ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 611, 2017-11-20 10:00

איתן כבל: בוקר טוב לכם.

איתן כבל: אני ממש מתנצל גם בשמי וגם בשם חברי, מי שבא מכיוון צפון, כביש 6, הייתה תאונה.

איתן כבל: והאמת שגם בלי תאונה זה לוקח איזה שעה ו-45 דקות, שעה ו-40, אבל הבוקר זה היה קשה במיוחד.

איתן כבל: אז שוב, אנחנו מצטערים, אנחנו מתנצלים.

איתן כבל: אנחנו פותחים את היום, את השבוע, את החודש, אנחנו בחודש כסלו, שזה החודש שהילדה שלי הקטנה שירה הכי אוהבת, אז רק שתדעו.

<לאה ורון: בגלל הסופגניות?

איתן כבל: בגלל הסופגניות.

<לאה ורון: בבקשה.

<לאה ורון: ישר הבנתי לליבה.

איתן כבל: ברשות

איתן כבל: כם, לא נוותר גם היום על הפתיחה השבועית שלנו.

איתן כבל: אז מי שלא יודע, אנחנו בפרשת ויצא, ספר בראשית.

איתן כבל: ובמסגרת פינת המשורר הצעיר, אנחנו כל שבוע משתדלים להביא משורר או משוררת צעירה ולהקריא שיר שלהם.

איתן כבל: אז השבוע נקריא את השיר של תהל פרוש.

איתן כבל: תהל היא משוררת, עורכת ועיתונאית, בת 40, נולדה בתל אביב וגדלה בהרצליה.

איתן כבל: כותבת את עבודת הדוקטורט שלה באוניברסיטת בן גוריון שבנגב בנושא:

איתן כבל: נאו-ליברליזם בספרות עברית עכשווית.

איתן כבל: שם השיר: "אפשרות יציאה".

איתן כבל: תקשיבו, שיר עם מסר.

איתן כבל: הָאִשָּׁה הֲכִי עֲשִׁירָה בְּיִשְׂרָאֵל יָשְׁבָה בַּצַּד/ אָמְרוּ לִי שֶׁהִיא לוֹבֶשֶׁת מִכְנָסַיִם בְּצֶבַע יָרֹק בַּקְבּוּק/ אֲבָל הֵם הָיוּ בְּצֶבַע קְרֶם/ גַּם הַסִּנָּרִים שֶׁל הַמְּנַקִּים הָאֶתְיוֹפִּים הָיוּ בְּצֶבַע קְרֶם/ זוֹ הָיְתָה הַמְּסִבָּה שֶׁלָּהּ, הַמְּסִבָּה שֶׁהִיא שִׁלְּמָה עָלֶיהָ/ לְטוֹבַת הָאָמָּנוּת.

איתן כבל: כָּל הָאָמָּנִים הָיוּ יָפִים/ וּבִמְיֻחָד יָאִיר וְעֵינָיו הַכֵּהוֹת, הִגִּישׁוּ אֹכֶל אָכַלְנוּ פִּתּוֹת/ קְטַנּוֹת רַכּוֹת מְמֻלָּאוֹת/ חָתְכוּ לָנוּ פֵּרוֹת קָרִים/ שָׁתִינוּ יַיִן וְשַׁמְפַּנְיָה, לַמְבְּרוּסְקוֹ אָכַלְנוּ גַּם תַּפּוּחֵי אֲדָמָה.

איתן כבל: / סָפַרְתִּי עֶשְׂרִים אַנְשֵׁי בִּטָּחוֹן/ שֶׁהִבִּיטוּ חָלוּל/ רָאִיתִי אֵיךְ הַכֶּסֶף/ מְצַפֶּה בְּנֵי אָדָם מִבִּפְנִים הַחוּצָה.

איתן כבל: / הָאִשָּׁה הֲכִי עֲשִׁירָה יָשְׁבָה בַּצַּד/ הִסְתַּכַּלְתִּי בָּהּ וְלֹא אָמַרְתִּי לָהּ/ שָׁלוֹם, אֲנִי תָּהֵל, בּוֹאִי נְדַבֵּר/ עַל חֲלֻקָּה מֵחָדָשׁ שֶׁל הַכֶּסֶף.

איתן כבל: / הָיִיתִי אֲמוּרָה לְהִתְפַּשֵּׁט וְלִצְרֹחַ/ מִישֶׁהוּ הָיָה צָרִיךְ לִצְרֹחַ/ אֲבָל הַפֶּה הָיָה עָסוּק בִּלְעִיסָה/ וְאַף אֶחָד לֹא רָצָה לְהַקְרִיב/ אֶת מַה שֶׁנִּרְאָה לְרֶגַע כְּמוֹ אֶפְשָׁרוּת יְצִיאָה מֵהָעֹנִי.

איתן כבל: אז, אוקיי, נחזור למציאות של חיינו, ברשותכם.

איתן כבל: הנושא על סדר יומנו הבוקר הוא הצעת חוק שירותי תעופה (פיצוי וסיוע בשל ביטול טיסה או שינוי בתנאיה) (הוראות שונות), התשע"ו–2016, של חבר הכנסת אחמד טיבי.

איתן כבל: אני, ברשותכם, רק רוצה לומר שהדיון הראשון התקיים ב-28 בפברואר 2017.

איתן כבל: מי שעמד בראש הדיון היה אז חבר הכנסת יעקב פרי.

איתן כבל: אני ברשות

איתן כבל: כם רק רוצה לומר שני משפטים, וחשוב לי, טיבי, שתקשיב.

איתן כבל: תראו, אנחנו הולכים להעביר את החוק.

איתן כבל: זאת אומרת, כשאני מתחיל להרגיש שמתחילים להכניס אותי לתוך איזה סד ומתחילים להפעיל את המלחציים, אז זה לא מתאים לי.

איתן כבל: אני אומר את זה בצורה הכי ברורה.

איתן כבל: החוק – אפשר לתקן אותו, אפשר להתווכח, אפשר לנסות למצוא את הדרכים הנכונות איך לקדם אותו, אבל מי שנדמה לו שהחוק הזה לא יחוקק במושב הזה – טועה.

איתן כבל: ולכן יש אחד מן השניים, כמו שאני תמיד אומר בדיוני הוועדה: או שאתם עוזרים לנו להוציא תוצאה הכי טובה מתחת ידינו, או שפשוט אנחנו נצטרך לקבל את ההחלטות בלי עזרתכם.

איתן כבל: וכדאי שהדברים יונחו כאן בצורה מאוד ברורה, כי כשעור התוף שלי מתחיל להתמלא באוויר מדי ומתחיל להילחץ, אז זה לא מתאים לי.

איתן כבל: אז אנחנו כבר היום נעשה כל מאמץ להתקדם מאוד בתוך כל התהליכים האלה.

איתן כבל: וחבר הכנסת אחמד טיבי הוא לא בדיוק, במחילה מכבודו, חייזר, שהוא לא יודע להתכתב עם המציאות הכלכלית במדינת ישראל, ואי אפשר לדבר אתו.

אחמד טיבי: התחשבנו בה בחוק טיבי אחד.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: אני אומר: זה לא המצב.

איתן כבל: זה לא המצב.

איתן כבל: ולכן אם אנחנו יודעים ורואים שיש דברים שהנה, זה – אז, אתה יודע, יודעים להסתכל על המציאות.

איתן כבל: אבל החוק יעבור.

איתן כבל: בבקשה, בנקודה שבה היינו, גברתי זוכרת איך אנחנו מתחילים מפה?

<אתי בנדלר: אם אינני טועה, בישיבה הקודמת דיברו המוזמנים, וההערות היו הערות כלליות.

<אתי בנדלר: טרם התחלנו בקריאת הצעת החוק.

<אתי בנדלר: מכל מקום, החלטת הממשלה הייתה לתמוך בהצעת החוק, בתיאום עם משרד המשפטים, הרשות להגנת לצרכן והסחר ההוגן, ונדמה לי שגם משרד התחבורה והבטיחות בדרכים.

איתן כבל: יש עוד מישהו שהיה צריך לתאם אתו?

<אתי בנדלר: רגע, ונפגשתי פעם או פעמיים, אינני זוכרת, עם נציגי המשרדים האלה שיושבים כאן.

<אתי בנדלר: והנוסח שמונח כרגע בפני הוועדה הוא נוסח שהממשלה מוכנה להסכים לו, או ביקשה לתקן את הצעת החוק בהתאם לתיקונים שבאים לידי ביטוי בנוסח זה.

<אתי בנדלר: למעט הסעיף האחרון, שהוא סעיף שהממשלה מתנגדת לו – סליחה, לא הסעיף האחרון, אחד לפני אחרון, תיקון סעיף 20 שמדבר על ברירת הדין בעצם.

<אתי בנדלר: נגיע אליו.

<אתי בנדלר: הממשלה מתנגדת לו.

<אתי בנדלר: אמליץ בפני חברי הוועדה לקבל את עמדת הממשלה בנושא הזה ולמחוק את אותו סעיף, אבל אחרי שהוועדה תדון בזה ותגבש את עמדתה.

איתן כבל: נגיע לזה.

איתן כבל: אוקיי, תודה לך, גברתי.

איתן כבל: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה רבה לך, אדוני.

אחמד טיבי: מטרת החוק הזה שקראת לו חוק טיבי שתיים היא לשפר את החוק הראשון, חוק טיבי אחד.

איתן כבל: דרך אגב, סליחה שאני אומר, זה קורה יותר מפעם אחרת שאנחנו מביאים חקיקה, ואז אתה מוצא איך מנסים לעקוף את החוק, ואחר כך מתפלאים שחברי הכנסת, ובמקרה הזה חבר הכנסת טיבי מנסה להביא תיקון לחוק.

אחמד טיבי: נכון.

אחמד טיבי: הרי למה נאלצנו לעשות חוק נוסף?

אחמד טיבי: כי היו חברות נסיעות או סוכנים שהתחכמו.

אחמד טיבי: מה זאת אומרת התחכמו?

אחמד טיבי: עשו כרטוס מאוחר כדי לעקוף את הפיצוי על עיכוב, במקרה שחל עיכוב בטיסה.

אחמד טיבי: אם יש חוק שבזמן הקיץ והטיסות והחופשות אני מקבל עליו פניות ואזכורים ותודות, זה החוק הזה.

