצי לביטול תאגידי המים.

<עמיר עטאללה: אני רוצה להגיד לך שהגיעו מים עד נפש.

<עמיר עטאללה: נחצו כל הגבולות שיכולים להיות.

<עמיר עטאללה: תאגידי המים מתנהגים כארגוני פשע.

<עמיר עטאללה: הפתרון היחיד הוא להתנתק, להחזיר את זה לרשויות המקומיות.

<עמיר עטאללה: כל ראש רשות שלא מסוגל לנהל מים וביוב, שישים את המפתחות וילך הביתה, נקודה.

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: משה ארז, נציג תאגיד מי הוד השרון.

<משה ארז: אני 25 שנה חבר מועצה, סגן ראש עיר ויושב-ראש תאגיד מים בעבר.

<משה ארז: קודם כל, מכוני הטיהור יחזרו להיות מסריחים, כמו שהם היו.

<משה ארז: אני לקחתי מכון מסריח עם 200 תלונות מוקד כל לילה מהריחות.

<משה ארז: רק התאגיד פתר את בעיית הריחות בהוד השרון ובעוד כמה מכונים.

<משה ארז: העתקנו את זה למכונים אחרים, כמו קריית-גת ואחרים.

<משה ארז: צינורות ביוב, הגדרנו לקוטרים אחרים.

<משה ארז: כל שני צינורות כאלה, 22 מיליון שקל.

<משה ארז: כמובן שראש עיר היה מעדיף לעשות מעל פני האדמה ב-22 מיליון שקל ולא להכניס את צינורות הביוב.

איציק שמולי: אתה מדבר על מציאות של לפני 20 שנה.

איציק שמולי: אתה לא התעדכנת.

<משה ארז: דרך אגב, יש ברשות המים צינורות שעברו 40 שנה.

<משה ארז: 30 שנה.

<משה ארז: יש לזה מדד.

<משה ארז: תסתכלו כמה החלפות צינורות היו מאז הקמת תאגידי המים.

<משה ארז: בהוד השרון רוב העיר במהפכה.

<משה ארז: היו שם אגודות מים מתקופת הטורקים.

<משה ארז: קנינו אגודות מים.

<משה ארז: אגודת מים שהחזיקו שני אנשים בני 90.

<משה ארז: מה אני צריך להגיד לראש העיר שלי?

<משה ארז: שמולי הולך על הקו לבטל תאגידים, אתה קיבלת מהתאגיד 60 מיליון שקלים, אני חתמתי על הלוואות לבנק הפועלים, אז דע לך שממחר בבוקר 60 מיליון השקלים מבנק הפועלים – אתה תשלם אותם.

<משה ארז: אז שידע שקודם כל יש לו חבילה.

<משה ארז: 2.5 מיליארד שקל ראשי העיריות קיבלו.

<משה ארז: בעיריית תל אביב, חולדאי יגיד למי אביבים: אני לא הולך להחזיר עכשיו חצי מיליארד שקל לבנקים.

<משה ארז: התאגידים לקחו.

<משה ארז: חובות, גם במגזר הערבי.

<משה ארז: באו התאגידים ועשו סדר.

<משה ארז: יש אגרת ביוב, יש אגרות אחרות.

<משה ארז: עד עכשיו לא שילמו, בונים איך שרוצים בלי היתרים.

<משה ארז: זה הסיפור פה, שכל המגזר רוצה לחזור לימים ההם, שגם לא שילמו מים ב-90%.

<משה ארז: דרך אגב, כל התכניות של כחלון למשתכן, אל תחשבו שהביוב יעבור צ'יק צ'ק למכוני טיהור.

<משה ארז: צריכים תחנות שאיבה בכל 10,000 יחידות דיור.

<משה ארז: אנחנו עשינו בהוד השרון תחנת שאיבה בשביל להעביר מים, 15 מיליון שקל.

<משה ארז: הבנייה הזאת למשתכן מצריכה עשרות תחנות שאיבה שיעבירו את המים.

<משה ארז: זה לא הכול גרביטציה, צריך להעלות מלמטה למעלה.

<משה ארז: הכול תחנות שאיבה.

<משה ארז: כל זה התאגידים עשו.

<משה ארז: היו לי 22 עובדים בתאגיד, פה מספרים על 30 מיליון, 20 מיליון.

<משה ארז: חצי מהמבנה הזה זה כל התאגיד.

<משה ארז: מי שמבקר בהוד השרון רואה כוך כזה, כולם יושבים מסביב, זה התאגיד.

<משה ארז: בעירייה שלי יש 1,000 עובדים, אבל מסתכלים על 22 העובדים.

<משה ארז: אני רוצה להגיד שמחיר המים לא ירד.

<משה ארז: היו פה גרפים מלפני חודש.

