ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 641, 2017-11-28 09:00

טלי פלוסקוב: בוקר טוב לכולם, היום ה-28 בנובמבר 2017, י' בכסלו התשע"ח, השעה 09:04.

טלי פלוסקוב: אנחנו מתחילים את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

טלי פלוסקוב: הנושא על סדר היום: תקנות הפיקוח על מזון לבעלי חיים (סימון מזון לבעלי חיים), התשע"ח-2017.

טלי פלוסקוב: משרד החקלאות, תציגו לנו על מה אנחנו מדברים.

טלי פלוסקוב: אם תרצו אחר כך, המשרדים האחרים, להתייחס, אנחנו נשמח, ואז נעבור לתקנות.

<דפנה טיש פיגנבוים: אנחנו פה מניחים על שולחן הוועדה לאישור את תקנות הפיקוח על מזון לבעלי חיים (סימון מזון לבעלי חיים).

<דפנה טיש פיגנבוים: מדובר בתקנות מכוח חוק הפיקוח על מזון לבעלי חיים, שעבר ואושר בוועדה הזאת ב-2014.

<דפנה טיש פיגנבוים: מדובר בחוק מודרני, חדש, עדכני, שמיועד להחליף את צו הפיקוח על מספוא.

<דפנה טיש פיגנבוים: מדובר בצו שהוא אגב חקיקת שעת חירום.

<דפנה טיש פיגנבוים: זה כחלק מהמהלך של הממשלה לבטל את הצווים שתלויים בשעת חירום.

<דפנה טיש פיגנבוים: בנוסף, יש מהלך מקצועי של המשרד, של הקמת אגף חדש, שד"ר אניאלה גלבוע תרחיב עליו.

<דפנה טיש פיגנבוים: אנחנו הקמנו חוק חדש.

<דפנה טיש פיגנבוים: יש טיוטות של תקנות רבות שעוד יגיעו בשנה הקרובה.

<דפנה טיש פיגנבוים: זו הסנונית הכמעט ראשונה של הנושא המקצועי.

יאיר גלבוע: כמו שדפנה אמרה, אנחנו מתכנסים בעניין תקנות סימון, שזו באמת סנונית ראשונה בנושא של כל חוק הפיקוח על בעלי חיים.

יאיר גלבוע: הראייה שעמדה מאחורי החוק הזה היא ראייה כוללנית של בריאות הציבור, של בריאות אחת שמתכללת את כל שרשרת הייצור - מהמשק ועד הצלחת.

יאיר גלבוע: זו החשיבות העיקרית של החוק הזה.

יאיר גלבוע: בנוסף לשקיפות שאנחנו אמונים עליה בחוק הזה, יש אספקטים נוספים של העברת האחריות ליצרן.

יאיר גלבוע: אנחנו כרגולטור מבצעים פיקוח על נותני היתרים לייבוא ולייצור של מזון לבעלי חיים.

יאיר גלבוע: המטרה של התקנות היא בסופו של דבר לתת הוראות מנחות ליצרנים וליבואנים.

טלי פלוסקוב: משרד הבריאות, יש לכם הערות?

<רינה ורסנו: עברנו על החוק ועל התקנות.

<רינה ורסנו: כרגע אין לנו הערות לגבי הטיוטה האחרונה שהגיעה אלינו.

<רינה ורסנו: רק מבחינת חובת ההתייעצות, לצערנו השר שלנו התפטר.

<רינה ורסנו: חלה חובת התייעצות בלי חתימה של השר כרגע.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, התייעצו עם משרדכם, גורמי המקצוע היו שותפים בהליך הכנת התקנות, והם יצטרכו להשלים את ההתייעצות עד שהשר שנכנס - -

<רינה ורסנו: כן.

<דפנה טיש פיגנבוים: טיוטת התקנות הופצה ב-2015 לציבור וגם למשרדים.

<דפנה טיש פיגנבוים: ד"ר ורסנו היא חברה בוועדה המייעצת למנהל השירותים הווטרינרים ולשר החקלאות, שזאת ועדה שגם דנה, בין היתר, בתקנות האלו.

<דפנה טיש פיגנבוים: אין לנו חילוקי דעות מקצועיים או משפטיים עם המשרד.

<דפנה טיש פיגנבוים: נעשו פניות רשמיות ולא רשמיות במהלך השנה האחרונה עם השר שלנו, השר ליצמן, ובאמת חיכינו למכתב הרשמי.

טלי פלוסקוב: זה לא אומר שאין שר.

טלי פלוסקוב: מי שיהיה השר עכשיו זה ראש הממשלה.

טלי פלוסקוב: אני כרגע מתייחסת לפן המקצועי.

טלי פלוסקוב: ברגע שאתם מוסכמים על הנוסח - -

<נעה בן שבת: הם יצטרכו, לצורך הפרסום של התקנות - -

טלי פלוסקוב: נחתים את השר שיהיה באותו רגע.

בראון: אנחנו מברכים על כל החידוש של החוק הזה, על כך שלא נמשיך לעבוד לפי צו שאני לא יודע אם הוא משנת תרפפ"ו או קצת אחרי.

טלי פלוסקוב: גברתי היועצת המשפטית, בבקשה תתחילי להקריא.

טלי פלוסקוב: אם יהיו הערות, בבקשה תרימו יד, אני אתן לכם אפשרות.

<נעה בן שבת: תקנות הפיקוח על מזון לבעלי חיים (סימון מזון לבעלי חיים), התשע"ח-2017.

<נעה בן שבת: בתוקף סמכותי לפי סעיף 36(ב)(6) ו-(8) לחוק הפיקוח על מזון לבעלי חיים, התשע"ד-2014 (להלן –החוק), בהתייעצות עם שר הבריאות, השר להגנת הסביבה והוועדה המקצועית המייעצת, ובאישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: יש לנו פה אישור התייעצות עם השר להגנת הסביבה.

<נעה בן שבת: נאמר לנו עכשיו שהתייעצו עם הוועדה המייעצת ועם משרד הבריאות.

<נעה בן שבת: חילופי השרים עכשיו לא מאפשרים את ההשלמה הטכנית הזאת, אבל ההתייעצות קוימה.

<נעה בן שבת: הגדרות.

<נעה בן שבת: בתקנות אלה – "אפר גולמי" – החומר המינרלי שנותר משריפת חומר אורגני; "אצווה" – כמו תאו סדרת ייצור של מזון לבעלי חיים המכוונת להיות בעלת מאפיינים אחידים, ושיוצרה במהלך מחזור ייצור אחד; "חיית מחמד" – בעל חיים שאדם מגדל אותו או מטפל בו, לרבות סוס וחמור, ולמעט חיית משק; זאת אומרת, אנחנו מדברים פה ממש על בעל חיים שאדם מגדל אותו.

<נעה בן שבת: "חיית משק" – בעל חיים ממין שמוחזק לשם הפקת מזון או רכיב במזון, ממנו או מתוצרתו; זאת אומרת, אם יש לי עז מחמד בחצר, היא תיחשב עדיין חיית משק לצורך העניין.

<ישעיהו פורת: יש חוות סוסים שמקבלות מזון תעשייתי שנשלח אליהן בצורה תעשייתית.

<ישעיהו פורת: האם הן נכללות בתוך חיות מחמד?

יאיר גלבוע: הן חיות מחמד בכל מקרה, הן לא מיועדות להזנה.