אחמד טיבי: צרכני ממדרגה ראשונה.

אחמד טיבי: התחילו להתחכם בנושא הכרטוס כדי לפגוע בזכות של הנוסע, שטיסתו עוכבה או בוטלה, לקבל פיצוי.

אחמד טיבי: ולכן החוק הזה נועד לתיקון הזה.

אחמד טיבי: ואסביר, אדוני.

אחמד טיבי: קיימת חשיבות לכך שהכרטיס יימסר מיד אחרי שאתה משלם.

אחמד טיבי: למה?

אחמד טיבי: כי זה מסמך חוקי, זה החוזה בינך לבין מי ששילמת לו – לבין הנוסע, חברת התעופה.

אחמד טיבי: ואם אתה משלם ולא מקבל את הכרטיס סמוך לתשלום, הם עלולים לומר לך: אדוני, רצינו, אבל אין חוזה.

אחמד טיבי: אין.

אחמד טיבי: אין על מה להסתמך בתביעה.

אחמד טיבי: ולכן חייבים לתקן את הסעיף הזה, שיפתור את בעיית הכרטוס.

אחמד טיבי: גם לגבי הגוף האוכף, אני כבר עכשיו אוכל לומר, שאני מסכים שמשרד התחבורה יהיה הגוף האוכף, כמו שקיים בחלק ממדינות אירופה.

איתן כבל: זאת אומרת, תהיה אכיפה מאוד מאוד שיטתית.

<אתי בנדלר: בתנאי שהם יתחייבו לאכוף.

איתן כבל: לא, אמרתי.

איתן כבל: וגם כן המשמעות היא שכנראה תהיה אכיפה מאוד חזקה.

אחמד טיבי: אני מצפה כך ממשרד התחבורה, שיטה אוזן לצרכנים ולנוסעים, יותר מאשר לגופים חזקים אחרים.

אחמד טיבי: לגבי הנושא של ברירת דין זר – מבחינה משפטית עומדות שתי חלופות בפני הנוסע: או שהוא יבחר בדין הזר, מה שקורה באירופה, או שיבחר על פי הדין המקומי.

אחמד טיבי: אבל הכוונה של המחוקק, כלומר אני, היא שאם הוא בוחר בדין הזר הוא יתבע שם באירופה ולא בישראל.

אחמד טיבי: נכון, דוד?

<דוד שפרכר: נכון.

אחמד טיבי: עורך דין דוד שפרכר.

אחמד טיבי: הוא מומחה בין-לאומי בנושא תעופה, שעזר גם בחוק הראשון.

אחמד טיבי: מגיע לך תודה.

אחמד טיבי: חברות התעופה לא כל כך אוהבות אותו.

אחמד טיבי: לא יודע למה.

אחמד טיבי: ולכן, אדוני, שמת לב, כי אמרת שאת מקבלת את העמדה - - -

<קריאה: - - -

<חנה סובול: אז תגידו.

<חנה סובול: אנחנו מבקשים גילוי נאות בעניין של עורך דין שפרכר.

איתן כבל: לפני שנעסוק בגילוי הנאות, ניתן לחבר הכנסת טיבי.

איתן כבל: אם הוא גם יצטרך להתפשט, אז נבקש, אם זה יהיה הכרח.

איתן כבל: לא, עזבי, בוא לא נקפוץ.

איתן כבל: בסדר, אנחנו מכירים את עורך דין שפרכר, ואין כאן סביב השולחן, תמיד אני אומר, אנשים פה לא בל"ו צדיקים לא כי אין מקום.

איתן כבל: כל אחד בא עם האינטרס שלו.

איתן כבל: הוא אינטרס לגיטימי, וזה בסדר.

איתן כבל: אנחנו מניחים את הדברים פה על השולחן.

איתן כבל: אבל הוא יגיד, בסדר גמור.

איתן כבל: קפצת כאילו, את יודעת - - -

<חנה סובול: לא, לא קפצתי.

<חנה סובול: היה רחש בחש, ואני פרשנתי את הרחש בחש.

איתן כבל: אז אני אומר: לא צריך רחש בחש.

איתן כבל: אינני מכיר את עורך דין - - -

אחמד טיבי: הוא חבר באש"ף?

איתן כבל: אה, הוא חבר באש"ף?

אחמד טיבי: לא יודע.

אחמד טיבי: אתם מסוגלים גם להאשים אותו.

אחמד טיבי: ולכן אני מסביר את עצמי.

אחמד טיבי: כאשר הצרכן בוחר לפי הדין הזר הוא עותר שם: בצרפת, בגרמניה, באירופה.

אחמד טיבי: אבל כאשר הוא בוחר על פי הדין המקומי, הוא עותר בארץ לפי הדין המקומי.

אחמד טיבי: הבנו?

אחמד טיבי: לא לפי הדין הזר.

אחמד טיבי: כל כך הגיוני?

אחמד טיבי: הגיוני.

אחמד טיבי: זה נותן שתי אופציות לנוסע, לאזרח הישראלי?

אחמד טיבי: נותן שתי אופציות.

אחמד טיבי: אז מה קרה אם זה נותן שתי אופציות?

אחמד טיבי: למה אתם מתנגדים?

אחמד טיבי: אני לא רוצה לוותר סתם, גברתי היועצת המשפטית.

<אתי בנדלר: לא, נדון בזה.

איתן כבל: נדון, נגיע לזה.

אחמד טיבי: לא, חשוב לי להבהיר את עמדתי כבר בהתחלה.

אחמד טיבי: יכול להיות שאנשים לא הבינו את - - -

איתן כבל: לא, אתה צודק.

איתן כבל: זאת נקודת אולי המחלוקת המרכזית.

אחמד טיבי: המרכזית, כן.

<אתי בנדלר: זה לא תואם לנוסח ההצעה.

<אתי בנדלר: אבל נדון בזה, נגיע לזה.

אחמד טיבי: הנה, הסברתי את הכוונה – לתת שתי אופציות:

אחמד טיבי: דין מקומי בישראל ודין זר שילך לשם.

אחמד טיבי: תודה, אדוני.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: ברשותכם, נעבור, נתחיל את ההקראה.

איתן כבל: ולכשנגיע לסעיפים - - -

<חנה סובול: אבל על איזה נוסח?

<אתי בנדלר: פורסם נוסח לדיון ביום חמישי באתר הוועדה.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: אתם רוצים שנעשה חזרה לעתיד?

איתן כבל: אז בואו, ברשותכם, נתחיל את ההקראה.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: אה, סליחה, עורך דין שפרכר, ביקשו שתעשה גילוי, אז בוא תספר לנו, כדי שתנוח דעתנו.

<לאה ורון: ואני רוצה להעיר, שבהתאם להוראות הכנסת, ההשתתפות בישיבות הוועדה מחייבת אישור מוקדם של הוועדה עצמה.

<לאה ורון: לא חבר הכנסת הוא זה שמכניס אורחים לדיון אלא הוועדה עצמה.

<לאה ורון: וככל שהנציג איננו מועסק בגוף המסוים אלא מייצג מבחוץ גוף אחר, הוא חייב להירשם כלוביסט בכנסת.

איתן כבל: אז תשומת לבך, אני לא - - -

אחמד טיבי: אז שיענה על השאלה.

<דוד שפרכר: אני ממש לא לוביסט.

<דוד שפרכר: קודם כול, כבר בגלגול הקודם לגבי החוק עצמו עלתה בדיוק אותה שאלה.

<דוד שפרכר: אני עורך דין ישראלי ובלגי, חבר בשתי לשכות עורכי הדין.

<דוד שפרכר: ואני מומחה ברגולציה תעופתית בין-לאומית עם דגש אירופי, ואני גם פרופסור לדיני תעופה ותיירות במספר אוניברסיטאות באירופה, במקסיקו ובהודו.

איתן כבל: מה שאומרת מנהלת הוועדה, הגברת לאה ורון, בוודאי אחרי ששמענו את הרזומה שלך, והוא מרשים על פי כל דין - - -

איילת נחמיאס ורבין: שלא היה צריך - - -

איתן כבל: לא, יש כללים - - -

אחמד טיבי: הטעות היא שלי באופן אישי, שלא הודעתי לו בזמן, ועשיתי לו קריאה.

איתן כבל: אוקיי, חברים, העניין ברור עכשיו.

איתן כבל: זה צריך להסדיר - - -

<הילה שטרן אטיאס: אדוני שכח לציין - - -

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: גברתי, את רוצה לנהל אותי?

<הילה שטרן אטיאס: לא, חלילה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר, אדוני, כמובן לא אעשה עכשיו איזה סוג של שיימינג – בוודאי שלא.

איתן כבל: אבל אני אומר את זה בצורה ברורה: צריך להסדיר את זה עם הנהלת הוועדה.

איתן כבל: ובפעם הבאה אם זה לא יהיה לפי - - -

<דוד שפרכר: לא, בהחלט.

איתן כבל: לא, אני אומר את זה.

איתן כבל: חבר'ה, גם בוא לא נעשה את זה יותר ממה שזה.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא מופנה אליך, זה מופנה לשידור.

איתן כבל: וגם אני אומר את זה: בוא לא נעשה את זה גם יותר ממה שזה.

איתן כבל: צריך להסדיר את זה, זה עניין טכני, חשוב להסדיר את זה שיהיה על פי הכללים.

איתן כבל: זה הכול.

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

איילת נחמיאס ורבין: גם ננזפתי פעם אחת על ידי מנהלת הוועדה - - -

אחמד טיבי: טעות שלנו.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה, איתי, היועץ המשפטי.

<איתי עצמון: הצעת חוק שירותי תעופה (פיצוי וסיוע בשל ביטול טיסה או שינוי בתנאיה) (הוראות שונות), התשע"ו–2016.

<קריאה: פה יש לנו הערה.

איתן כבל: רגע, רגע.

איתן כבל: כפרה עליך, הלכנו?

איתן כבל: התפזרנו?

<אתי בנדלר: אני משוכנעת שיש רק הערה אחת לסעיף?

איתן כבל: תיכף תראה איך כפטריות אחר הגשם יתחילו השאלות.

איילת נחמיאס ורבין: תגידו, יש פה איזה טרמינל קרוב, אפשר - - - לאיזשהו מקום?