<משה ארז: דרך אגב, אם היו פה גרפים של אגף תקציבים של האוצר הייתם רואים את הגרפים של השקעות בביוב ובמים.

<משה ארז: ההבדל העצום בין העיריות לתאגידים.

<משה ארז: אמרתי בדיון הקודם, עשיתי פארק ב-10 מיליון, באו 40,000 איש לראות את ריטה, הדשא עוד היה בהדבקה.

<משה ארז: אבל כשעשיתי 22 מיליון לשני צינורות הביוב, מערבי ומזרחי, והזמנתי כמה קרטונים של סנדוויצ'ים, אף אחד לא הגיע.

<משה ארז: זה לא עניין אותם בכלל.

<משה ארז: מעניין את ראשי הערים להשקיע מעל פני המים, כי זאת שנת בחירות.

<משה ארז: חשוב לא ללכת על הפופוליזם שמירי רגב הלכה.

<משה ארז: אומנם זה הביא לה מקום חמישי בפריימריז של הליכוד, אל תלכו על זה.

איציק שמולי: סתם הרסת בסוף.

איציק שמולי: אני לא מהמפלגה של מירי רגב, אבל אתה יושב בכנסת, ולא נהוג לירוק לאנשים בפרצוף כשאתה מגיע לביתם.

<משה ארז: היא הוליכה שולל אנשים.

איציק שמולי: משה בר, בבקשה.

<משה בר: אני יושב-ראש עמותת "תנו יד לחרש, נכים למען נכים".

<משה בר: אני רוצה להבהיר לוועדה דבר מאוד חשוב.

<משה בר: אנחנו כנכים פונים לתאגידי המים, פונים לכל המנהלים הבכירים, עם מכתבים, ולא נענים על ידם.

<משה בר: כאילו שאנחנו שולחים מכתבים אני לא יודע לאן.

<משה בר: אנחנו פונים אליהם שהם לוקחים מאתנו צריכת מים גבוהה מאוד, והם אומרים: זה מה יש.

<משה בר: אם אתם רוצים, תגיעו אלינו, תמלאו מסמך שיבואו לבדוק לכם את השעון.

<משה בר: עושים מאתנו צחוק, מהנכים הקשים.

<משה בר: גם מהקשישים.

<משה בר: לא ייתכן שיהיה מצב כזה.

<משה בר: זה יותר גרוע מהמאפיה בארצות-הברית מה שהם עושים פה.

<משה בר: אנחנו נותנים להם בין 25% ל-50% מהקצבה שאנחנו מקבלים.

<משה בר: בחיים לא היה דבר כזה.

<משה בר: אני רוצה לדעת אם הוא מסתכל במראה ורואה את הנכים, אם הוא לא מתבייש בעצמו.

<משה בר: אנחנו מדברים שנים לחסל אותם.

<משה בר: זה לא ייתכן שנכים בשכר כזה נמוך, שכולכם יודעים מה אנחנו מקבלים, ייקחו מאתנו בין 25% ל-50% ויצחקו עלינו.

<משה בר: אני עוד אתמול התקשרתי לתאגידים, בכלל עכשיו הם העבירו את זה למוקד.

<משה בר: אתה לא יכול אפילו לדבר איתם, לברר איתם כלום.

<משה בר: המוקד אומר, זה מה יש.

<משה בר: לא מוצא חן בעיניך, תגיע למקום.

<משה בר: אין לי נגישות במקום, אין לי איך להגיע למקום.

<משה בר: העיקר שלהם יש לוקסוס ופאר.

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: יהודה סיסו, מנכ"ל תאגיד מעניינות העמקים, בבקשה.

<לאה ורון: ויו"ר הפורום.

איציק שמולי: אחרק הוא יו"ר הפורום.

<קריאה: לא, הוא המנכ"לים.

איציק שמולי: יש גם פורום של מנכ"לים?

איציק שמולי: אתה אומר, יש גם כפילות בתאגידים, גם ביו"רים וגם במנכ"לים.

איציק שמולי: אולי נקים גם פורום של החברים.

<קריאה: אנחנו נציגי ציבור בהתנדבות.

איציק שמולי: הכול בהתנדבות, רק הציבור משלם.

<יהודה סיסו: צהריים טובים.

<יהודה סיסו: האמת היא שהתלבטתי אם לדבר, כי אני לא בטוח שהעליהום הזה באמת מייצג את הציבור.

<יהודה סיסו: אבל לצורך העניין זה פחות רלוונטי, כי העובדות פה הן פחות רלוונטיות.

<יהודה סיסו: אנחנו גוף מקצועי, זה מה שרצינו להגיד מהתחלה ועד הסוף.

<יהודה סיסו: אנחנו גוף מקצועי שתפקידו לתת שירותי מים וביוב ולטפל בתשתיות.