טלי פלוסקוב: אז הם כן נכללים.

<ישעיהו פורת: למרות שזה יכול להיות חוות עם מספר גדול של סוסים.

יאיר גלבוע: כן.

<דפנה טיש פיגנבוים: יש חקיקה שמדברת על הבחנה לתוצרת חקלאית, אבל ההבחנה שרלוונטית לנו היא יותר בין חיות שמייצרות מזון לחיות שלא מייצרות מזון.

<דפנה טיש פיגנבוים: למרות שזה לא הסל הטבעי, גם סוסים וחמורים נכנסים לחיות מחמד, כמובן רק בהקשר שלנו.

<נעה בן שבת: "מזון ייעודי" – מזון המיועד להזנה מלאה או חלקית של בעל חיים ומותאם לצרכים בריאותיים או תזונתיים מיוחדים בהתאם לגיל, למין ולמצב התחלואה של בעל החיים;

בראון: לגבי המזון הייעודי, כתוב פה גם בהתאם לגיל, למין, למצב תחלואה וכו'.

בראון: אם מזון ייעודי יהיה כל מזון שמיועד לגיל מסוים של בעל חיים, כמעט כל מזון יהיה ייעודי.

בראון: אני רוצה להבהיר שכשמדובר על מזון ייעודי, זה רק כשיש צרכים בריאותיים או תזונתיים מיוחדים, לא כל כך דבר שהוא בהתאם לגיל.

<נעה בן שבת: אין תרכובת לגורים או לחיות?

בראון: אם אני מפנה את זה לכיוון של חיות משק, אז כל התערובות שמיועדות ללול הולכות לפי גילאים.

בראון: כל המזון שמוגש ללול נהפך למזון ייעודי.

בראון: זה קצת בעייתי.

<רינה ורסנו: כתוב כאן "מיוחדים", זאת אומרת, כבר יש את ההתניה שזה תנאים מיוחדים, לא התנאים הרגילים שאתה מאכיל חיות.

<רינה ורסנו: כבר נכנס לפה הייחוד של זה, לא כל דבר.

בראון: ביקשתי שזה יובהר לפרוטוקול, זה הכל.

<נעה בן שבת: "מזון מלא" – מזון לבעל חיים המספק את כל צרכי הזנתו של בעל החיים, למעט מים; כאן הוסבר לי שאנחנו מדברים על מזון שאפשר להסתפק באכילה שלו, לא צריך להוסיף לו שום דבר אחר.

<דפנה טיש פיגנבוים: זה דומה למטרנה, סימילאק.

<נעה בן שבת: "מזון רפואי" – מזון לבעלי חיים המכיל תכשיר וטרינרי, אחד או יותר; כאן יש שינוי מהנוסח המקורי.

<נעה בן שבת: בנוסח המקורי דובר על תכשיר וטרינרי מיוחד.

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים פה עכשיו על כל תכשיר וטרינרי.

<נעה בן שבת: "מזון משלים" – מזון לבעלי חיים אשר אינו מספק את כל צרכי הזנתו של בעל החיים; למרות שזה נשמע משלים, שכאילו זה בא בנוסף, יכול להיות שזה המזון שבעל החיים אוכל באופן רגיל אבל מוסיפים לו - -

יאיר גלבוע: הוא לא יכול להתקיים רק על המזון המשלים.

יאיר גלבוע: זאת אומרת, המזון המשלים חייב להיות חלק מתזונה, לא כתזונה בלעדית.

<נעה בן שבת: תערובות נחשב למזון משלים?

יאיר גלבוע: תלוי איזה.

יאיר גלבוע: אם יש לך בליל לחולבות, הוא מכיל בתוכו את כל המרכיבים.

יאיר גלבוע: אם מדובר בתוסף, הוא לא מכיל את כל המרכיבים, הוא מכיל רק ויטמינים, שזה רק חלק מהצרכים של בעל החיים.

בראון: כשמדובר על תערובות למעלי גירה, זה הופך את כל התערובות למעלי גירה למזון משלים.

טלי פלוסקוב: מקובל.

<נעה בן שבת: "מזון משלים מינרלי" – מזון לבעלי חיים המכיל אפר גולמי בשיעור של 40% לפחות; "מספר היתר ייצור" – מספר סידורי של היתר לייצור מזון לבעלי חיים שניתן לפי סעיף 4 לחוק; "מספר היתר שיווק" – מספר סידורי של היתר לשיווק מזון לבעלי חיים שניתן לפי סעיף 4 לחוק;

יאיר גלבוע: פה אני אבקש לתקן את זה למספר היתר ייבוא, לא מספר היתר שיווק.

<רינה ורסנו: למה ייבוא?

יאיר גלבוע: אנחנו לא נותנים היתרים לשיווק.

יאיר גלבוע: שיווק זה לחנויות.

יאיר גלבוע: מי שעושה את הפיקוח זה הרשויות המקומיות.

<רינה ורסנו: אבל מה לגבי היתר שיווק מהמפעל היצרני?

יאיר גלבוע: היתר ייבוא יכול לכלול גם שיווק, אבל לא כל המשווקים הם בעלי היתר שיווק.

טלי פלוסקוב: ייבוא זה גם שיווק.

טלי פלוסקוב: שיווק לא כולל ייבוא.

טלי פלוסקוב: אם נחליף את זה במילה "ייבוא", זה יכלול שני מושגים.

<רינה ורסנו: אני אצטרך לבדוק את החוק, לראות אם ייבוא כולל שיווק גם בארץ.

<נעה בן שבת: שיווק כולל ייבוא.

<נעה בן שבת: ייבוא לא כולל שיווק בארץ.

<נעה בן שבת: בוודאי שהיבואן גם משווק בארץ.

<רינה ורסנו: זה ברור.

<רינה ורסנו: הרי את מייצרת משהו בארץ ומשווקת אותו.

<רינה ורסנו: היא רוצה לשנות כאן לייבוא.

<רינה ורסנו: האם שיווק בארץ נכלל כאן?

<רינה ורסנו: זה משהו שלא בדקתי אותו.

<רינה ורסנו: ברגע שיש מספר היתר ייבוא, זה מוציא את השיווק בארץ.

טלי פלוסקוב: את חושבת שרק את מה שמביאים מחו"ל.

<רינה ורסנו: נכון.

יאיר גלבוע: יש שני סוגים של היתרים.

יאיר גלבוע: יש היתרים ליצרנים שמייצרים בארץ, כאשר ההיתר הזה כולל ייצור ושיווק.

<דפנה טיש פיגנבוים: יש מישהו שהוא רק משווק בישראל.

יאיר גלבוע: לא, אין לנו.

יאיר גלבוע: לא ניתן בפועל.

יאיר גלבוע: זה לא נעשה בפועל.

<דפנה טיש פיגנבוים: מה אם יש אדם שהוא לא יצרן בישראל, והוא גם לא יבואן, אבל הוא מבקש רק לשווק את המוצר הזה בישראל?

יאיר גלבוע: כרגע הוא לא צריך להופיע על התווית.

יאיר גלבוע: מי שמופיע על התווית זה היבואן.

<דפנה טיש פיגנבוים: זה משהו אחר.

יאיר גלבוע: אנחנו מדברים פה על תקנות סימון, אנחנו מדברים על ההיתרים שניתנים בפועל.