איילת נחמיאס ורבין: מה קרה לכם?

איילת נחמיאס ורבין: תירגעו.

איתן כבל: בבקשה.

<איתי עצמון: כאן סעיף קטן ג נמחק, מכיוון שההוראה הקבועה בו הועברה, כפי שהקראתי, לסעיף קטן (ב).

<איתי עצמון: אמשיך לסעיף קטן (ד).

<אתי בנדלר: אני רק רוצה, לפני שהוועדה תשמע הערות, להעיר שתי הערות: אחד, בנוסח המוצע הובאו בחשבון הערות של חברות התעופה, אינני זוכרת, יכול להיות שגם של סוכני הנסיעות, לגבי השאלה על מי תחול החובה למסור את כרטיס הטיסה.

<אתי בנדלר: כך למשל בא לידי ביטוי בנוסח המוצע, שמי שמכר את כרטיס הטיסה, עליו תחול חובת הכרטוס.

<אתי בנדלר: דהיינו, אם סוכן הנסיעות הוא זה שמכר את הכרטיס לנוסע, עליו תחול החובה לדאוג לכרטוס.

איתן כבל: זה גם נשמע הגיוני.

<אתי בנדלר: אני חושבת שזה הגיוני.

<אתי בנדלר: אבל אני חושבת שזה גם נכון בהתחשב בכל ההערות שקיבלנו בנושא הזה.

<אתי בנדלר: עכשיו, כשדיברנו תוך כמה זמן צריכים למסור את הכרטיס, אז קודם כול הגענו להסכמה שבמקום 24 שעות, שחבר הכנסת טיבי - - -

איתן כבל: סתם בשביל שיהיה לי ידע אישי, מה הבעיה לא להוציא את זה תוך 24 שעות?

איתן כבל: היום גם הכול ממוחשב.

אחמד טיבי: אם אתה משלם.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: אני רק מדבר על זה – הרי כל התהליך, אתה לא שומר מקום ואומר: אם.

איתן כבל: אני מדבר אתך במובן הזה שאתה משלם, אתה אמור לקבל את הכרטיס - - -

<אתי בנדלר: חברות התעופה והסוכנים העלו כל מיני קשיים בנסיבות מסוימות, שמונעות מהם לכרטס בתוך 24 שעות, והם יציגו בוודאי את הקשיים בפני הוועדה.

<אתי בנדלר: ולכן, אחרי ששקללנו את כל הטענות האלה, חשבנו ש-72 שעות יהיה יותר נכון בנסיבות העניין.

<אתי בנדלר: דבר שני, קבענו בעצם המועד של 72 שעות צריך להיספר ממועד ביצוע העסקה.

<אתי בנדלר: אלה המונחים שאנחנו מכירים.

<אתי בנדלר: אבל מתי רואים את העסקה כעסקה שנעשתה, ולא בגדר של בירורים וכיוצא באלה?

<אתי בנדלר: וכאן יש הצעה לשלושה מועדים בעניין הזה: או תשלום התמורה – כולה או חלקה, או המועד שבו הנוסע או המזמין העמיד את פרטי כרטיס האשראי שלו או אמצעי התשלום, או שמוכר הכרטיס מודיע באופן מפורש למזמין שהעסקה מאושרת.

<אתי בנדלר: בהתאם להערות שקיבלנו, אולי גם ניסיונם של חלק מהיושבים כאן שנסעו בטיולים מאורגנים, אז ידוע שבמקרים רבים אתה מתקשר עם המארגן, אבל המארגן אומר: עד שלא תהיה לי קבוצה של 15, של 20 אנשים, אני לא יכול להתחייב.

איתן כבל: ברור.

<קריאה: הגיוני.

<אתי בנדלר: ולכן בסעיף קטן (ה) המוצע החרגנו את המקרה הזה.

<אתי בנדלר: אלה הערות כלליות.

אחמד טיבי: אפשר הערה, אדוני?

אחמד טיבי: האם אפשר להבדיל בין כרטיס טיסה בודד, רכישה של כרטיס טיסה, ואז זה 24 שעות, ורכישת חבילה, שזה מלון, כרטיס טיסה - - -

איילת נחמיאס ורבין: שירותי קרקע מה שנקרא.

אחמד טיבי: הכול.

<אתי בנדלר: לא, לאו דווקא.

<אתי בנדלר: זה יכול להיות גם טיול או הופעה.

אחמד טיבי: חבילה.

<אתי בנדלר: הופעה זה לא שירות קרקע.

אחמד טיבי: שאני אפילו מוכן לתת חמישה-שישה ימים במקום שלושה ימים.

אחמד טיבי: הבנת את השאלה שלי?

איתן כבל: כן, אבל היא לא צריכה לענות ברגע - - -

אחמד טיבי: אני זורק את זה - - -

איתן כבל: לחלל האוויר.

<קריאה: 14 יום.

אחמד טיבי: אין 14 יום.

אחמד טיבי: אין בוועדה הזאת 14 יום.

אחמד טיבי: לא בחוק הזה.

איתן כבל: רבותי, ברשותכם, אני שמח שאתם מכירים את החקיקה בכלל, אבל בוא נתמקד בחקיקה המונחת כאן בפנינו.

איתן כבל: ברשותכם, אני מבקש, קצר, לא לחזור אחד על הדברים השני, כי גם היה כאן דיון קודם, ואני בטוח שלא פתאום יהיו, כתוצאה מהפער של הכמה חודשים, נתגלו עניינים חדשים.

איתן כבל: בבקשה, שם ותפקיד.

<גיל סתיו: גיל סתיו, סמנכ"ל ב"ישראייר".

איתן כבל: אתם עדיין "ישראייר".

<גיל סתיו: עדיין "ישראייר".

<גיל סתיו: כנראה גם נישאר "ישראייר".

<גיל סתיו: "ישראייר" היא גם חברת תעופה והיא גם בעצם סיטונאי, מארגן נסיעות.

<גיל סתיו: קודם כול, אין עוררין בכלל שלקוח צריך לקבל את כרטיס הטיסה אחרי שהוא ביצע הזמנה.

<גיל סתיו: מה שנשאר זה פרק הזמן, תוך כמה זמן הוא מקבל את כרטיס הטיסה.

<גיל סתיו: החוק מתייחס במהות שלו למה שאנחנו קוראים טיסות סדירות, שמבוצעות על מערכת סדירה.

<אתי בנדלר: ממש לא.

<אתי בנדלר: ממש לא.

<גיל סתיו: שנייה.

<גיל סתיו: בגלל זה מדברים על 24 שעות בכרטוס.

<גיל סתיו: במערכות שהן לא סדירות, הכרטוס לא מתבצע במערכת כזאת.

<גיל סתיו: אני מאוד מחזק את דבריו של אחמד טיבי לגבי ההפרדה בין חבילות נופש לבין טיסה, כי כשאתה רוכש חבילה יש תהליך של אישור מול בית המלון.

<גיל סתיו: כאן יש חיבור לתהליך של ה-14 יום, מסיבה מאוד מפשוטה.

<גיל סתיו: היום כאשר אנחנו כספק מבצעים הזמנה מול בית המלון בפועל, מה שאנחנו קוראים הכרטוס, אנחנו מחויבים באותו רגע מול בית המלון במאה אחוז דמי ביטול.

<גיל סתיו: אנחנו בעצם עושים איזשהו תהליך של שריון, במירכאות, על מנת שהלקוח יוכל לבצע את הביטול תוך 14 יום.

<גיל סתיו: לכן אם ניקח דוגמה של לקוח שמזמין חבילת נופש עוד חצי שנה קדימה, על מנת שהוא יוכל לבטל את המלון במסגרת חוק הגנת הצרכן, אנחנו רוצים לבצע את הכרטוס של המלון שלו, את ההזמנה בפועל של המלון, אחרי אותם 14 יום.

<גיל סתיו: ולכן אנחנו מבקשים להצמיד את חבילות הנופש לחוק הגנת הצרכן.

<גיל סתיו: זה דבר ראשון.

<גיל סתיו: הדבר השני מתייחס - - -

איתן כבל: נתת לי הרצאה, נשמה.

איתן כבל: אני רוצה קודם כול לשאול את הפשט: למה לא 24 שעות?

איתן כבל: זה מה שאני מבקש.

איתן כבל: אל תיתנו לי הרצאות.

איתן כבל: אין לי כוונה להיכנס לענף.

<גיל סתיו: לא מומלץ.

איתן כבל: סליחה, אני מנסה להבין מה שאנחנו מניחים פה על השולחן.

איתן כבל: דהיינו, יש כאן שאלה שאני שואל אותה: רכשתי מוצר, ביצעתי עסקה – בכל אחת מן האפשרויות, אחר כך נגיד מתי זה נחשב לעסקה.

איתן כבל: בעיני היום, אין לי סיבה שאני לא מקליד – כבר היום הכול ממוחשב, זה לא "הרצים יצאו דחופים" עכשיו להעביר לשליח.

איתן כבל: בשורה התחתונה אלה דברים שיכולים להתבצע ממש בו בזמן.

איתן כבל: אני מדבר קודם כול על טיסה.

איתן כבל: בבקשה, לפני שאת הולכת.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת כבל, אני כבר חוזרת, אבל חשוב לדבר פה על אחוז הקניות אונליין בישראל.

איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת, דיברת על מצב שאתה יושב מול המערכת ומזמין טיסה, וכבר משלם והכול.

איילת נחמיאס ורבין: הרכישות במדינת ישראל עדיין נעשות ברובן על ידי סוכני נסיעות.

איתן כבל: בסדר.

איילת נחמיאס ורבין: לא, זה רלוונטי.

איתן כבל: לא הבנתי בדיוק.

<גיל סתיו: לשאלתך, אם אנחנו מדברים על חבילה, חבילה לא ניתן לבצע תוך 24 שעות, מכיוון שיש תהליך התקשרות מול הספק, בטח אם מדובר על חבילה - - -

איתן כבל: זה הבנתי.

<גיל סתיו: אוקיי.

<גיל סתיו: לגבי כרטיס טיסה – יש מערכות תפעוליות.

<גיל סתיו: אם אקח אותך לשיעור ארוך, יש מערכת שמאפשרת לכרטס בו במקום, ויש מערכות שלא מאפשרות לכרטס בו במקום, מכיוון שהסוכן שולח שובר התחייבות לספק, לחברת התעופה - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה הזמן הקצר ביותר לתהליך הזה?