<יהודה סיסו: את זה אנחנו עשינו ואת זה נעשה.

<יהודה סיסו: אנחנו הקמנו את עצמנו, ולא מתפקידנו להחליט איך תהיה המתכונת.

<יהודה סיסו: יחד עם זאת אני מציע לוועדה שהולכת לדון מה יהיה עתיד תאגידי המים והביוב לבדוק באמת מה הייתה כמות ההשקעות ולקחת את זה בחשבון.

<יהודה סיסו: לראות מה נעשה ביישובים השונים, במקומות שיש תאגיד ובמקומות שאין תאגיד, ורק אחר כך לקבל את ההחלטות הנכונות.

<יהודה סיסו: עניינית, אנחנו כגוף מקצועי ששומר חוק יעשה מה שיוחלט.

איציק שמולי: אתה נראה לי אדם רציני.

איציק שמולי: אני כבר יותר משנה, ובמשך ארבעה שימועים כאן, מנסה לקבל גם מכם תשובה להתייחסות שעלתה פה, גם מ"הכול כלול" וגם מחלק מהציבור, וגם ראש רשות המים התייחס לזה, שבפרמטרים של היעילות יכול להיות שחלק מהתאגידים מככבים.

איציק שמולי: אבל במבחן הציבור, אני חושב שלא הייתם עוברים 10% מהציבור בגלל הרמה של השירות.

איציק שמולי: אתה יכול ליישב לי את הסתירה הזאת?

<יהודה סיסו: כבוד היושב-ראש, חלק מהתדמית שהציבור מקבל על תאגידי המים נובעת גם מהאמירות האלה של "הכול כלול".

איציק שמולי: רק אל תפיל את כל צרות משק המים על "הכול כלול".

איציק שמולי: רק חסר שנסגור את ערוץ 10 במקום אתכם.

<יהודה סיסו: אני אומר לך שברמה העקרונית, אנחנו גוף מקצועי.

<יהודה סיסו: אנחנו לא גוף שבא ליחצן את עצמו, הוא לא מתכוון ליחצן את עצמו, הוא גם לא ישקיע בזה כסף, כי זה כספי ציבור שנשקיע אותם בתשתיות.

<יהודה סיסו: אנחנו בחיים לא נוכל להתמודד מול גוף שיוצא כל יום נגדנו.

<יהודה סיסו: לא תמיד מה שאתה אומר כל יום הוא נכון.

<יהודה סיסו: אני מציע ל"הכול כלול" להסתכל על אותה כתבה שקיימת היום בחדשות, שמדברת על איך אפשר לקחת ספין ולשנות אותו.

<יהודה סיסו: אפשר לעשות את זה גם על תאגידי מים, וזאת לא בעיה.

<יהודה סיסו: אנחנו בחיים לא נוכל להתמודד מול גוף תקשורתי בוויכוח.

איציק שמולי: אתה עושה לעצמך הנחות, יהודה.

<יהודה סיסו: אני לא עושה לעצמי הנחות.

<יהודה סיסו: אתה מוזמן לבדוק.

איציק שמולי: אתה עושה הנחות קשות מאוד.

איציק שמולי: אפשר להגיד הכול, בסוף בתוכנית שלהם ובתוכניות אחרות מראים חשבוניות של צריכה משותפת של 50-40 אלף שקל.

איציק שמולי: בסוף יש אדם שמחייב חיוב עודף, אתה מתקשר ואומרים לך: אתה מקום 1,950 בתור.

<יהודה סיסו: אתה עדיין בעידן אחר.

איציק שמולי: אני לא יודע באיזה עידן.

איציק שמולי: אני שומע הקלטות ורואה חשבוניות.

איציק שמולי: זה מה שאני רואה.

<יהודה סיסו: זה בדיוק סוג הדיון שלא רציתי להיכנס אליו.

<יהודה סיסו: כי אנחנו לא מדברים מאותה נקודה, לא יעזור כלום.

<יהודה סיסו: אנחנו לא מתכוונים ליחצן את עצמנו.

<יהודה סיסו: אנחנו גוף מקצועי שימשיך לעשות את העבודה שלו.

<יהודה סיסו: בסופו של דבר מה שיוחלט אנחנו נעשה.

<יהודה סיסו: צריך לזכור שבסופו של דבר מחיר המים לא נקבע לפי השאלה אם זה 56 תאגידים או 15 תאגידים.

<יהודה סיסו: ההבדל הוא קטן מאוד, וחבל שאת העובדות האלה לא מעבירים.

איציק שמולי: זו מהות הוויכוח.

איציק שמולי: אומנם אתם לא קובעים את התעריף, אבל קיומם של 60 תאגידים בהחלט משפיע על התעריפים.