יאיר גלבוע: מה שבסופו של דבר יופיע על התווית זה שם היבואן ומספר ההיתר שלו.

יאיר גלבוע: למשווק אנחנו יכולים להגיע דרך היבואן.

יאיר גלבוע: משווקים יכולים להשתנות מפעם לפעם.

יאיר גלבוע: פעם יבואן משתמש במשווק כזה, פעם הוא משתמש במשווק אחר.

יאיר גלבוע: יש גם את המשווקים בחנויות, שאלו גם נקודות שיווק.

טלי פלוסקוב: היא לא מדברת על שיווק.

טלי פלוסקוב: אם מביאים את זה מחו"ל, זה נקרא ייבוא.

טלי פלוסקוב: מה לגבי מה שמייצרים בארץ?

יאיר גלבוע: היתר הייצור זה ההיתר שמתייחס למה שמייצרים בארץ.

טלי פלוסקוב: קיבלת תשובה?

<רינה ורסנו: אני לא יודעת.

<רינה ורסנו: אם יש הפניה לסעיף 4 לחוק, אז מדובר גם על שיווק.

<נעה בן שבת: לא, הוא מדבר על היתר בכלל.

<נעה בן שבת: בסעיף 3(ד) כתוב: "השר רשאי לקבוע סוגי מזון לבעלי חיים ששיווקם אינו טעון היתר".

<נעה בן שבת: אנחנו רואים שהשיווק עצמו טעון היתר.

<דפנה טיש פיגנבוים: בתקנות ההיתרים, שהן יוגשו לוועדה בהמשך ואנחנו כמובן נדון בהן בנפרד, יהיו החלטות שבמקרים מסוימים סוג מסוים של מזון או סוג שיווק מסוים – אפשר גם להחליט בצורה מאוד רחבה - לא טעון היתר שיווק.

<דפנה טיש פיגנבוים: החוק קובע שככלל יש חובה לייצר, לשווק - כשלשווק כולל גם ייבוא לישראל, על זה אין לנו ויכוח - תחת היתר בלבד.

<דפנה טיש פיגנבוים: כשנגיע לתקנה 4 שמדברת על מה צריך לסמן, נראה שכשזה מיוצר בישראל זה שם היצרן, וגם כשלא מיוצר בישראל, ובמקרים שמדובר במזון מיובא - גם את השם של היבואן.

<דפנה טיש פיגנבוים: אנחנו כתבנו במקור את שם המשווק, כיוון שהחוק מתייחס לשיווק שכולל גם ייבוא.

<דפנה טיש פיגנבוים: זו לא טעות לכתוב היתר שיווק או שם המשווק, כשלענייננו שם המשווק יהיה היבואן.

<נעה בן שבת: אם אנחנו רוצים להבהיר את הדבר הזה, נכתוב כך: "מספר היתר שיווק" – מספר סידורי של היתר לשיווק מזון לבעלי חיים שניתן לפי סעיף 4 לחוק, לרבות היתר לייבוא.

טלי פלוסקוב: אפשר להוסיף את המילים "לרבות היתר לייבוא"?

יאיר גלבוע: אין לנו אלא את היתרי הייבוא.

יאיר גלבוע: אין לנו היתרים למשווקים.

יאיר גלבוע: זה משהו שלא קיים.

<נעה בן שבת: אתם לא תדרשו.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, ברשימת ההיתרים אתם לא תדרשו את ההיתר לשיווק.

יאיר גלבוע: אנחנו לא נדרוש.

יאיר גלבוע: אולי נוכל לפטור אותם בתקנות הבאות.

יאיר גלבוע: ההגדרה של משווק היא הגדרה - -

טלי פלוסקוב: משרד הבריאות טוען שבחוק כן רשום שצריך.

טלי פלוסקוב: איך פותרים את הבעיה הזאת כדי שלא נחזור על זה שוב?

יאיר גלבוע: בתקנות הבאות, כמו שאמרתי, אפשר לפטור את המשווקים שאנחנו לא נותנים להם היתר.

יאיר גלבוע: בפועל אנחנו מכוונים ליבואנים.

טלי פלוסקוב: צודקת.

טלי פלוסקוב: בואי נשמע את משרד הבריאות.

<רינה ורסנו: אני הייתי משאירה בסעיף הזה מספר היתר שיווק.

<רינה ורסנו: בסעיף 4 הייתי כותבת: "משווק - משמעותו ייבואן".

<רינה ורסנו: זאת אומרת, להשאיר את זה מבחינת החוק כמו שרשום בחוק, אבל בסעיף שמתייחס - -

טלי פלוסקוב: שההסבר למשווק יהיה יבואן.

טלי פלוסקוב: האם מקובל עליכם?

<רינה ורסנו: תגידו איך מבחינה משפטית אפשר לנסח את זה.

<נעה בן שבת: את אומרת להשאיר את זה פה מספר היתר שיווק.

טלי פלוסקוב: היא פשוט רוצה לתת הסבר אחר כך למה זה משווק.

<רינה ורסנו: ובסעיף 4 להדגיש שהמשווק לעניין זה הוא יבואן.

<נעה בן שבת: את הפטור שאת אומרת שאתם רוצים לתת לכל המשווקים, איך אתם מתכוונים לתת אותו?

טלי פלוסקוב: בתקנות אחרות.

<דפנה טיש פיגנבוים: בתקנות שמסדירות היתרים.

טלי פלוסקוב: עד שאנחנו לא מאשרים תקנות אחרות תהיה פה אי הבנה.

<נעה בן שבת: נכון.

<נעה בן שבת: לא רק זה, אלא גם אתם אומרים שהקביעה של סוגי מזון של בעלי חיים שאינו טעון היתר זה רק סוגי מזון לבעלי חיים, זה לא סוגי פעילויות.

טלי פלוסקוב: האם אנחנו יכולים להוסיף למשווק את העניין של יבואן?

<נעה בן שבת: לרבות יבואן.

<רינה ורסנו: אני חושבת שזה פותר לנו את הבעיה.

טלי פלוסקוב: ואז זה יסביר קצת יותר.

טלי פלוסקוב: ברגע שיהיו התקנות הבאות שאתם מדברים עליהן, ודאי שזה יפתור את הבעיה.

יאיר גלבוע: צריך לשים את הדעת לכך שלא כל יבואן הוא גם משווק.

טלי פלוסקוב: צריך גם את זה לקחת בחשבון.

בראון: התקנות האלו מתייחסות אך ורק לנושא של סימון.

בראון: בסימון מה שאנחנו רוצים זה או מספר היתר של יבואן, או מספר היתר של יצרן.

בראון: אנחנו לא מתייחסים בכלל למשווק, לכן אין סיבה שבהגדרות יופיע הנושא הזה של מספר היתר שיווק.

טלי פלוסקוב: אז אולי לא צריך.

יאיר גלבוע: אני גם חושבת ככה.

יאיר גלבוע: זה גם ההיתרים שאנחנו נותנים היום.

יאיר גלבוע: אני חושבת שזה לא נכון יהיה לרשום את זה.

<נעה בן שבת: את רוצה שיהיה כתוב "מספר היתר יבוא" – מספר סידורי של היתר לשיווק מזון לבעלי חיים שניתן לפי סעיף 4 לחוק ליבואן?

יאיר גלבוע: כן.