<גיל סתיו: להערכתנו, 72 שעות לכרטיס טיסה זה יכול להתבצע.

<גיל סתיו: חלקן מתבצע ידנית.

איתן כבל: אגיד לך מה מטריד אותי.

איתן כבל: אף פעם לא חשבתי על זה.

איתן כבל: בדרך כלל רעייתי, שתחיה, מטפלת בכל הדברים האלה, אבל תחשוב על זה, עכשיו אני מדבר בכל הרצינות.

איתן כבל: אני לא מדבר על נסיעות שאתה מארגן אותן לעוד חצי שנה, אז אללה הוא אכבר, זה לא העניין.

איתן כבל: אני מדבר אתך בעיקר בהתכתבויות של נסיעות שהן כמעט מעכשיו לעכשיו.

<חנה סובול: שמה אין בעיה.

<חנה סובול: שם אין בעיה.

<גיל סתיו: אין בעיה.

<גיל סתיו: איפה הבעיה?

<גיל סתיו: פה על פי חוק אתה תקנוס אותי במירכאות.

<גיל סתיו: החוק יגרום לי לפיצוי.

<גיל סתיו: לדוגמה, אם לא ביצעתי פעולה טכנית ל-72 שעות.

איתן כבל: לא, אסביר לך איפה הבעיה שלי.

איתן כבל: הבעיה שלי שאני לא רוצה לקנוס אותך.

איתן כבל: אני רוצה להיות עם הביטחון.

איתן כבל: כל המערכות שאתה אחר כך מסדר לעצמך של קנסות וכו' וכו', זה אחרי שכבר חטפתי, זה כבר פחות מעניין אותי.

איתן כבל: אותי מעניין, כשאני בא לרכוש את הכרטיס, שיש לי את הביטחון שהכרטיס הזה הוא כרטיס שאני יכול לטוס אתו.

איתן כבל: אם לא אצלך, יש לי עוד אפשרויות.

<גיל סתיו: אין שום בעיה.

<גיל סתיו: זאת אומרת, בגלל זה אני אומר:

<גיל סתיו: אם אתה מבצע הזמנה לעוד חודשיים, אז 72 שעות זה סביר.

<גיל סתיו: אם אתה מזמין לעוד שבוע, ברור שתקבל את האישור במיידי.

<גיל סתיו: הרי היום זה קורה.

<גיל סתיו: פה אנחנו מאלצים או מחייבים לעמוד בלוחות זמנים מאוד מאוד קשיחים.

איתן כבל: כשאתה יכול לתת את זה לעוד חודשיים – אני מדבר על טיסה עכשיו, חבילה אני יודע להתכתב אתך נכון יותר, כי באמת יש כאן תהליך שאתה צריך גם כן לקבל אישור של כל מיני, מהמשחק בברצלונה ועד המלון.

איתן כבל: אבל יותר ויותר אנשים פחות נסמכים, דרך אגב – זאת אומרת, אני כך מרגיש את זה – פחות נסמכים, אלא מארגנים את הדברים האלה לעצמם.

איתן כבל: עדיין הרוב נדרש לזה, אבל יותר ויותר אנשים שפשוט רוצים לדעת את הדברים במיידי.

<גיל סתיו: אבל בוא ניקח את התהליך הפשוט.

<גיל סתיו: בן אדם נכנס לסוכנות נסיעות.

<גיל סתיו: יש סוכני נסיעות, בן אדם ניגש לסוכנות נסיעות.

<גיל סתיו: משלם כרגע.

<גיל סתיו: לטובת העניין, שילם לסוכן הנסיעות בכרטיס האשראי.

<גיל סתיו: סוכן הנסיעות רוצה לבטח את עצמו, לראות שהעסקה הזאת מחויבת ושאפשר, עסקה בטוחה, כל התהליכים האלה.

<גיל סתיו: ביצע סוכן הנסיעות את ההזמנה במערכת מול הספק.

<גיל סתיו: הוא שולח לו שובר התחייבות, הספק מבצע התאמה - - -

איתן כבל: בסדר, הבנו.

<גיל סתיו: זה תהליך - - -

<לאה ורון: לא הבנתי.

<לאה ורון: אם אתם מסוגלים להנפיק את הכרטיס כשהוא לעוד שבוע, למה אם הוא לעוד חודשיים אתם לא מסוגלים?

<גיל סתיו: כי זה לא תמיד כרטיס - - - זה אישור בכתב.

<גיל סתיו: ומתבצעת פה התאמה.

<לאה ורון: לא הבנתי את התשובה.

איתן כבל: לא חשוב, לא משנה.

<גיל סתיו: רגע, זה דבר אחד.

<גיל סתיו: לגבי הכרטיס לפחות דיברתי.

<גיל סתיו: ולגבי החבילות – אנחנו צריכים להצמיד את זה ל-14 היום.

<גיל סתיו: ובנוסף, יש פה עוד הערה שאומרת, שברגע שהלקוח מסר את פרטי כרטיס האשראי.

<גיל סתיו: היום יש תהליך שלקוח משריין טיסה.

<גיל סתיו: כל אחד מאתנו יצא לו לשריין טיסה בטיסה סדירה.

<גיל סתיו: כשאני משריין טיסה אני מוסר לגוף שאני מזמין ממנו את כרטיס האשראי, אומר לו: אל תחייב עדיין.

<גיל סתיו: הצעת החוק, כפי שהיא כתובה כאן, מחייבת למסור את כרטיס הטיסה תוך 72 - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: בהצעה מדובר על תשלום, לא מסירת פרטים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש הבדל בין תשלום לבין מסירת פרטים.

<גיל סתיו: כתוב: מסירת פרטי - - -

איתן כבל: חברים, הבנו.

איתן כבל: זה עניין שצריך - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, הוא אומר כאילו - - - הוא מטעה אותנו.

איתן כבל: בוא נגיד ככה: הלוואי ובהמשך אלה תהיינה הבעיות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, הוא מטעה אותנו, כי רשום פה תשלום.

<אתי בנדלר: לא לא.

<אתי בנדלר: זה כן כתוב.

<אתי בנדלר: כתוב.

איתן כבל: צריך, חבר הכנסת חאג' יחיא, למצוא את - - - לא מעבר.

אחמד טיבי: נמצא.

<דוד שפרכר: אפשר להגיד משהו?

איתן כבל: אאפשר לך, פרופ' שפרכר, תיכף.

איתן כבל: בבקשה.

<דן פוגלמן: בוקר טוב, דן פוגלמן, יועץ משפטי של "אל על".

<דן פוגלמן: שלוש נקודות לעניין הסעיף הזה.

<דן פוגלמן: אל"ף, "אל על" היא חברה שמקיימת את החוק הזה כמו שהוא.

איתן כבל: ידוע שאתם אלופים.

<דן פוגלמן: עכשיו, מה שקורה בעצם, אמר חבר הכנסת טיבי - - -

איתן כבל: שהפרוטוקול לא באמת יאמין לי.

<דן פוגלמן: יאמין, כי זה נכון.

אחמד טיבי: אגב, "אל על" שילמה עשרות מיליוני שקלים כתוצאה מהחוק הזה.

<דן פוגלמן: מיליוני.

<דן פוגלמן: לא יודע אם עשרות, אבל מיליוני.

<קריאה: הייתה ייצוגית נגדה.

אחמד טיבי: לא לא, עשרות.

אחמד טיבי: דיווחתם כאן שזה עשרות לוועדה.

<דן פוגלמן: מיליוני.

אחמד טיבי: אם זה מיליוני, אז אני לא אומר את החצי השני של לשבח אתכם.

אחמד טיבי: אני מבטל את החצי השני.

<דן פוגלמן: אבל אני מתחבר לתכלית שאמרת, מדוע הגיע התיקון הזה.

<דן פוגלמן: התיקון הזה הגיע – לעניין ה-24 שעות, הכרטוס – מאחר שהיו חברות אחרות, או חברות קטנות או חברות צ'רטר או לא יודע מי, "אל על" לא פעלה ככה, שלא כרטסו מהר, ובעצם המתינו עם הכרטוס, כדי שאם הטיסה תבוטל, שלא תקום עילה.

<דן פוגלמן: "אל על" לא פועלת ככה, היא מכרטסת - - -

איתן כבל: מה אתה מחדש לנו, מעבר לזה שאתם נמצאים בהתמחרות עכשיו?

<דן פוגלמן: מה אני מחדש?

<דן פוגלמן: אל"ף, צריך לזכור שהסנקציה היא 10,000 ש"ח על דבר כזה.

<דן פוגלמן: לא רוצים ליפול בטכנאות.

<דן פוגלמן: מאחר ש"אל על" בעצם היא לא זאת שגרמה לתיקון הזה לבוא לעולם אלא כאלו חברות שנמנעו מלכרטס, מה הבהילות ב-24 שעות או אפילו ב-72 שעות?

<דן פוגלמן: מה יקרה אם יכרטסו אחרי שבוע?

<דן פוגלמן: הרי אם מכרטסים ולא נמנעים מכרטוס, אז מה הבהילות לכרטס דווקא תוך פרק זמן כזה קצר?

<דן פוגלמן: צריך לזכור, הסנקציה פה היא 10,000 ש"ח אם אין כרטוס.

<איריס ירדני: גם אם הטיסה יוצאת בזמן ואין עיכוב.

איתן כבל: גברתי, מה שמך?

<איריס ירדני: איריס ירדני.

איתן כבל: ואת מי את מייצגת?

<איריס ירדני: מייצגת את "ישראייר".

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: כבר בשיתוף פעולה.

איתן כבל: יפה.

איתן כבל: יש סיכוי.

<דן פוגלמן: עוד אבל שתי נקודות בעניין הזה.

<דן פוגלמן: הנוסח הנוכחי של החוק נוקט פה ב"מפעיל טיסה, מארגן או נותן שירות סוכנות נסיעות".

<דן פוגלמן: לא ברור פה מהנוסח אם כולם אחראים ביחד, שנראה לי שזאת לא הכוונה, או לחוד.

<דן פוגלמן: הכוונה לחוד, שמי שמכר צריך יהיה להעביר, כי "אל על" - - -

<אתי בנדלר: זה נדמה לי נובע בצורה די ברורה מהנוסח.