איציק שמולי: בבקשה, ניסים זגורי, יו"ר מגמה חברתית.

איציק שמולי: אנחנו מתכנסים לקראת סיום.

איציק שמולי: יתייחסו נציג משרד הפנים וראש רשות המים.

<ניסים זגורי: כבוד היושב-ראש והחברים היקרים, באתי היום עצוב לגמרי.

<ניסים זגורי: אבל כשישבתי כאן התחלתי לשמוח.

<ניסים זגורי: אני מטפל באנשים מסכנים, חולים ועניים וזקנים.

<ניסים זגורי: בא אלי אדם בתור זקן בגיל 85-80 ומביא לי מכתב של חוב של 15,000-10,000 שקלים מתאגיד המים.

<ניסים זגורי: ולא רק זה, שולחים לו הוצאה לפועל.

<ניסים זגורי: כשאדם מקבל הוצאה לפועל בגיל כזה, מה הוא עושה?

<ניסים זגורי: הוא הולך לבקש נדבה, הוא הולך לקחת הלוואות בשביל לסגור את החוב.

<ניסים זגורי: אבל זה לא נגמר כך.

<ניסים זגורי: אומנם הוא משלם את החוב הזה, אבל כעבור שנה מביאים לו אותו חוב, עם ריבית והצמדה, כאילו הוא לא שילם.

<ניסים זגורי: מה הפואנטה פה?

<ניסים זגורי: שולחים לאדם את ההוצאה לפועל, הוא משלם את החוב שלו מנדבות ומתשלומים וחובות.

<ניסים זגורי: יודעים שהאדם זרק את הניירת ונגמר הסיפור, ועוד פעם תובעים אותו על זה.

<ניסים זגורי: יש אישה בגיל 88, שוכבת בבית חולים שנתיים, מקבלת הוצאה לפועל עד בית החולים על 10,000 שקל.

<ניסים זגורי: יש אישה בגיל 92 שלא עליכם, תהיו בריאים כולכם, בעלה נפטר לפני חודשיים, ואני מכיר את המשפחה.

<ניסים זגורי: בעלה היה אדם מכובד, ששילם את כל החובות והכול.

<ניסים זגורי: רק ידעו שהבעל נפטר, למחרת מכתב של 10,000 שקל.

<ניסים זגורי: אני לא יודע מה קורה עם התאגיד הזה ועם השיטות שלו.

<ניסים זגורי: עבדך הנאמן, בשנת 2008 קיבלתי תשלום על 2,275 שקלים.

<ניסים זגורי: כבוד היושב-ראש, אתן לך את המכתבים ותקרא אותם ותראה.

<ניסים זגורי: הלכתי לעירייה ואמרתי: הפרדסים שהיו, מכרתי אותם מזמן.

<ניסים זגורי: איך אני מגיע ל-2,275?

<ניסים זגורי: אומרים לי: אולי יש לך פיצוץ, אנחנו נבוא לבדוק.

<ניסים זגורי: באו לבדוק.

<ניסים זגורי: אמר לי הבודק: אולי הברז של מכבי האש גונב לך מים.

<ניסים זגורי: אמרתי לו שיתבע את מכבי האש, למה אותי?

<ניסים זגורי: אולי השעון לא בסדר.

<ניסים זגורי: אמרתי לו, אז קח את השעון ותבדוק.

<ניסים זגורי: לקחו את השעון, כעבור ארבעה ימים החזירו את השעון, התחלתי לשלם את הסכום שהייתי משלם מראש כל הזמן, 480 שקל.

<ניסים זגורי: באתי לעירייה, אמרתי להם שיראו מה קורה פה.

<ניסים זגורי: אמרו לי: אדוני, אולי יש לך פיצוץ.

<ניסים זגורי: אמרתי שלא יכול להיות.

<ניסים זגורי: לי יש צנרת כפולה, אני קבלן בניין, בניתי את הבית שלי.

<ניסים זגורי: יש ביקורת על יד השעון וביקורת על יד הבית.

<ניסים זגורי: אם יש פיצוץ, המים יוצאים ליד השעון וליד הבית ותכף אנחנו רואים את זה.

<ניסים זגורי: כשהסברתי להם את זה, עזבו אותי.

<ניסים זגורי: אבל לאחר שהתחלתי לטפל באנשים האלה ולבוא אליהם למי השקמה בחולון, אמרו: בואו נשתיק אותו.

<ניסים זגורי: שלחו לי הוצאה לפועל על 21,000 שקל.

<ניסים זגורי: אבל אני ברוך השם לא מהאנשים שלא יכולים לעשות.

<ניסים זגורי: הלכתי ותבעתי אותם למשפט.

<ניסים זגורי: אני מבקש מכם, תעשו טובה לסרטן הזה.