טלי פלוסקוב: פתרנו את הבעיה.

<רינה ורסנו: חזרנו בחזרה למה שקורה למשווקים.

<רינה ורסנו: כרגע לפי החוק - -

<נעה בן שבת: זה לא יהיה הדבר שמצוין בתווית הסימון.

<נעה בן שבת: בתווית הסימון לא יהיה מצוין המשווק, בלי קשר לשאלה אם צריך היתר או לא צריך היתר.

<רינה ורסנו: בסעיף 4 המשווק הוא גם היבואן.

<נעה בן שבת: ולכן אנחנו אומרים שזה היתר שיווק שניתן ליבואן.

<נעה בן שבת: זה מספר ההיתר ליבואן.

<רינה ורסנו: זאת אומרת, את משנה כאן גם את ההגדרה, נכון?

<נעה בן שבת: כן.

<נעה בן שבת: אני משנה את המונח כך שהוא יהיה מספר היתר ייבוא, ובתוך ההגדרה אני פשוט מוסיפה בסופה את המילה "ליבואן".

<נעה בן שבת: "תווית סימון" – תווית כאמור בתקנות אלה, המוצמדת לאריזת מזון לבעלי חיים או לתעודת משלוח של מזון לבעלי חיים; "תכשיר וטרינרי" – תכשיר וטרינרי הרשום בפנקס במדור תכשירים רפואיים לשימור וטרינרי כאמור בתקנות הרוקחים (תכשירים), התשמ"ו-1986; "תקנות רישום תוספים" – תקנות בדבר רישום תוספים שיותקנו לפי סעיף 36(ב)(6) לחוק.

<נעה בן שבת: תווית הסימון (א) הפרטים שלפי תקנות אלה נדרש לציינם בתווית סימון, יודפסו על גבי תווית הסימון בעברית, באותיות מודגשות, בגופן, בצבע ובגודל אחיד שלא יהיה קטן מ-12 נקודות גופן, אלא אם כן נקבע אחרת בתקנות אלה.

<נעה בן שבת: מיד נראה מקומות שנקבע אחרת.

<נעה בן שבת: (ב) תווית הסימון תוצמד לאריזת המזון לבעלי חיים במקום בולט, ולגבי מזון לבעלי חיים שאינו משווק באריזות – תצורף לתעודת המשלוח של המזון.

<נעה בן שבת: (ג) בתווית הסימון לא יצוינו אלא פרטים שנדרש לציינם בתווית הסימון לפי תקנות אלה.

<נעה בן שבת: אתם לא מאפשרים פרסום אחר או מידע אחר בתוך התווית?

<דפנה טיש פיגנבוים: כן.

<דפנה טיש פיגנבוים: לעניין הזה אני אבהיר.

<דפנה טיש פיגנבוים: התווית היא מה שאושר על ידי הרגולטור.

<דפנה טיש פיגנבוים: אנחנו נרצה לשמור אותה כך שהצרכן שקורא ידע שזה הדברים שחייבים לרשום.

<דפנה טיש פיגנבוים: כמובן שאין בזה כדי למנוע סימונים נוספים על גבי המוצר שלא על גבי התווית המאושרת.

<דפנה טיש פיגנבוים: זה יכול להיות לוגו, יכול להיות מידע נוסף רלוונטי, אבל התווית הוא המידע היחיד שאנחנו חייבים ודורשים.

בראון: אני הייתי מבקש שלגבי מזון שהוא בתפזורת, ויש התייחסות אחרי זה, שתווית הסימון תוכל להיות מודפסת על גבי תעודת המשלוח.

<נעה בן שבת: כתוב.

בראון: הגודל של הגופן הוא לא מעשי.

בראון: אנחנו מדברים על מזון לכל בעלי החיים, כולל דגים באקווריום.

<רינה ורסנו: אלא אם כן נקבע אחרת.

טלי פלוסקוב: פחות מ-12?

בראון: כן.

טלי פלוסקוב: מה נראה שם?

בראון: אם תסתכלי על חבילה של פסטה, הרבה פעמים התכולות מודפסות שם בגופנים שהם פחות מ-12.

בראון: אם נדרוש 12 – אחר כך נעבור על כל מה שצריך להיות בתווית – או אפילו לפעמים גדול יותר, זה פשוט לא ייכנס.

בראון: צריך להתאים את זה לגודל האריזה.

טלי פלוסקוב: איך אנחנו פותרים את הבעיה?

יאיר גלבוע: זו ההערה שהתקבלה אתמול ובעקבותיה החלטנו לשנות את הסעיף הזה לגבי תווית הסימון.

טלי פלוסקוב: מה ההצעה שלכם?

יאיר גלבוע: הפרטים שלפי תקנות אלה נדרש לציינם בתווית סימון, יודפסו על גבי תווית הסימון בשפה העברית; פרטי הסימון יהיו ברורים וקריאים.

יאיר גלבוע: כל מילה ופרט יצויינו בבהירות, במקום הנראה לעין, ובאופן שיקל על הצרכן לקרוא ולהבין את התכולה.

יאיר גלבוע: על הסימון להיות בצבע שונה מצבע הרקע שעליו הוא מופיע.

יאיר גלבוע: הסימון לא יטושטש על ידי איורים או חומר אחר כתוב, מודפס או מוטבע, או כל סיבה אחרת.

יאיר גלבוע: גודל האותיות והספרות לא יקטן מגודל גופן של 10 פיקסלים או 2 מילימטרים.

טלי פלוסקוב: מה אתם חושבים על ההצעה של משרד החקלאות?

טלי פלוסקוב: עשו פה התאמה למוצר, בין אם זה האוכל לכלב, בין אם זה לדגים.

<דפנה טיש פיגנבוים: צריך לשמוע מאנשי המקצוע בשטח אם הגודל מתאים.

<רינה ורסנו: 2 מילימטרים זה בקושי - -

טלי פלוסקוב: 2 מילימטר אף אחד מאיתנו לא קורא.

<רינה ורסנו: כולם ילכו למינימאלי.

<רינה ורסנו: אפשר להגיד באריזות קטנות, כי אריזות קטנות זה לצריכה - -

טלי פלוסקוב: הייתה שם איזו שהיא אמירה.

<נעה בן שבת: יש הוראות שלפעמים קובעות את הכיתוב יחסית לגודל האריזה.

יאיר גלבוע: לא מצאתי משהו כזה.

<נעה בן שבת: אנחנו ראינו את זה עכשיו בתקנות שמובאות בנושא של הסימון התזונתי.

טלי פלוסקוב: איך כתבתם שם, את זוכרת?

<רינה ורסנו: אני לא זוכרת.

טלי פלוסקוב: זה יהיה נכון להתאים לגודל האריזה, ואז פתרנו את הבעיה.

יאיר גלבוע: צריך שזה יתפוס שיעור מסוים מהאריזה.

טלי פלוסקוב: בדיוק.

<נעה בן שבת: אם אפשר, תביאו לי את הנוסח של הנושא הזה, אחרי זה נחזור לתקנה הזאת.

טלי פלוסקוב: נחזור לתקנה הזאת כשיביאו לנו את הנוסח.

<נעה בן שבת: אם את אומרת שלא יצוינו על הפרטים שנדרש לציינם, זה אומר שציור, סימון או הטבעה לא אמורים להיות מסומנים על גבי התווית בכלל.