איתן כבל: נראה את זה.

איתן כבל: אם נידרש לייצר איזה חידוד, כדי שתנוח דעתכם - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: תיקוני נוסח.

<אתי בנדלר: אני לא חושבת שצריך.

איתן כבל: עזבי, לא משנה.

איתן כבל: זאת לא הבעיה.

<דן פוגלמן: אני מניח שהתכלית היא בעצם מי שמכר בפועל את הכרטיס.

<אתי בנדלר: נכון.

<דן פוגלמן: ונקודה שלישית לגבי מתי נחשב כרטוס - - - עסקה.

איתן כבל: ביצוע ההסכם.

<אתי בנדלר: בעצם יש פה מצב, שמספיק שנוסע מסר פרטי כרטיס אשראי, שאנחנו חייבים לכרטס.

<אתי בנדלר: עכשיו, יכול להיות שהוא מסר פרט לא נכון, יכול להיות שחברת האשראי סירבה לתשלום, יכול להיות אלף ואחד דברים.

<אתי בנדלר: ובגלל זה היה נראה לנו שהנוסח הקודם הוא יותר מתאים, שברגע שיש תשלום של התמורה, לא מתוך מקום להתחמק אלא מתוך מקום שלא הגיוני לכרטס כרטיס ולהיות תחת כל - - -

איתן כבל: בדרך כלל, כשאתה משלם בכרטיס אשראי, אם יש לך טעות, שגיאה, היום הוא מיד מעביר לך את זה בזמן - - -

<דן פוגלמן: "אל על" מכרטסת מיליוני כרטיסים בשנה.

<דן פוגלמן: על כל כרטיס כזה, שאתם עכשיו אומרים: 24 שעות - - -

<קריאה: אם הוא נדחה, אז אין כרטוס.

איתן כבל: אדוני היועץ המשפטי של "אל על", הבנו.

איתן כבל: לא צריך עכשיו לעשות את כל ההרחבה של הדין.

איתן כבל: העניין ברור, אלה עניינים שצריך לתת עליהם את הדעת.

איתן כבל: איך אני אומר?

איתן כבל: זה לא היום הרת עולם.

איתן כבל: אלה בעיות שנצטרך למצוא להם, כדי לחדד את זה, שכוונת המחוקק חס וחלילה ולא תתבצע.

איתן כבל: העניין ברור.

<דן פוגלמן: רק אסיים במשפט, שמאחר שמדובר פה בסנקציה מאוד מאוד חמורה – אגב, הסנקציה היא 10,000 ש"ח, היא יותר ממה שחברת תעופה נדרשת לשלם אם הטיסה מבוטלת – אז איך לשלם - - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: יקירי, אתה פעם שלישית חוזר על זה.

איתן כבל: אתה מנסה להפנט אותי עם המשפט?

<דן פוגלמן: זה אמרתי פעם ראשונה.

<דן פוגלמן: אני מקווה.

איתן כבל: זה בסדר.

איתן כבל: אוקיי, איך אתה רוצה שאקרא לך?

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: בבקשה.

<דוד שפרכר: בעצם המטרה של כל העבודה שעבדתי עם חבר כנסת טיבי וניסחנו את הסעיף הזה, המטרה הייתה מאוד ברורה: לאפשר לנוסע שרכש כרטיס טיסה לקבל את הכרטיס, שהוא חוזה ההטסה.

<דוד שפרכר: ואך ורק כאשר בידיו של הנוסע חוזה ההטסה הוא יכול ליהנות מזכויותיו.

<דוד שפרכר: אני לא מדבר על פיצויים, אבל הזכות הבסיסית הראשונית קודם כול היא סיוע.

<דוד שפרכר: ואני באופן אישי, בעבודה שלי אנחנו נתקלים במאות, אם לא באלפי, מקרים שחברות תעופה לא הנפיקו בעבר כרטיסי טיסה, הטיסות בוטלו, ואם הטיסות בוטלו הנוסע בכלל לא קיבל שום טיסה חלופית.

<דוד שפרכר: המקרה המובהק ביותר, טיפלתי בלמעלה מ-300 סוכני נסיעות בצרפת כאשר פרצה שביתה ארוכה מאוד בחברת "אייר פרנס" ב-2014.

<קריאה: את סוכני הנסיעות.

<דוד שפרכר: סליחה, אני בין היתר גם אחד מהיועצים המשפטיים של ההתאחדות הצרפתית.

<דוד שפרכר: למעלה מ-5,000 נוסעים מצאו את עצמם ללא שום פתרון, מכיוון שהסוכנים אמרו: סליחה, אין כרטיס טיסה, ולכן הבן אדם בכלל לא יכול לעשות שום דבר.

<דוד שפרכר: אני גם לא מדבר על המקרים של חברות שפושטות רגל עם בעיות גדולות מאוד.

<דוד שפרכר: בסגנון לדוגמה של "אייר ברלין" שפשטה את הרגל לא מזמן.

<דוד שפרכר: ומי שלדוגמה לא היה לו את הכרטיס - - -

<חנה סובול: אבל, סליחה, אני רוצה להבין: מי לא כרטס, הסוכן או חברת התעופה?

<חנה סובול: לא הבנתי פשוט את הדוגמה.

<דוד שפרכר: רציתי קודם כול להבהיר למה כל כך חשוב - - -

<חנה סובול: אבל תבהיר בבקשה - - -

איתן כבל: חני.

<חנה סובול: כבודו, הבנת?

איתן כבל: לא.

איתן כבל: הבנתי, אבל קצת יותר בעדינות כלפיו.

<חנה סובול: סליחה.

<חנה סובול: אוקיי.

<חנה סובול: אבל באמת לא הבנתי.

איתן כבל: את נראית שתיכף תתלשי לו אוזניים.

איתן כבל: חני, לאט-לאט.

<דוד שפרכר: קודם כול מכאן החשיבות.

אחמד טיבי: דוד, שאלה לפרוטוקול: יש משהו בעבר בינך לבין חני?

איתן כבל: היא רצתה להצטרף לסוכנות בצרפת ומנעת ממנה?

איתן כבל: משהו כזה?

<חנה סובול: כן, דווקא דברים טובים.

<חנה סובול: אנחנו מנסים לשתף פעולה כדי לעזור ללקוחות.

אחמד טיבי: זה לא משתקף בצורת הדיבור אליו.

<חנה סובול: סליחה, שאלת ואענה.

איתן כבל: לא, חני, יש לי בקשה.

<חנה סובול: אנחנו מנסים לשתף פעולה כדי לעזור ללקוחות שלא מקבלים את זכויותיהם על פי חוק טיבי לקבל את זכויותיהם, כי הם פונים לסוכנים ואנחנו עוזרים להם ביחד.

איתן כבל: תודה, גברתי.

<דוד שפרכר: ולכן הנושא קודם כול של הסעיף מאוד חשוב.

<דוד שפרכר: עכשיו, מה שאני כן חושב בין היתר, כי דיברתי עם חלק מהאנשים פה, זה בהחלט להפריד בין נושא של הנפקת כרטיס טיסה למי שמוכר כרטיס טיסה גרידא בלבד, למי שמוכר חבילת תיור.

<דוד שפרכר: כי בחבילת תיור, על פי חוק, הוא אחראי על מלוא קיום החוזה, כולל גם נושא ההטסה.

<דוד שפרכר: כלומר, שבמקרה שאפילו חברת התעופה בקשיים וכו' - - -

איתן כבל: שפרכר, תצא מבית הנתיבות.

<דוד שפרכר: לכן מבחינתי מאוד חשוב לשמור על מועד הנפקת כרטיס טיסה הכי קצר שאפשר, כאשר מוכרים כרטיס טיסה בלבד.

<דוד שפרכר: כאשר מוכרים חבילה, אין לי שום התנגדות באמת שהמועד יוארך, מכיוון שממילא הנוסע מוגן.

<דן פוגלמן: גם בטיסה סדירה, אותו רציונל.

<דוד שפרכר: לא, ממש לא.

<דוד שפרכר: ממש לא.

<דן פוגלמן: בטיסה סדירה הלו"ז ידוע.

איתן כבל: אמרת את הדברים, עורך דין שפרכר אמר את הדברים שלו.

איתן כבל: זה בסדר.

איתן כבל: זה בסדר.

איתן כבל: אוקיי, לא קרה כלום.

איתן כבל: רצית, עורך דין פרידמן?

איתן כבל: בבקשה.

<זאב פרידמן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לחזק את הדברים שציינת אתה בתחילת הדיון, מכיוון שהם הבסיס של כל הגנת הצרכן, כפי שהן באות לידי ביטוי בהצעה הנוכחית.

<זאב פרידמן: אנחנו צריכים להסתכל על כל עסקה כמפגש רצונות.

<זאב פרידמן: מה הרצון של הצרכן, זה מה שהוא רואה מול העיניים שלו.

<זאב פרידמן: כשבאים ואומרים לו: מכרתי לך משהו, זה מה שהוא רואה מול עיניו, מכרו או לא.

<זאב פרידמן: ולכן הדבר הזה צריך להיות סגור, חתום בצורה הטובה ביותר.

<זאב פרידמן: וממילא, אם הביטוי של זה זה כרטוס של הכרטיס צריך לעשות את זה בצורה המהירה ביותר.

<זאב פרידמן: רק אתייחס להערה אחת לגבי כל מיני כשלים שעלולים לקרות או אני לא יודע מה – פרטי כרטיס האשראי לא היו נכונים.

<זאב פרידמן: החוק כשלעצמו לא דורש שום תיקון והוא מסודר והוא מתאים לכול.

<זאב פרידמן: מדובר על מוכר, על מי שמכר, ודובר על מסר את פרטי כרטיס האשראי.

<זאב פרידמן: אם הוא מסר את פרטי כרטיס האשראי שלך, אדוני היושב-ראש, הוא לא מסר את פרטי כרטיס האשראי לצורך העסקה הזו.

<זאב פרידמן: ולכן אין שום בעיה.

<זאב פרידמן: לא יכרטסו לו, ולכן לא תהיה שום בעיה.

איתן כבל: תודה, זאב.

איתן כבל: כן, בבקשה.

<קריאה: זה לא כתוב - - -

<זאב פרידמן: לא צריך לכתוב את זה.