<ניסים זגורי: אתה אמרת, כבודו, שתהיה בריא, שהרבה אנשים הלכו לעולמם.

<ניסים זגורי: הרבה אנשים הולכים עכשיו לעולמם בגללם.

איציק שמולי: תודה, אדון זגורי, גם על העבודה הציבורית שאתה עושה.

<ניסים זגורי: תודה.

איציק שמולי: חבר הכנסת סאלח סעד לא יכול היה להגיע והוא ביקש להתנצל ושאקרא בשמו את עמדתו.

איציק שמולי: הוא מבקש, כמובן, להודיע שהוא תומך בביטול הצודק של תאגידי המים, שהפכו להיות לנטל על הציבור עקב התשלומים המוגזמים.

איציק שמולי: הוא מתייחס גם להיטלים המוגזמים.

איציק שמולי: הוא גם מקדם הצעה דחופה בכנסת לתיקון חקיקה מקבילה בעניין הזה.

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: יסכמו את הדיון נציג משרד הפנים, שביקש להתייחס פעם נוספת, וראש רשות המים.

איציק שמולי: בבקשה, אדוני.

<יוסי בנישתי: אני רוצה להתייחס למה שהעלה כאן ראש מועצת גי'סר אזרקה ולמה שהעלה ראש מועצת דאליית אל-כרמל.

<יוסי בנישתי: היום החוק לא נותן מענה לרשויות שמסורבות תיאגוד או רשויות שאין להן שום יכולת.

<מרזוק כדור: אנחנו לא מסורבי תאגיד.

<מרזוק כדור: אנחנו השארנו את זה למליאת הרשות, אבל אף תאגיד לא רוצה לקבל אותנו.

<יוסי בנישתי: כשאני אומר מסורב תיאגוד, אני מתכוון שאין תאגיד שמוכן לקלוט אתכם.

<יוסי בנישתי: יש קבוצה של רשויות שכיום אין להם פתרון, הן לא יכולות לנהל לבד בגלל העלויות, בגלל הצורך בכוח אדם מקצועי והכרה של הרגולציה והתחום.

<יוסי בנישתי: מצד שני אין משהו אחר.

איציק שמולי: אז מה הוא אשם?

איציק שמולי: למה הוא נענש אם אף אחד לא רוצה לקלוט אותו?

<מרזוק כדור: אני ארבע שנים ללא תוכנית הבראה.

<יוסי בנישתי: משרד הפנים הוא הראשון שאומר, ואתה יודע את זה ויכול להעיד על זה היטב.

<יוסי בנישתי: אנחנו לא אומרים שהוא אשם, אבל מצד שני גם למשרד הפנים יש אחריות ברשויות כמו דאליית אל-כרמל למנוע גירעון.

<יוסי בנישתי: אם יש גירעון של 10 מיליון שקלים בשנה, שנובע רק מתשתיות לקויות במועצה, אז גם זה מצב שמשרד הפנים נדרש אליו.

איציק שמולי: מאה אחוז, אדוני.

איציק שמולי: אבל מה שאנחנו ביקשנו ממך להתייחס אליו, גם קודם וגם עכשיו, זה לא לתת חוות דעת טובה או פחות טובה על מה שמשרד הפנים עושה בנוגע לבעיות ברשויות מקומיות מסוימות.

איציק שמולי: אנחנו רוצים לדעת מאיפה מגיעה הסמכות הזאת והמדיניות העקומה הזאת של להתלות דבר אחד בדבר שני.

איציק שמולי: זה שיש היום חובה בחוק, עוד לפני הכניסה לתוקף של ה-30 בדצמבר 2017, שיש חובת תיאגוד שהיא כללית, היא עדיין לא כתובה במסמרות מבחינת התאריך, זה ברור.

איציק שמולי: השאלה מה נותן למשרד הפנים או לכל גורם אחר את הסמכות לבוא, ובשם זה שאין תאגיד להעניש את הרשות המקומית, בדרך כלל את הרשויות החלשות ביותר, בתקציבים ובתקנים.

איציק שמולי: זה לא ברור, זה לא צודק וזה לא חוקי.

<יוסי בנישתי: אני לא יודע להתייחס לגבי תקנים ולגבי המקרה הספציפי שהעלה כאן ראש מועצת דאליית אל-כרמל.

<יוסי בנישתי: אבל אני מתייחס רק למסגרת של רשויות ותוכניות הבראה.

<יוסי בנישתי: בסיכום של משרד הפנים מול משרד האוצר הוא שכספים שמגיעים לרשויות במסגרת תוכניות הבראה לכיסוי גירעון, אחד התנאים הוא כניסה לתאגיד מים או הסכמה של הרשות להיכנס לתאגיד.

איציק שמולי: את זה אנחנו יודעים.

איציק שמולי: אל תחזור על זה עוד פעם.