<נעה בן שבת: כותרת תווית הסימון.

<נעה בן שבת: בראש תווית הסימון יצוינו הפרטים שבפסקה (1) להלן, ואחריהם יצוינו הפרטים שבפסקה (2) להלן: המילים "לא למאכל אדם", ואחריהן, בצבע שונה ובסוג גופן שונה, אזהרות בדבר השימוש במזון, כל אלה בגופן הגדול בשתי נקודות גופן מהגופן האמור בתקנה 2; אם נשנה את הגופן בסעיף 2, נשנה גם את זה.

<נעה בן שבת: הפרטים שבפסקאות משנה (א) עד (ה) שלהלן, בהתאם לסוג המזון: לגבי מזון ייעודי – המילים "מזון ייעודי" בגופן הגדול בשתי נקודות גופן מהגופן האמור בתקנה 2, ואחריהן המילים "לפני השימוש במוצר, יש להיוועץ ברופא וטרינר"; לגבי מזון מלא – המילים "מזון מלא"; לגבי מזון משלים – המילים "מזון משלים"; לגבי מזון משלים מינרלי – המילים "מזון משלים מינרלי"; לגבי מזון רפואי – המילים "מזון רפואי" בגופן הגדול בשתי נקודות גופן מהגופן האמור בתקנה 2, ואחריהן המילים "השימוש במוצר ייעשה על פי מרשם רופא וטרינר".

<נעה בן שבת: אני רק אבהיר את ההערה שנמסרה לי לגבי המזון המלא.

<נעה בן שבת: החשיבות של הציון של המזון המלא הוא כדי שידעו שהוא באמת מאפשר הזנה מלאה של בעל החיים.

<נעה בן שבת: לעומת זאת, מזון משלים, צריך לדעת שהוא זקוק לתוספים הנדרשים.

<נעה בן שבת: פרטי הסימון – כללי.

<נעה בן שבת: בתקנה 4 יש לנו, בנוסף למה שקראנו בתקנה 3 שאלה דברים כללים, רשימה ארוכה של פרטים שנדרש לסמן.

<נעה בן שבת: גם בתקנה 5 יש הוראות כלליות.

<נעה בן שבת: מתקנה 6 עד תקנה 9 יש הוראות ספציפיות שמשתלבות עם ההוראות שקבועות בתקנה 4.

<נעה בן שבת: בתווית הסימון יצוינו, אחרי הכותרות האמורות בתקנה 3, הפרטים שבפסקאות (1) עד (10) שלהלן, לפי סדרם: השם המסחרי של המזון לבעלי חיים; בעלי החיים שהמזון מיועד להזנתם; הגבלות ואזהרות לעניין השימוש במזון להזנת בעלי חיים מסוימים, ככל שקיימות כאלה;

<ישעיהו פורת: בסעיף 4(1) אני מבקש לכתוב "הגדרת המזון" במקום המילים "השם המסחרי".

<ישעיהו פורת: זאת אומרת, במקום שיהיה כתוב את המותג, את השם המסחרי, יהיו כתובות המילים "הגדרת המזון" - כשהגדרת המזון, למשל, זה מזון לפרות או בליל חולבות - בצורה כזאת שאני לא אהיה מחויב לנקוט פה בעמדה מסחרית אלא בעמדה מקצועית.

<ישעיהו פורת: למשל, שזה בליל לעגלות, זה בליל לעגלות.

יאיר גלבוע: יש לכם גם קוד, נכון?

יאיר גלבוע: לכל בליל יש קוד.

<ישעיהו פורת: כן, לכל בליל יש קוד.

יאיר גלבוע: אפשר במקום המילים "שם מסחרי" את המילים "ייעוד וקוד"?

<ישעיהו פורת: או הגדרת סוג המזון.

יאיר גלבוע: הגדרת סוג המזון - -

<נעה בן שבת: למרות ששם מסחרי זו גם הדרישה בתקנות הקיימות.

<ישעיהו פורת: שם מסחרי מחייב אותי, הוא יורד לפרטים יותר עמוקים.

<ישעיהו פורת: אני רוצה להגדיר שזה מזון לפרות חולבות, לא לעגלות.

<רינה ורסנו: יהיה כתוב את בעלי החיים שהמזון מיועד להם.

<רינה ורסנו: שם מסחרי זה בדרך כלל למוצרים.

<ישעיהו פורת: נכון, זה מותג

<רינה ורסנו: אתה צריך לאפשר לכתוב מותגים למיניהם.

<רינה ורסנו: היה לי מזון לחתולים שהיה מותג.

<רינה ורסנו: למה לא לרשום אותו?

<רינה ורסנו: אנשים הולכים גם לפי מותגים, בייחוד כשאנחנו מדברים על מזון לחיות מחמד.

<רינה ורסנו: אני חושבת שכן כדאי להשאיר את זה.

<ישעיהו פורת: אני חושב שהסימון המסחרי מכניס אותנו לנקודה שבה אנחנו צריכים אחר כך לבדל כל מוצר ומוצר.

<ישעיהו פורת: כאן אני רושם באופן כללי: זה מזון שמתאים לפרות חולבות, זה מזון שמתאים לעגלות, זה מזון שמתאים לעגלים.

<ישעיהו פורת: זה רק תורם לנושא, זה לא גורע ממנו.

<רינה ורסנו: שם מסחרי, במידה ויש.

<רינה ורסנו: ישנם מוצרים שהם בינלאומיים.

<רינה ורסנו: מה, פתאום אתה תדרוש להסיר?

<רינה ורסנו: נניח שיביאו מותג מארצות הברית.

<רינה ורסנו: אם לא יהיה כתוב, אתה תדרוש ממנו להסיר את זה.

<רינה ורסנו: זה לא הגיוני.

<נעה בן שבת: אנחנו משאירים "שם מסחרי של המזון, במידה ויש"?

<ישעיהו פורת: אולי לכתוב "שם מסחרי או הגדרתו".

<דפנה טיש פיגנבוים: לא ברור לנו מה זה הגדרתו, מה גם ש-4(2) דורש, וזה אתם כמובן מסכימים, את בעלי החיים שהמזון מיועד להזנתם.

<דפנה טיש פיגנבוים: זאת אומרת, ב-(2) אנחנו עונים על הדרישה לציין אם זה עגלים או פרות חולבות.

<דפנה טיש פיגנבוים: את זה אתם תציינו בכל מקרה.

<דפנה טיש פיגנבוים: אתם אומרים שלעיתים אין בסוגי מזון מסוימים שם מסחרי, ואז אנחנו אומרים: בסדר, אם יש מסחרי, אנא ציינו אותו, ואם אין, נוותר על הדרישה הזאת.

בראון: אני הייתי מבקש את סוג המזון, אם זה תערובת, אם זה בליל.

<נעה בן שבת: השאלה אם זה לא מופיע אחר כך.

<נעה בן שבת: יש לנו בהמשך את שיעור הרטיבות במזון.

<נעה בן שבת: זה לא עוזר לנו?

<דפנה טיש פיגנבוים: אולי תיאור המזון.

<דפנה טיש פיגנבוים: זה מתאים להגדרה של בליל?

<דפנה טיש פיגנבוים: זאת אומרת, שם מסחרי או תיאורו.

יאיר גלבוע: או סוג המזון.

<דפנה טיש פיגנבוים: סוג זו מילה כללית.