<זאב פרידמן: זה obvious.

איתן כבל: אאפשר לך, חני.

איתן כבל: בבקשה, שם ותפקיד.

<רון חלפון: רון חלפון, משרד התחבורה.

<רון חלפון: אני רוצה להזכיר את המטרה של הסעיף הזה בחוק.

איתן כבל: אתה מפרש עכשיו את טיבי?

<רון חלפון: אני מפרש את תזכיר החוק הממשלתי שעליו נשענת הצעת החוק הפרטית.

איתן כבל: אוקיי, בבקשה.

<רון חלפון: יש מארגנים שנותנים כרטיס טיסה יום-יומיים לפני הטיסה.

<רון חלפון: זו התופעה שאנחנו באים למנוע.

<רון חלפון: אנחנו לא רוצים עכשיו לשנות את מצב העסקים הרגיל, כפי שהיה לפני חוק טיבי.

<רון חלפון: לפני חוק טיבי, בחוק הגנת הצרכן היית קונה כרטיס טיסה, בסמוך לאחר מכן היית מקבל כרטיס טיסה, בכפוף לעניינים הטכניים שצריכים תמיד להתקיים.

<רון חלפון: אנחנו לא באים עכשיו לעמוד עם סטופר לחברות התעופה ולמארגנים, שינפיקו את הכרטיס הכי מהר.

<רון חלפון: אנחנו פשוט רוצים, שאחרי שבן אדם רכש את כרטיס הטיסה, הוא יקבל אותו.

איתן כבל: רון, תסלח לי כבודו, כמו שנאמר באחד מסרטי הבורקס: מה זה, התפקיד שלנו פה קודם כול להגן על הצרכן, הוא החלש בעסקה.

<רון חלפון: נכון.

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: ואם אנחנו יכולים לייצר מצב שהצרכן, אנחנו נותנים לו את המעמד היותר חזק אל מול החברה, שממילא היא יותר חזקה ממנו, למה אתה אומר לי: אני לא רוצה לשנות?

איתן כבל: אם יש לי מצב שהיום בעיקר שהטכנולוגיה – פעם זה היה "והרצים יצאו דחופים", עכשיו הטכנולוגיה, אתה כמעט רואה כל דבר בזמן אמת.

איתן כבל: זאת אומרת, אם אתה רואה את הכול מולך בזמן אמת, מה הפחד שקורה יותר מפעם אחת, שבזמן הזה שאתה צריך לקבל את הכרטיס או קורים כל מיני דברים, כמו שעורך דין שפרכר אמר, שאחר כך אם אין לך את העסקה חתומה, אתה רץ אחרי הרוח.

<רון חלפון: אדוני כנראה לא הבין את כוונתי.

<רון חלפון: קודם כול, בדוגמה שנתן עורך דין שפרכר, אם חברת התעופה פושטת את הרגל, כרטיס הטיסה שווה בדיוק כמו ההזמנה – לא שווה כלום.

<דוד שפרכר: סליחה, זה לא נכון.

<דוד שפרכר: אתה טועה.

<רון חלפון: הפרעתי לך כשדיברת?

<רון חלפון: תמתין.

<דוד שפרכר: לא, במקרה של טיסות "קואצ'ר" אתה טועה.

<רון חלפון: תמתין.

איתן כבל: אוקיי, תן לו.

<רון חלפון: הרעיון הוא שבן אדם יקבל את כרטיס הטיסה לא סמוך לטיסה אלא סמוך לרכישה.

<רון חלפון: עכשיו יש עניינים טכניים שצריכים להסדיר אותם.

<רון חלפון: אנחנו לא באים עכשיו לשנות את המהלך של ההתנהלות העסקית הרגילה – אנחנו גם באים לתקן איזושהי דרך עוקפת לחוק טיבי.

<רון חלפון: את זה אנחנו באים לתקן.

<רון חלפון: לא שעכשיו חברות הנסיעות והסוכנים יצטרכו לרוץ הרבה יותר ממה שזה, ושלא חלילה לא יהיה להם את העיצום הכספי, את הפיצויים לדוגמה.

<איתי עצמון: אין עיצום כספי.

<רון חלפון: הרעיון הוא כזה: הנוסע לא מרוויח מזה שעכשיו נתנו לו תוך 24 שעות או תוך 48 שעות.

<רון חלפון: הוא צריך לקבל את זה בסמוך לרכישה.

<רון חלפון: זה דבר אחד.

<רון חלפון: לכן אנחנו חושבים שזה צריך להישאר 72.

<רון חלפון: אנחנו מתנגדים – אדוני, רגע, אשלים – מכל וכל להאריך את זה ל-14 יום.

<רון חלפון: זה חותר תחת מטרת החוק, זה לא בתאימות עם דיני ביטול עסקה בחוק הגנת הצרכן, וגם אין שום צורך בזה.

איתן כבל: ברור.

<רון חלפון: דבר שלישי, בתיאום עם הוועדה קבענו חריג לעניין טיול מאורגן.

<רון חלפון: אנחנו רוצים להוסיף דבר שלא דיברנו עליו.

<רון חלפון: החריג הזה נשאר קצת פתוח מדי, יכול להיות שצריך גם אותו לתחום.

איתן כבל: איזה?

<רון חלפון: של טיול מאורגן.

<רון חלפון: כתוב שהסעיף הזה לא חל על טיול מאורגן.

<רון חלפון: גם כאן - -

איתן כבל: צריך בסוף גם כן לייצר תיחום.

<רון חלפון: - - צריך גם להגיד: חודש לפני הטיסה, שבוע– צריך להגיד משהו.

<אתי בנדלר: זמן סביר.

<רון חלפון: אי אפשר להשאיר את זה פתוח לגמרי.

איתן כבל: שלא נשאיר את הלקוח - - -

<אתי בנדלר: לא, אמרנו שכל עוד המימוש אינו ודאי.

<אתי בנדלר: זה הסייג.

<קריאה: אבל זה תלוי במארגן, כי הוא יחליט - - -

<רון חלפון: ואני רוצה להדגיש, כי טיול מאורגן, גם סתם חבילת תיור שמוסיפים לה איזה סיור ליום, אפשר לקרוא לו טיול מאורגן ואז לצאת מגבולות הגזרה של החוק.

<רון חלפון: לכן צריך גם את זה לגדר.

איתן כבל: חשוב.

איתן כבל: בעיקר שני הדברים האחרונים מאוד חשובים.

<אתי בנדלר: התכוונתי לענות בסוף, אבל אני פשוט רוצה להשלים - - -

<חנה סובול: אז אולי אגיד קודם ותעני גם בשבילי?

<חנה סובול: כי בטוח כל הנושאים של טיולים הם ביחד.

איתן כבל: אני מחליט שקודם כול היא תענה, ואחר כך נענה לך במיוחד.

<חנה סובול: איזה כיף.

<אתי בנדלר: לא, רק כיוון שהעלו כמה מהדוברים תהייה, מה הדחיפות בכרטוס.

<אתי בנדלר: אז אני רוצה להזכיר דבר מאוד בסיסי.

<אתי בנדלר: סעיף 2(א) לחוק העיקרי מתחיל במילים: נוסע שהונפק לו כרטיס טיסה לטיסה שמתקיימת לגביה עילה מזכה, זכאי להטבות, כולן או חלקן וגו'.

<אתי בנדלר: דהיינו, עצם הזכאות להטבות כלשהן לפי החוק תלוי בעצם הכרטוס.

<אתי בנדלר: ולכן כדי להתחמק דוחים את הכרטוס ככל האפשר.

<אתי בנדלר: לכן זה ברור מדוע יש צורך בדחיפות.

<אתי בנדלר: זה דבר אחד.

איתן כבל: לא צריך אפילו להיות סמנכ"ל או אפילו עובד דלפק כדי להבין את העניין הזה.

איתן כבל: ואת זה מנסים, עד כמה שאפשר, לנסות ולמנוע.

איתן כבל: אנחנו יודעים שגם אחרי שהחוק הזה יתקיים, יהיו פתרונות יצירתיים אחרים.

איתן כבל: אתה מבין?

איתן כבל: כבר עובדים על חוק טיבי שלוש.

איתן כבל: אנחנו מבינים את זה, אנחנו יודעים איך להתגבר.

<גיל סתיו: זה לא הנוכחים בחדר, אלה שלא מסרו את כרטיסי הטיסה.

<אתי בנדלר: הערה שנייה.

<אתי בנדלר: נדמה לי שבא כוח "אל על" הזכיר פעמיים או שלוש, שיש סנקציה כל כך קשה של יותר מ-10,000 שקלים, ולכן לא ראוי לקבוע הוראות כל כך נוקשות או דרקוניות.

<אתי בנדלר: אני מזכירה שהסנקציה הזאת, שעליה מדבר עורך דין פוגלמן, היא פיצוים מוסכמים שבית המשפט רשאי לפסוק, אם מי שחייב בפיצוי לפי החוק נמנע ביודעין מלתת את ההטבה לפי החוק.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, זה לא אוטומטית, אם לא עמדו בהוראות החוק, אז הנה, קח 10,000 ומשהו שקלים.

<אתי בנדלר: זה רק אחרי שהנוסע ביקש את ההטבה המגיעה לו לפי החוק, ומי שחייב במתן ההטבה נמנע ביודעין מלתת את ההטבה הזאת והוגשה תביעה לבית משפט.

<אתי בנדלר: אז ייתכן שבמקרה הזה יש מקום להעלות את סכום הפיצויים המוסכמים.

<דן פוגלמן: אבל זה לא על ההטבה, זה רק אם אין הנפקה של כרטיס אז יש סנקציה.

<דן פוגלמן: אני קורא מהסעיף.

<הילה דוידוביץ-בלומנטל: בסדר, ביודעין.

<הילה דוידוביץ-בלומנטל: אם ביודעין לא הנפקת כרטיס - - -

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: אני רוצה להגיד לך, שבעניינים אחרים הרבה פעמים יש מה שנקרא חוטא נשכר.

איתן כבל: אין לו בעיה בלבצע את החטא, כי הוא אומר לעצמו: יכול להיות שאם אני זה, אני מרוויח משהו אחר שמשתלם לי בתוך התהליך הזה.

איתן כבל: אינני אומר שזה המקרה הזה, אבל אנחנו לא מתרשמים כבר, אתה יודע, מהעניין הזה של זה הרבה, זה פחות.