<יוסי בנישתי: אין לי משהו אחר להגיד בעניין הזה.

איציק שמולי: לפני שאני נותן לראש רשות המים לסכם, אני רק רוצה לברך את האזרחים הוותיקים המכובדים שנכנסו.

איציק שמולי: שלום לכם.

איציק שמולי: הם אזרחים ותיקים ממעון יום בגילה.

איציק שמולי: הם אורחים של חברת הכנסת נורית קורן, והם מבקרים פה במסגרת פרויקט "מחזירים אהבה" שחל היום.

איציק שמולי: הם מבקרים בכנסת ובלשכה של נורית.

איציק שמולי: אנחנו מברכים אתכם, אנחנו אוהבים אתכם.

איציק שמולי: תודה רבה על כל מה שעשיתם עבור המדינה.

איציק שמולי: אנחנו מאחלים לכם בשם כולם בריאות טובה, אריכות ימים והרבה הרבה נחת.

איציק שמולי: בבקשה, אדוני ראש רשות המים.

<גיורא שחם: תודה רבה, אדוני יושב-ראש הישיבה, חבר הכנסת שמולי.

<גיורא שחם: אני ברשות

<גיורא שחם: כם אתייחס לכמה נקודות, לכמה נושאים שהעלו פה.

<גיורא שחם: אם החסרתי משהו ויש אצלך עוד דברים, אני בשמחה אענה.

<גיורא שחם: אני לא רוצה שאפילו תהיה מראית עין שאני כאילו מתעלם.

<גיורא שחם: אני מסכים שמים הם מוצר מוניציפלי, כמו פינוי אשפה, כמו ניקוי רחובות, כמו תאורת רחובות.

<גיורא שחם: אבל היבטי המים, במיוחד ההיבטים של הביוב, ההיבטים הסביבתיים של אי טיפול בדברים האלה, גם האיסוף, גם הטיהור, גם ההשבה שלהם לחקלאות, הם עסק מסוכן והוא צריך להתנהל באופן מקצועי.

<גיורא שחם: ואם הוא לא יתנהל באופן מקצועי, אנחנו יורקים לבאר שאנחנו שותים ממנה.

<גיורא שחם: הייתה הזנחה רבת שנים בכל הנושא של טיפול בתשתיות, וזה עלה פה בעבר.

<גיורא שחם: אז המדינה בסופו של יום, אחרי הרבה מאוד שנים של התלבטויות, החליטה לקחת אחריות.

<גיורא שחם: שפכה הרבה מאוד כסף לתוך העניין הזה והרבה מאוד מאמצים ארגוניים.

<גיורא שחם: לא הרבה מאוד מאמצים רגולטוריים, דרך אגב, כפי שאמרתי קודם.

<גיורא שחם: אני חוזר ומדגיש, בניגוד למה שנאמר, אין 200 עובדים ברשות המים שמטפלים בתאגידים.

<גיורא שחם: יש 7-6 ותו לא.

<גיורא שחם: השאר עוסקים בטיפולים בזיהומי קרקע ובנושאים של הפלסטינים ובנושאים של התפלה וכך הלאה.

<גיורא שחם: אוסף עצום של בעיות בנושאים שקשורים למים שהם בנפשנו.

<יונתן אגרוקר: אז למה אתם לא מפרסמים את הדוחות האלה?

<יונתן אגרוקר: תפרסמו לציבור, שידע מה עושה כל אחד.

איציק שמולי: יונתן, תן לו להתייחס.

איציק שמולי: הוא לא הפריע לאף אחד.

<גיורא שחם: תאגיד לא נועד לייצר הכנסות.

<גיורא שחם: אומנם יש לו הפוטנציאל לייצר רווח, ככל שהוא יעיל.

<גיורא שחם: כיוון שבעלות על התאגיד היא מאה אחוז של הרשויות, הן יכולות למשוך את זה כדיווידנד.

<גיורא שחם: אנחנו היינו מצפים שלא יימשכו דיווידנדים, ושהדיווידנדים האלה יוחזרו חזרה לקהילה שמתוכה צמח התאגיד.

איציק שמולי: אז למה לא יוצאת הנחיה כזאת מרשות המים?

<גיורא שחם: אנחנו פועלים לכיוון.

איציק שמולי: מה זה פועלים?

איציק שמולי: זה לכתוב הנחיה.

<גיורא שחם: זו לא הנחיה, צריך לייצר כללים.

<גיורא שחם: זה לא פשוט.

<גיורא שחם: כפי שאמרתי, אני חדש במערכת, אני לומד אותה.

<גיורא שחם: מסבירים לי לאט, אני מבין מהר.

<גיורא שחם: אמרתי שאני עוסק עכשיו בהקמה של הערכת מצב על כל הנושאים האלה.