טלי פלוסקוב: תיאור יותר מתאים.

יאיר גלבוע: השם המסחרי של המזון לבעל החיים, או סוג המזון.

טלי פלוסקוב: או תיאורו.

יאיר גלבוע: או תיאורו, אבל במידה ומדובר בחיות - -

<נעה בן שבת: או תיאורו?

<נעה בן שבת: תיאורו רק במידה ואין שם מסחרי, או שתמיד את רוצה את תיאורו?

יאיר גלבוע: במידה ואין שם מסחרי.

<נעה בן שבת: הנושא של הסימון כפי שהוא מופיע בתקנות שם, מדבר על כך שזה מסומן באותיות הניתנות לקריאה בנקל, שאינן ניתנות למחיקה או להפרדה, אבל גודלן לא יפחת מהגודל המזערי שקבוע בתקן.

<רינה ורסנו: התקן זה 1145.

<נעה בן שבת: כן.

<נעה בן שבת: אני חושבת שזה גופן 10 בתקן.

בראון: בסעיף (3)4 אנחנו מבקשים שבמקום המילה "מסוימים" נכתוב למי מיועד המזון, כי אם מדברים על בעלי חיים, זו רשימה אין סופית.

טלי פלוסקוב: מקובל?

<דפנה טיש פיגנבוים: כן.

<נעה בן שבת: השאלה אם הגבלות ואזהרות לעניין השימוש במזון זה גם חלק מהוראות השימוש הנדרשות בסעיף 13.

<נעה בן שבת: אני חושבת שהנושא של הוראות שימוש לא נמצא פה.

טלי פלוסקוב: צריך להכניס את זה לתקנות?

<נעה בן שבת: סעיף 13 לחוק מדבר על הוראות הסימון.

<דפנה טיש פיגנבוים: הוראות השימוש בחוק מתייחסות לכל מה שאנחנו נאשר לסימון.

<דפנה טיש פיגנבוים: למיטב הבנתי, מדובר על סוג בעלי החיים שהוא מיועד להם, תנאי אחסנה מומלצים.

<דפנה טיש פיגנבוים: כל זה זה הוראות שימוש.

<דפנה טיש פיגנבוים: בהיבט של מזון רפואי, שתיכף נגיע אליו, זה מינונים, זמני המתנה בין ההזנה לבין השימוש בתוצרת.

<דפנה טיש פיגנבוים: כל זה זה הוראות שימוש.

<דפנה טיש פיגנבוים: אני לא חושבת שצריך בתווית הסימון לתת הוראות סימון נוספות.

יאיר גלבוע: בסעיף 4(3) אפשר להוסיף את המילה "הנחיות" אחרי המילה "הגבלות".

<נעה בן שבת: אפשר להגיד גם את המילה "הוראות" באותה מידה?

יאיר גלבוע: כן.

<דפנה טיש פיגנבוים: הוראות, הגבלות ואזהרות.

<נעה בן שבת: אולי הוראות שימוש, הגבלות ואזהרות לעניין השימוש.

<נעה בן שבת: בסדר?

<דפנה טיש פיגנבוים: בסדר.

בראון: ב-4(10) צריך להיות היתר ייבוא במקום היתר שיווק.

<נעה בן שבת: משקל או נפח נקי ללא אריזה, בפירוט לפי יחידות המשקל הרלוונטיות (כגון, בקילוגרמים או בליטרים); תנאי אחסנה מומלצים; אולי גם פה צריך להוסיף את המילה "הובלה", כי אני רואה שסעיף 13 מתייחס גם להובלה.

<נעה בן שבת: שיעור הרטיבות במזון, אם הוא עולה על 13 אחוזים; חומרי הגלם והתוספים שבמזון, בסדר יורד לפי שיעורם במזון;

<ישעיהו פורת: פסקאות (6) ו-(7) הן פסקאות שמבחינתנו הן מאוד עקרוניות, מבחינת מרכזי המזון.

<ישעיהו פורת: אלה שני סעיפים שמבחינתנו משנים סדרי עולם.

<נעה בן שבת: למרות שהנושא של הרטיבות, סימון של מזון לח היה גם בתקנות הקודמות.

<ישעיהו פורת: כל מה שהיה קשור עד היום בהרכב המזון ובתכולות שלו היה מבחינתנו סוד מקצועי.

<ישעיהו פורת: זאת אומרת, הלקוח מתקשר למרכז מזון, הוא מבין שהוא מקבל את הבליל המיטבי לחולבות.

<ישעיהו פורת: התכולות של הבליל לא מפורסמות, משום שזה סוד מקצועי.

<ישעיהו פורת: כל מרכז מזון שמר על הסוד המקצועי.

<ישעיהו פורת: פסקאות (6) ו-(7) משנות מבחינתנו סדרי עולם, אנחנו מבקשים להתנגד לזה.

<ישעיהו פורת: אנחנו מבקשים להתנגד לא בגלל שאנחנו לא רוצים או שיש פה בעיה של שקיפות, אלא בגלל הנושא של סוד מקצועי.

<ישעיהו פורת: ברור לנו מאיפה זה בא.

<ישעיהו פורת: אני בהחלט מבין מה המוטיבציה להכניס את הסעיפים האלה.

<ישעיהו פורת: אם יש לי חומר שאני מכניס אותו לבליל הפרות, כשהחומר הזה הוא חומר מאושר, קניתי אותו ממקום מאושר, מספק מאושר, אני לא רוצה שמתחריי ידעו שאני משתמש בחומר הזה.

<רינה ורסנו: אני חושבת שכל זמן שגם ברכיבי מזון לאדם רשום בתווית רכיבים מותרים, על אחת כמה וכמה זה צריך להיות במזון לבעלי חיים.

<רינה ורסנו: אני חושבת שהסוד המקצועי במזון לבני אדם הוא לא פחות מאשר במזון לבעלי חיים.

<רינה ורסנו: אני לא רואה שום טעם לא לרשום את הרכיבים של המוצר.

<נעה בן שבת: אני הבנתי שכותבים את רשימת הרכיבים כמו שרושמים במזון, לא רושמים את שיעורם היחסי.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, לא יוכלו להרכיב את אותה תרכובת מיוחדת שאתה עושה, כי רק אתה יודע את המינונים.

<ישעיהו פורת: ברור לי שזו הקלה גדולה מבחינתנו, אבל עדיין אנחנו חושבים שזה לא נכון להכניס את זה.

<נעה בן שבת: מה לגבי שיעור הרטיבות במזון, מדוע זה מפריע?

<נעה בן שבת: לגבי חיות מחמד אתם צריכים, גם לפי התקנות הקיימות, לציין אם זה לח.

<ישעיהו פורת: אני אסביר.

<ישעיהו פורת: לגבי שיעור הרטיבות הסיפור הוא קצת שונה.

<ישעיהו פורת: בליל שאנחנו מייצרים לפרות חולבות, עגלות, הרטיבות שלו משתנה מיום ליום.

<ישעיהו פורת: על פי חומרי הגלם שקיימים, מיום ליום יש שינוי.

<ישעיהו פורת: יש מקומות שלא, יש מקומות שכן.

<ישעיהו פורת: יש מרכזי מזון שאכן משנים, יש מקומות שלא.

<ישעיהו פורת: זה פשוט יגרום לנו לבלבול מוח גדול.