איתן כבל: בסוף הנחת העבודה היא כזו, שאם הכול בסדר אז לא צריכה להיות בעיה.

איתן כבל: וגם אם קרתה תקלה וטעות פעם ב - - - חקיקה לא מגיעה כי פעם בעשר שנים יש אירוע, חקיקה מגיעה כיוון שהנושא הופך להיות בלתי נסבל במערכת היחסים שבין לקוח לבין עוסק.

איתן כבל: פשוט מאוד.

איתן כבל: ואתה לא רק עורך דין ב"אל על", אתה מתכתב גם עם מציאות אחרת בגופים אחרים שאתה איתם מתכתב.

איתן כבל: ואני בטוח שאתה אומר: וואלה, אם הייתי יכול, הייתי מפרק אותם.

איתן כבל: אבל איך אומרים אלה החיים.

<דן פוגלמן: אני מתחבר רק למה שאמר נציג "ישראייר": מי שיושב פה זה לא אלה שמתחמקים מהחוק.

<דן פוגלמן: זה חשוב מאוד לדעת.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: עורך דין פוגלמן, אנחנו מאוד מתרשמים.

<דן פוגלמן: תודה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חני, בבקשה.

<חנה סובול: חוק מחוקק כשיש כשל שוק או כשל כזה או אחר.

איתן כבל: יש לי בקשה לפי הפתיחה שלך, חני.

<חנה סובול: לא לא, דקה.

איתן כבל: אתן לך שלוש דקות.

איתן כבל: רק - - -

<חנה סובול: כן.

<חנה סובול: אבל זה אני.

<חנה סובול: נו, מה, עכשיו נשתנה?

איתן כבל: תשמעי.

איתן כבל: בבקשה.

<חנה סובול: אני לא מבינה איפה הכשל שוק בכל מה שנוגע לסוכנים.

<חנה סובול: הרי אנחנו לא מארגנים את הטיסה, אין לנו שום אינטרס שהכרטיס לא יצא בזמן, כי הרי המטרה של מי שלא הוציא את הכרטיס בזמן הייתה להימנע מחוק טיבי אחד.

<חנה סובול: לנו אין שום אינטרס.

<חנה סובול: אנחנו לא מארגנים את הטיסה, אנחנו לא דואגים אם היא תצא בזמן או לא תצא בזמן.

<חנה סובול: כל מה שאנחנו עושים: ניגשים אל מערכת ההזמנות, לוקחים את מה שטוב ללקוח, בין אם זו חברה סדירה, בין אם זו חברת צ'רטר, בין אם זה חברת – אינשאללה, ייתנו לנו למכור לואו-קוסט אז נמכור גם לואו-קוסט.

<חנה סובול: זה מה שאנחנו יודעים לעשות.

<חנה סובול: אין לנו שום השפעה על מועד הטיסה.

<חנה סובול: ולכן אני לא מבינה איך השתרבבנו לתוך החוק הזה.

<חנה סובול: לא היינו שם מלכתחילה, ואני לא חושבת שאנחנו צריכים להיות שם.

<חנה סובול: החוק שמטפל בנו זה חוק שירותי תיירות.

<חנה סובול: יש תזכיר חוק כרגע של שר התיירות, שהוא עובד עליו.

<חנה סובול: אתם חושבים שיש איפשהו כשל של סוכנות נסיעות שלא מנפיקה כרטיס ללקוח, לא עושה משהו?

<חנה סובול: תכניסו אותנו לתוך החוק שמטפל בנו.

<חנה סובול: איך אנחנו משתרבבים לתוך חוק שירותי תעופה?

<חנה סובול: איזה כוח יש לסוכן נסיעות?

<חנה סובול: כל מה שהוא עושה, באמת, הוא ניגש למלאי של הכרטיסים, מושך כרטיס.

<חנה סובול: וזה מה שהוא עושה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אחרי החוק הזה הסוכן הזה יכול לבקש שיפוי, ואז הוא יהיה מכוסה.

איתן כבל: אוקיי, תודה, חני.

<חנה סובול: עכשיו לעניין הפרוצדורה.

<חנה סובול: בעניין הפרוצדורה, כמעט כל הפורום הזה נפגש בשבוע שעבר עם חבר הכנסת אוסאמה וחבר הכנסת טיבי.

<חנה סובול: ביום חמישי קיבלנו את הצעת החוק המתוקנת, שאנחנו נמצאים בפנים.

<חנה סובול: לא היה לנו את הזמן לטפל מול משרד התיירות, ומלכתחילה גם משרד התיירות לא נדרש לאשר את החוק הזה מאחר שאנחנו לא היינו שם.

<חנה סובול: אז עכשיו אני מבקשת, שלפחות תיתנו לנו את הזמן להגיע למשרד התיירות, לשטוח את הטענות שלנו בפני משרד התיירות, כדי שהוא יחליט האם - - -

איתן כבל: טוב, זאת הכנה לקריאה ראשונה.

איתן כבל: אז אין שום בעיה שבטווח שבין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית תנהלו את כל המשא ומתן שאתם נדרשים מבחינתנו.

איתן כבל: זה לא שהיום נצביע ונגמר העניין.

<חנה סובול: ונושא נוסף זה לחדד את הנקודה של כל הנושא של התשלומים.

<חנה סובול: מלכתחילה היה רשום: ברגע שהלקוח משלם.

<חנה סובול: עכשיו זה גם בשלב של ההזמנה, אפילו הרחיקו לכת עוד יותר.

<חנה סובול: גם להזמין אי אפשר - - -

איתן כבל: חני, נגיע לזה.

איתן כבל: הבנו, יש פה נקודה שנצטרך לסגור אותה.

איתן כבל: את, כן, שם ותפקיד.

<הילה שטרן אטיאס: הילה שטרן אטיאס, גם מ"אל על".

<הילה שטרן אטיאס: רק אם אפשר להשלים נקודה שמר פוגלמן לא הספיק להעלות.

<הילה שטרן אטיאס: סעיף (ב) מדבר על אם לא מסר כרטיס הטיסה במועד כאמור, יראו, לעניין חוק זה, את שעת הטיסה שלטענת הנוסע נמסרה בכתב או בעל פה, בעת רכישת הכרטיס, כמועד הנקוב בכרטיס.

<הילה שטרן אטיאס: אני חושבת שנכון יהיה להחריג מתת הסעיף הזה את הטיסות הסדירות.

<הילה שטרן אטיאס: לצורך הדוגמה, כולם יודעים שטיסה 001 של "אל על" לניו יורק יוצאת כבר עשרות בשנים בשעה קבועה.

<אתי בנדלר: כל אחד יודע את כל השעות של הטיסות הסדירות?

<הילה שטרן אטיאס: ולכן אם לצורך העניין נוסע הלך לסוכן או למישהו שלא סוכן מורשה אלא איזשהו שרלטן שסיפר לו שטיסה 001 במקום לצאת בשעה 01:00 בלילה יוצאת בשעה 08:00 בבוקר – זה לא ייתכן, הרי טיסות סדירות, הלו"ז שלהן מפורסם שנה קדימה, חלק מהן אפילו מדובר בזכויות היסטוריות שכולם יודעים מתי הן טסות.

<הילה שטרן אטיאס: ולכן אני חושבת שנכון יהיה - - -

איתן כבל: את יודעת את הטיסות הסדירות של כל החברות חוץ מ - - -

<הילה שטרן אטיאס: אבל כולן מופיעות באתרים בצורה זמינה, ברורה.

איתן כבל: זאת אומרת, אני עכשיו כל הזמן - - -

<הילה שטרן אטיאס: אי אפשר לטעות, זה שקוף לחלוטין וזה לא נתון לשינוי.

<אתי בנדלר: אז מה את מצפה, שאם אדם נכנס, לצורך העניין, לסוכן נסיעות, וסוכן הנסיעות אומר לו שיש טיסה ביום שלישי בשעה 04:00 לניו יורק.

<אתי בנדלר: אז אני אמורה עכשיו לבדוק באתרים של חברות התעופה, ולראות אם זה תואם למה שמפורסם כדי לדעת אם הוא הטעה אותי או לא הטעה אותי?

<הילה שטרן אטיאס: אבל לא ייתכן שאני כחברת תעופה אהיה אחראית - - -

<אתי בנדלר: אבל זה לא את, זה מי שמכר את הכרטיס, עליו - - -

<חנה סובול: אבל, סליחה, אם הוא הטעה אותך, יש פה גילוי נאות.

<חנה סובול: תתבעי אותו על גילוי נאות.

<חנה סובול: מה הקשר?

איתן כבל: חני, ברשותכם.

איתן כבל: הילה, תראי, אני מבין שאתם מנסים להרחיק עדות.

איתן כבל: זה בסדר.

איתן כבל: אינטרס זאת לא מילה גסה.

איתן כבל: אבל בואי נניח את זה.

איתן כבל: אני מבקש מכם תמיד, כשאתם מציעים לנו את ההצעות, לחברי הכנסת, איך לנהוג, תבדקו איך אתם נוהגים בעצמכם כשאתם חיים את החיים שלכם במקום אחר.

איתן כבל: כל היום יודעים לתת לנו עצות איך לנהוג, כאילו השאר אנחנו רק חבורת – לא רוצה להגיד לפרוטוקול כלום.

איתן כבל: אבל האחרים משייטים להם באוויר ויודעים הכול, והילה מיוחדת מסתובבת מעל ראשם.

איתן כבל: חברות וחברים, אנחנו מדברים על האזרח הרגיל.

איתן כבל: אזרח רגיל, בא לחני הסוכנת שלו, אומר לה: גברתי – עכשיו, אם הוא יתחיל לחשוב שעוד הוא צריך ללכת לבדוק ועוד הוא צריך ללכת - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא לא צריך את הסוכן.

<חנה סובול: הוא לא צריך שום דבר.

<חנה סובול: חני מחויבת לגילוי נאות בהתאם לחוק שירותי תיירות.

איתן כבל: יפה.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: תודה רבה.

<חנה סובול: ואם אני לא נותנת גילוי נאות, שיתבעו אותי.

<חנה סובול: זה הכול.

<חנה סובול: אין פה כשל שוק, אני לא מבינה.

איתן כבל: חני, הוצאת לי כבר עין.