<גיורא שחם: אני אוסף את הנתונים ואני מקווה מאוד שבתקופה של כמה חודשים נוכל להביא את מקצה השיפורים.

<גיורא שחם: אבל כרגע זה לא נושא הדיון.

<גיורא שחם: נושא הדיון כרגע הוא הלגיטימציה של קיום התאגידים.

<גיורא שחם: לעניין הזה אני רוצה לומר, העולם המפותח הוא עולם תעריפי.

<גיורא שחם: ביטול של תאגידים והחזרה של גביית התעריפים במגרש הפוליטי – כמובן הכנסת היא הריבון – להערכתי המקצועית תהיה רגרסיה מאוד משמעותית לטיפול במשאבי המים במדינת ישראל.

<גיורא שחם: דובר פה על פחת המים.

<גיורא שחם: פחת המים הממוצע טרם הקמת התאגידים היה 20%.

<גיורא שחם: בכל מקום, אם אני עושה ממוצע ארצי, הפחת ירד ל-10% בממוצע ארצי.

<גיורא שחם: רק נעשה את החשבון הכמותי, מדובר פה על 60-50 מיליון קוב.

<גיורא שחם: זה מתקן התפלה, עם כל המשמעויות הסביבתיות הכלכליות של מתקני התפלה.

איציק שמולי: אדוני ראש רשות המים, יש בינינו ויכוח לגבי כמה זה יעלה.

איציק שמולי: אבל אם מחלקת המים העירונית היא זאת שמקבלת ממך כרשות המים את ההנחיה באיזו צנרת להשקיע בשנה הבאה, עולה השאלה במה עדיפים התאגידים על פני מחלקות המים של העיריות, אם הם ממלאים אחר הנחיותיך.

איציק שמולי: אין שום ספק שהתאגידים הצליחו בעניין של הפחת, להראות הישגים מרשימים.

איציק שמולי: אני אומר את זה בכל ישיבה.

איציק שמולי: השאלה האם אפשר להשיג את אותו הדבר כשזה מנוהל ברשות המים במשק סגור ומקבלים הנחיה ממך איפה להשקיע ובאיזה אופן.

<גיורא שחם: אין לי היכולת להשפיע.

<גיורא שחם: רשות מקומית כפופה בכלל לרגולציה אחרת.

<גיורא שחם: אבל בוא נניח שיסדירו את הרגולציה, כי אתם המחוקק יכולים לעשות את זה.

<גיורא שחם: אני שואל למה לא נלמד מהעבר.

<גיורא שחם: הרי הם היו שם בתוך מחלקות המים והביוב בתוך הרשויות, ובפועל כפי שהוצג פה, מערכת שיקולים של הרשות בבואה לשקול איפה היא תקצה את המשאבים המועטים שיש לה היא לא בצנרת תת קרקעית, אלא בכיכרות ובמתנ"סים, שכולם לגיטימיים.

<גיורא שחם: הייתה פה הערה של בילסקי לגבי העלויות המטורפות שנגררו.

<גיורא שחם: ההחלטה על מיקום המשרדים היא של הדירקטוריון של התאגיד, והדירקטוריון של התאגיד הוא מאה אחוז הרשות.

<גיורא שחם: לכן אם יש בעיה עם יוקר המיקום, אנא פעל מול הדירקטוריונים, שאתה הוא זה שממנה אותם, להביא אותם למקום יותר צנוע.

<גיורא שחם: נאמר פה על ידי מר ביבס שמחירי המים עלו ב-200%.

<גיורא שחם: אני אומר לכם שמ-2010 ועד היום מחירי המים עלו ב-30%-25%.

<גיורא שחם: אבל בעשור הזה נכנסו 600 מיליון קוב התפלה, והתפלה זה מוצר יקר.

<גיורא שחם: התייקרו מחירי המים בארץ מפני שנגמרו לנו המים הזולים.

<גיל ליבנה: אבל הוא דיבר על מחיר הקנייה של המים.

<גיל ליבנה: מחיר הקנייה של המים עלה ב-200%.

איציק שמולי: אני לא פותח את הוויכוח כי אני צריך לסיים.

<גיורא שחם: לנציג של ערוץ 10 פה, אני כמובן בשמחה אפגש אתכם ואתן לכם את כל המידע.

<גיורא שחם: רשות המים היא לא אחוזה פרטית, אין לה אג'נדות.

<גיורא שחם: תשאלו, תיענו.

<יונתן אגרוקר: שאלנו ולא קיבלנו תשובות.

<גיורא שחם: לא אותי שאלתם.

<גיורא שחם: נקודה אחרונה, למרות שיש פה עוד כמה דברים שהיה מאוד כדאי להתייחס אליהם, כי נאמרו פה דברים נכוחים, הערה לסדר.