טלי פלוסקוב: כל דבר חדש גורם לבלבול מוח גדול, אין מה לעשות.

טלי פלוסקוב: במקרה הזה אני תומכת בעמדתו של משרד הבריאות שאומר, אם במזון לבני אדם אנחנו כן כותבים את זה, למה לא לכתוב כאן.

<דפנה טיש פיגנבוים: אנחנו דרשנו את ההרכב המלא.

<דפנה טיש פיגנבוים: ברור לנו, גם בייעוץ עם משרד המשפטים, שזו באמת פגיעה בסודות מסחריים.

<דפנה טיש פיגנבוים: אנחנו כמובן רוצים לפעול בשיתוף פעולה עם היצרנים, לא לפגוע בסודות מסחריים.

<דפנה טיש פיגנבוים: רק נגיד שאפילו בסוד השמור ביותר של "קוקה קולה", שזה בהתאם לדרישות שר הבריאות ודרישות גלובאליות, יש את הרכיבים לפי שיעורם במזון בסדר יורד.

<דפנה טיש פיגנבוים: אתה לא יכול להרכיב את זה בעצמך רק מקריאת הרכיבים.

איתן ברושי: אני חושב שהבעיה העיקרית בנושאים האלה זה הפער העצום שיש בין הבדיקה הקפדנית של מה שקורה בארץ, לכמעט אפס בדיקה על מה שקורה בחו"ל.

איתן ברושי: האם כשאתם מביאים בשר מצונן, מביאים עגלים מאוסטרליה ומכל העולם ובכך אתם דופקים פה את החקלאים על ידי העדפת הסוחרים, אתם בודקים?

איתן ברושי: אני לא מדבר על צער בעלי חיים, שלא שאלנו איך מגדלים אותם בחו"ל.

איתן ברושי: השאלה מדוע.

איתן ברושי: יש לי מחר שאילתה לשר החקלאות - זאת הייתה פניה לשר הבריאות, אבל אחרי שהוא התפטר זה עבר לשר החקלאות - על פערי הבדיקות שיש בין הדגים שמגדלים בארץ לדגים שמייבאים.

איתן ברושי: יש איזו נטייה לא מובנת להקל על הייבוא.

איתן ברושי: יש הקלות, התעלמות או אכזריות לפעמים מול החקלאות הישראלית.

איתן ברושי: אני בעד בריאות, בעד בדיקה, בעד הכל, אבל אני שואל, איך אתם בודקים במה מאכילים.

איתן ברושי: הרי רק 30% מהבשר גדל פה בארץ, את היתר מביאים מחוץ לארץ.

איתן ברושי: איך אתם בודקים את הייבוא של בשר מצונן שעכשיו השר שלכם רוצה להביא יותר, או איך בודקים את המזון - -?

<נעה בן שבת: תקנות הסימון יחולו גם על המזון המיובא.

איתן ברושי: יש קלות דעת בכל מה שקשור לייבוא.

איתן ברושי: חלק גדול מהמוצרים - חלקם הולך וגדל, לצערי, גם בגלל המדיניות שלא מועילה לחקלאים - מיובאים.

איתן ברושי: שם לא בודקים את המרכיבים.

איתן ברושי: אני שואל, אולי אני לא יודע, איך בודקים את המזון באוסטרליה.

איתן ברושי: פה בודקים בלי גבול.

איתן ברושי: קיבלתי הודעה: ברושי, אל תדאג לאוסטרליה, תתחיל לדאוג לפורטוגל, גם שם יש צרות עם צער בעלי חיים.

איתן ברושי: תבדקו בפורטוגל, אחר כך תבואו ותהיו פה גיבורים על חלשים.

טלי פלוסקוב: שמעתם את הדעה.

טלי פלוסקוב: אתם לא חייבים כרגע להתייחס, כי אני מבינה שהנושא הזה לא קשור לדיון עכשיו.

איתן ברושי: קשור טיפה, טלי, כי יש פה התאמה בדרישות למרכיב של המזון, שאני מסכים להן בגדול.

איתן ברושי: אני לא כל כך מקבל את הטענה של סודיות.

איתן ברושי: כשעוסקים בבריאות הציבור אין סודיות.

איתן ברושי: מצד שני, אני שואל אתכם, אתם לא מתביישים, עד כדי כך לרדת פה לפרטים ולהתעלם מהייבוא?

יאיר גלבוע: אני יכולה רק להתייחס לייבוא של מזון לבעלי חיים, עליו אנחנו אמונים.

יאיר גלבוע: אין איפה ואיפה בין הבדיקות שאנחנו עושים למזון שמיובא לארץ ובין הבדיקות שאנחנו עושים למכונים.

איתן ברושי: אתם בודקים את המזון באוסטרליה?

יאיר גלבוע: אנחנו לא בודקים את המזון באוסטרליה.

איתן ברושי: אז איך אתם נותנים אישור לייבא מאוסטרליה בלי לבדוק את המזון?

איתן ברושי: פה אתם רוצים פרטי פרטים.

איתן ברושי: שם אתם מוכנים שיאכילו אותם בכל השטויות.

<דפנה טיש פיגנבוים: אני רק רוצה להבחין בין האגף בשירותים וטרינריים שאחראי על פיקוח של מוצרים מן החי, מזון שמיוצר מהחי לאדם או עגלים חיים שמיובאים לצורך מאכל אדם, לבין הנושא שבו אנחנו עוסקים כעת, שהוא מזון לבעלי חיים, בין אם זה חיות משק או חיות מחמד.

<דפנה טיש פיגנבוים: בעניין הזה, כמו שד"ר גלבוע הסבירה, הדרישות שלנו לייבוא ולייצור בישראל הן זהות.

<דפנה טיש פיגנבוים: מחמירות או לא מחמירות, תלוי את מי אתה שואל, אבל שוות לגבי שני התחומים.

<דפנה טיש פיגנבוים: אנחנו תואמי רגולציה בחו"ל.

טלי פלוסקוב: אני מחזירה אתכם לנושא שלנו.

בראון: אני רוצה להתייחס לנושא הרטיבות.

בראון: הייתי רוצה לתמוך דווקא בשייקה בנושא הבלילים של הפרות החולבות או כל השלוחה של הבקר.

בראון: כשמשת

בראון: משים במזונות שהם לחים מטבעם ועל מנת לגרום לבליל להיות אכיל לפעמים מוסיפים גם מים, זה לא תמיד בדוק על האחוז הבודד.

בראון: בנוסף לזה, הפרות, הבקר, צריכת המזון שלהם היא לפי חומר יבש.

בראון: כלומר, אם יש יותר מים במזון, הם יאכלו יותר, כמובן בגבולות מסוימים.

בראון: די קשה לדייק בשיעור הרטיבות לגבי המוצר היום- יומי שהם מייצרים.

בראון: השאלה אם לא להתיר איזה שהוא טווח סטייה.

יאיר גלבוע: אני בהחלט חושבת שצריך לעשות איזו שהיא סטיית תקן מצד אחד, כשמצד שני צריכה להיות שקיפות מול בעל המשק.

יאיר גלבוע: אחוז הרטיבות במזון, ככל שהוא גבוה הוא משקף פחות חומר יבש.

יאיר גלבוע: מובן שמה שמעניין בסופו של דבר את בעל המשק זה שיעור החומר היבש.