איילת נחמיאס ורבין: לא, למה לצעוק ככה?

איתן כבל: חני, למה?

איתן כבל: לא תבענו עוד אף אחד ואת כבר – מה יקרה אם באמת נתבע, איך תגיבי?

<חנה סובול: אגיד לך למה.

<חנה סובול: כי מנסים להערים עוד ועוד ועוד חוקים, שלא רלוונטיים לכשל שוק שלא קיים.

איתן כבל: חני, העניין שלך ברור.

איתן כבל: את רוצה שנתלה אותו כאן למעלה?

איתן כבל: תודה, הבנו.

<חנה סובול: תודה.

איתן כבל: עכשיו, תאפשרי לנו גם להחליט אם גברתי צודקת או לא.

איתן כבל: אבל אם תמשיכי לצעוק ולהתנהג באגרסיביות, זה לא ייתן לנו את האפשרות הזאת, גברתי.

<קריאה: אבל למה - - -

איתן כבל: אבל סליחה, זו המציאות.

איתן כבל: אנחנו כבר מפחדים להגיד מילה, שלא חס וחלילה חני תתנפל עלינו.

איתן כבל: אז בבקשה, ברשותך, תני לנו להוציא מתחת ידנו, עד כמה שניתן, את העבודה הכי מאוזנת.

איתן כבל: ונמצאים כאן אנשים שרוצים להוציא מתחת ידם עבודה מאוזנת.

איתן כבל: אז ברשותך.

איתן כבל: בבקשה, שם ותפקיד, גברתי.

איתן כבל: אחרי זה שפרכר.

<שירלי קציר: עורכת הדין שירלי קציר ממשרד פישר-בכר-חן, אדוני.

<שירלי קציר: רק לצורך הפרוטוקול, אני כאן בשם חברת התעופה "בריטיש איירווייז"; "קלאסיק אייר", שהיא נציגה של חברות תעופה אירופיות רבות; "דלתא איירליינס" – חברת תעופה אמריקנית; "ארקיע"; "וויז אייר" – חברת תעופה הונגרית; "ריינאייר"; "אייר אירופה" ו"פגסוס איירליינס".

<שירלי קציר: זאת אומרת, אנחנו מייצגים כאן באמת מנעד רחב של חברות תעופה מכל הספקטרום: ישראלים, אירופיים וזרים.

איילת נחמיאס ורבין: סדיר ולואו-קוסט תגידי, כי בהקשר הזה זה חשוב.

<שירלי קציר: גם סדיר וגם לואו-קוסט.

<שירלי קציר: וגם מי שמכונה, לצורך העניין, כמארגן טיסה.

<שירלי קציר: וזאת ההערה שלי, אעשה אותה ממש בקצרה, אני מתחברת למה שאמרה חני.

<שירלי קציר: להבנתי, חבר הכנסת טיבי מנסה להכווין את ההתנהגות של מי שבא בקשר ישיר עם הנוסע, אותו גורם שבסופו של יום אומר לו: אני מוכר לך כרטיס טיסה, מנפיק לו או לא מנפיק לו את הכרטיס בפרק הזמן שייקבע בוועדה.

<שירלי קציר: אני חושבת שאם נשאיר את החובות רק על מפעיל הטיסה שזו חברת התעופה, או המארגן, שאין להם לפעמים שום קשר למכירה של כרטיס הטיסה לנוסע, ולא נתפוס באמת את הגורם שבסופו של דבר בא בקשר עם הנוסע, חטאנו למטרה.

<שירלי קציר: התכלית כאן היא להסדיר באמת את אותה מערכת יחסים מצומצמת.

<שירלי קציר: אגב, צודקת חני שחוק שירותי תיירות באמת מטפל בסוכנים.

<שירלי קציר: ולכך אני אדישה, מה שתחליטו ותקבלו את העמדה שלה, בעניין הזה אני אפילו תומכת בה.

<שירלי קציר: אני רק מבקשת שיוסף, שמי שמכר את הכרטיס במישרין, זאת אומרת שמארגן כמו "קלאסיק", שהוא הלקוח שלי, שלצורך החוק - - -

שולי מועלם-רפאלי: בקיצור, אף אחד לא אחראי.

שולי מועלם-רפאלי: האיש הגיע למטוס, עלה עליו, טס, וכולם לא אחראים.

<שירלי קציר: לא, להיפך, להיפך.

שולי מועלם-רפאלי: איזה מזל שיש את הדיון הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם הוא טס זה בסדר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה אם הוא לא טס.

<שירלי קציר: להיפך.

<שירלי קציר: אני רוצה לתפוס את מי שמכר ומי שאחראי.

<שירלי קציר: אותו אני רוצה - - -

איתן כבל: תודה, גברתי.

איתן כבל: סליחה, חברים, אני מבקש ממנהלת הוועדה לקיים דיון נוסף בהקדם מאוד מאוד, כיוון שגם התחלנו את הדיון באיחור.

איתן כבל: החוק הזה, אני מתכוון להעביר אותו בחודש הקרוב.

איתן כבל: פשוט צריך לגמור את זה, פשוט צריך לסיים עם החוק הזה.

שולי מועלם-רפאלי: עם תיקונים - - -

איתן כבל: כן, בוודאי, אנחנו כאן כבר בתוך התהליך של התיקונים.

איתן כבל: מה שאני רק רוצה לומר לכולם כאן.

איתן כבל: אני מקשיב.

איתן כבל: אסיים אותו כך: אתם הופכים כל אזרח, כאילו הוא צריך להתמחות בדיני תיירות ובחקיקה ובכל הדברים האלה.

איתן כבל: בסוף תחשבו על האיש הפשוט.

איתן כבל: הוא בא, אם בטלפון או באינטרנט או נכנס לתוך הסוכנות, ואין לו מושג, הסוכן בשבילו הוא האלוהים, אם הוא עושה את זה דרך הסוכן.

איתן כבל: עכשיו, נתחיל להגיד לו: לא, תראה, בענייני זה האחריות היא על ההוא, בעניין ההוא האחריות על "פגסוס", בעניין הזה האחריות היא על הסבל שלא התעורר בבוקר ובגלל זה לא קיבלת.

איתן כבל: מה אני אשם שהסבל שלי לא התעורר?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, אם אני מגיע לסוכן, אני רוצה שהסוכן יהיה אחראי בלעדי כלפי, ושהוא יבקש שיפוי מהאחרים כשהוא מתקשר אליהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זו הנקודה.

איתן כבל: שפרכר, אתה אחרון.

שולי מועלם-רפאלי: גם זה לא לגמרי שלם.

איתן כבל: טיבי, אני חייב לסיים.

חיים ילין: - - -

איתן כבל: ראינו שהגעת.

חיים ילין: לא, אמרתי לו שהוא יכול לחבר את זה לפקקים של כביש 6.

איתן כבל: שמנו לב שהגעת.

אחמד טיבי: הוא העלה לי לוולה.

אחמד טיבי: חיים, אחבר את זה לכביש 6, כדי שתוכל להגיד במה עוסקים הח"כים הערבים.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר לכם: תראו, בסוף אני רוצה שיימצא ההוא הלא מסובך.

איתן כבל: גם רון ממשרד התחבורה וגם האחרים, כולם מנסים למצוא את הדרך הפשוטה ביותר שיודעת להתכתב.

איתן כבל: קחו בחשבון שרוב האזרחים – אפילו אני אומר את זה על אנשים כמונו – זה לא תחום עיסוקם.

איתן כבל: אני הולך אחרי רעייתי, מה שהיא אומרת, גם בעניינים אחרים, אבל בעניין הזה, זאת אומרת, כל מה שהיא אומרת לי – אדרבה ואדרבה.

איילת נחמיאס ורבין: אתה בטח הוספת את זה כי היא צופה בנו עכשיו.

איתן כבל: לא, אני אומר את זה באמת.

איתן כבל: אני לא אומר את זה בציניות, לא בשום דבר.

איתן כבל: אלה דברים שאתה לא בדיוק מתכתב איתם, ואתה מצפה שאנשים ידעו את כל התשובות לכל העניינים.

איתן כבל: אני לא, אני רוצה אחריות, מבלי גם כן להגזים בה.

איתן כבל: זאת אומרת, גם לא לייצר, את יודעת, את ההגזמה הזו שאנחנו נכנסים לסוכן נסיעות עם איזה נבוט ונותנים לו על כל דבר מכה בראש.

איתן כבל: שפרכר, אתה אחרון, בבקשה.

<דוד שפרכר: טוב, כדי להבהיר נקודה קטנטונת לגבי הנושא של חבות סוכן נסיעות, אני מצטרף חלקית למה שחני אמרה.

איתן כבל: נבהלת.

<דוד שפרכר: מכיוון שצריך לדעתי להפריד בין סוכן נסיעות שמפיץ חבילה שהוא לא מייצר או מוכר איזשהם שירותים, לבין אותם הסוכנים, חברות כמו לדוגמה "ישראייר", כמו שאמרת, בעצם שהם בבחינת מארגנים, ושהם לדוגמה חוכרים בעצמם מטוסים.

<דוד שפרכר: ואז הניהול כל כולו של המטוס הוא בכלל לא בידי חברת התעופה.

<דוד שפרכר: יש לי עשרות תיקים כאלה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: העניין ברור.

<דוד שפרכר: לא, ואנחנו חייבים ממש לטפל - - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: זאב, משפט.

<שירלי קציר: רק אולי אם עורך דין שפרכר יכול להסביר מה קורה בדין האירופי.

איתן כבל: די, די, די.

<זאב פרידמן: גם לעניין הזה אני חייב ממש לחזק דווקא את הדברים שלך, אדוני היושב-ראש, שכן הצרכן לא פונה לסוכני הנסיעות בחינם, הוא פונה אליהם כיוון שהוא זקוק להם, אחרת קיימות האלטרנטיבות המקוונות.

<זאב פרידמן: ולכן כשהוא פונה לסוכן זה מכיוון שהוא צריך אותו והוא נשען עליו.

איתן כבל: עדיין הוא זקוק לסוכן.

<זאב פרידמן: וזה מה שיוצר לו את החבות המיוחדת לסוכן.

<זאב פרידמן: ואי אפשר לשחרר אותו.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

איתן כבל: הישיבה נעולה.