<גיורא שחם: לא מדובר פה על הפרטה.

<גיורא שחם: אני מתנגד בכל תוקף להפריט מערכות ציבוריות חשובות כמו תאגידי מים.

<גיורא שחם: תודה רבה.

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: אני רוצה לסכם את הדיון, ברשותכם.

איציק שמולי: ראשית, אני מודה לכל הנוכחים ולכל האנשים שעשו מאמץ מכל רחבי הארץ, גם בעלי תפקידים וגם הציבור.

איציק שמולי: אני מודה כמובן גם לכם, רשות המים, שנערכתם מבעוד מועד לישיבה.

איציק שמולי: כמובן לנציגים, ראשי הרשויות, חברי המועצה, נציגי ציבור, מובילים של מאבקים מקומיים מכל הארץ שבאו והשמיעו את קולם.

איציק שמולי: אני מודה גם לכם בערוץ 10 וגם לתומר, לכל התקשורת שעוסקת בזה ומביאה לידיעתנו את התלונות ואת הדברים שדורשים תיקונים.

איציק שמולי: אני מציע להרים את הכפפה ולהעביר, תוך יידוע של הוועדה, את אותן שאלות שאתם רוצים לשאול ולבקש מידע.

איציק שמולי: להעביר את זה לראש רשות המים החדש, מר גיורא שחם, ושימו בהעתק גם את הוועדה הזאת, לכל הפחות את חבר הכנסת ביטן ואותי.

איציק שמולי: אמרתי את הדברים בתחילת הדיון, אז לא אאריך.

איציק שמולי: אנחנו מיצינו את השלב שבו שמענו את הגורמים השונים.

איציק שמולי: אם יש עוד דברים שלא נאמרו ויש פה גופים שירצו באופן אישי להיפגש, אנחנו בהחלט נסכים להיפגש ולשמוע עמדה נוספת.

איציק שמולי: אבל בגדול התהליך של השימוע הסתיים, וכפי שאמר פה קודם חבר הכנסת ביטן, שהוא יושב-ראש הוועדה, אנחנו מתקדמים בכיוון האופרטיבי לכיוון החלטות.

איציק שמולי: לוח הזמנים הוא ברור, אמר אותו גם היועץ המשפטי לוועדה.

איציק שמולי: עד ה-30 בדצמבר 2017, אם לא נעשה תיקון לחוק, אנחנו ניכנס לתקופה של אנומליה, והאנומליה כבר מתרחשת לנגד העיניים.

איציק שמולי: כשבכנסת כל חברי הכנסת מדברים על זה שצריך לבטל תאגידים, ומצד שני משרד הפנים לוחץ על רשויות מקומיות חלשות ומעניש אותן על זה שהן לא הקימו תאגיד.

איציק שמולי: זה אבסורד.

איציק שמולי: זה נכון שחובת התיאגוד קיימת בחוק, אבל אי אפשר להתעלם ממה שקורה לנגד העיניים.

איציק שמולי: לכן אנחנו אומרים את הדבר הבא: עד ה-10 בדצמבר אנחנו נסיים את ההכנה של החוק הזה לקריאה ראשונה, ובשאיפה בואכה ה-20 לחודש – ביטן אמר 18-17, הלוואי – אנחנו נשלים את הליך החקיקה.

איציק שמולי: לשם אנחנו מכוונים, לשם אנחנו שואפים.

איציק שמולי: כמובן שזה נתון עוד להרבה התדיינות, בשאיפה שנצליח להגיע להסכמות, אבל לא בטוח שזה יקרה.

איציק שמולי: המודל שאני רואה לנגד העיניים זה מודל שבו קובעים קריטריונים, רשות שעומדת בקריטריונים ומעוניינת בכך עוברת לנהל את משק המים שלה בעצמה, במשק כספי סגור ורגולציה של רשות המים.

איציק שמולי: רשות שלא עומדת בקריטריונים או שלא רוצה לעבור מסיבה כלשהי, אני אומר ביושר, עדיין אין הסכמה מה עושים עם רשות כזאת, האם זה בתוך גוף אחד, האם זה בתוך תיאגוד אזורי של 11 תאגידים, על זה אני עוד לא יודע לענות.

איציק שמולי: אבל יש לנו עוד מספיק זמן לגבש את ההחלטה בעניין הזה.

איציק שמולי: אני מפציר גם בציבור וגם בתקשורת, אם יש דברים וסוגיות שנוגעות לשירות, אל תשימו את זה בצד, תביאו את זה לידיעתנו.

איציק שמולי: שמענו גם מיהודה וגם מנציגים אחרים בתאגידים שיש אוזן קשבת ורוצים לטפל בבעיות.

איציק שמולי: אני מודה לכולם.

איציק שמולי: הישיבה נעולה.