יאיר גלבוע: זה כן מספר שאמור להיות שקוף אליו.

יאיר גלבוע: בוודאי שאמורה להיות סטיית תקן.

יאיר גלבוע: לקבוע בדיוק את המספר 13 זו לא דרישה שהיא ברת ביצוע, אבל כן אפשר - -

<נעה בן שבת: מה היחס, האם 15%, או אולי 20% למעלה או למטה?

בראון: הכוונה היא שאם יהיה רשום 40%, אז יהיה מותר בין 35 ל-45.

טלי פלוסקוב: זה מה שאת רוצה לבדוק.

בראון: לאו דווקא ה-13.

<דפנה טיש פיגנבוים: 13% הוא הרף המינימאלי.

טלי פלוסקוב: תוכלי לתת לנו סטייה?

<נעה בן שבת: הסטייה המותרת במזון, לפי התקנות מוצעות – זה עדיין רק טיוטה של התקנות - לא תפחת מ-80% מהכמות המסומנת - ולא תעלה על 120%.

<נעה בן שבת: הציעו פער של 20% לשני הצדדים.

<רינה ורסנו: מקובל פלוס מינוס 20% במזון.

<נעה בן שבת: זה על כל הפרטים, לא רק על הפרט הזה של הרטיבות.

טלי פלוסקוב: מה אתם מציעים שיהיה רשום?

<דפנה טיש פיגנבוים: זה מקובל לגבי כל הפריטים?

<רינה ורסנו: אני חושבת שבאופן כללי.

טלי פלוסקוב: את עכשיו יכולה לתת לנו, או שאת רוצה לבדוק את זה?

יאיר גלבוע: ככל שמדובר על שיעור רטיבות יותר גבוה, כך הסטייה תגדל.

יאיר גלבוע: זה יכול להביא למצבים שאנחנו לא נרצה.

<נעה בן שבת: קיצוניים.

יאיר גלבוע: צריך לחשוב על זה.

טלי פלוסקוב: אתם רוצים לבדוק את זה?

יאיר גלבוע: כן.

טלי פלוסקוב: אוקי, הנושא נשאר עדיין פתוח.

טלי פלוסקוב: אנחנו נבקש מכם להעביר לנו את נתוני הסטייה שאנחנו מדברים עליהם.

<נעה בן שבת: האם יש הבדל בנושא הזה בין מזון ארוז מראש למזון בתפזורת?

<נעה בן שבת: האם אפשר לחייב לדייק באחוזים כשמדובר במזון ארוז מראש, או שזו לא חלוקה נכונה?

בראון: אני חושב שאפשר להית יותר מחמירים עם מזון ארוז מראש, לפי מה שכרגע אני מעביר בראש.

<ישעיהו פורת: אני גם תומך בהערה.

טלי פלוסקוב: מקובל עליכם?

יאיר גלבוע: מקובל.

<נעה בן שבת: האם זה יתבטא בשיעור הסטייה השונה, או שבמזון ארוז מראש אפשר לדרוש את הציון של הרטיבות?

יאיר גלבוע: בכל מדידה שהיא מעבדתית נדרשת סטיית תקן.

יאיר גלבוע: גם בבדיקות מעבדה זה קיים, אפילו לגבי ערכים תזונתיים.

יאיר גלבוע: נעשה אולי מדרגות.

<נעה בן שבת: אנחנו נבדוק את כל הנושא הזה.

<נעה בן שבת: אגב, את ציינת עכשיו את בדיקת המעבדה.

<נעה בן שבת: אתם לא קובעים פה איך צריך לקבוע את כל הפירוט הזה, את האחוזים.

<נעה בן שבת: האם זה באנליזה בהכרח, האם זה לפי טבלאות?

יאיר גלבוע: לגבי ההרכב של המזון, זה קבוע בתוספת הראשונה.

יאיר גלבוע: אמנם זה לא מצוין, אבל ראוי שזה יהיה בטבלה.

<נעה בן שבת: בוודאי שזה יהיה בטבלה, אבל השאלה איך נעשית הבדיקה.

<נעה בן שבת: האם הם צריכים לשלוח את המזון למעבדה לאנליזה, או שמדובר בחישובים של חומרי הגלם?

<דפנה טיש פיגנבוים: יש בדיני הגנת הצרכן הכללים והסימון המדויק.

<דפנה טיש פיגנבוים: בתקנות הסימון לא נכנסים ליצרנים, לדרך שבה הם עושים את זה, אם זה בהערכה גסה או בבדיקות מעבדה מדויקות.

<דפנה טיש פיגנבוים: אנחנו מצפים מכל יצרן שיעמוד מאחורי מה שהוא מסמן בתווית.

<נעה בן שבת: את מדברת על התוצאה.

<דפנה טיש פיגנבוים: כן.

<ישעיהו פורת: אני רוצה פשוט להסביר את המתודה, איך זה עובד.

<ישעיהו פורת: כשבונים את ההרכב, בונים אותו על גבי המחשב.

<ישעיהו פורת: ההרכב הזה מייצר את התוצאה של החומר הירוק.

<ישעיהו פורת: זאת אומרת, כשאני שולח מזון ללקוח, אני מצהיר על החומר היבש על פי התכנון.

<ישעיהו פורת: לא בהכרח בדקתי את זה במעבדה באותו בוקר שייצרתי את זה.

<ישעיהו פורת: אני חושב שזו התשובה לעניין.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שהם פה תמכו במה שאתה אומר.

<נעה בן שבת: תאריך היצור או מספר האצווה, וכן תאריך התפוגה של האצווה, שייקבע לפי המוקדם מבין התאריכים האחרונים לשימוש של החומרים המצויים באצווה; האם החומרים המצויים הם מרכיבי חומרי הגלם?

<דפנה טיש פיגנבוים: כן.

<נעה בן שבת: האם צריך להגיד, "חומרי הגלם המצויים באצווה"?

<דפנה טיש פיגנבוים: כן, חומרי הגלם המצויים באצווה.

<רינה ורסנו: יש גם תוספי מזון, אז זה חומרי גלם ותוספי מזון.

<דפנה טיש פיגנבוים: אולי המילה "חומרים" זו מילה שתופסת.

<נעה בן שבת: אוקי, אז נשאיר את זה כפי שזה היה.

<נעה בן שבת: שם היצרן, כתובתו, מספר הטלפון שלו ומקום הייצור, ולגבי מזון שיוצר בישראל – גם מספר היתר הייצור; שם היבואן, כתובתו, מספר הטלפון שלו ומספר היתר הייבוא.

<נעה בן שבת: המשווק לא מעניין אותנו בשלב הזה של תווית הסימון.

יאיר גלבוע: לגבי סעיף (9), במידה והיצרן רוצה לשים כתובת אינטרנט או אתר - הוא יכול.

<נעה בן שבת: בוא נכתוב את זה.

טלי פלוסקוב: זה המינימום.

<נעה בן שבת: יש הוראה שאמרה שבתווית הסימון אסור לציין שום דבר אחר, לכן כן צריך לציין.

יאיר גלבוע: בסעיף (9), לגבי - -

<נעה בן שבת: גם לגבי היצרן וגם לגבי היבואן.

יאיר גלבוע: כן.

<נעה בן שבת: סימון ערכים תזונתיים במזון.

<נעה בן שבת: בתווית הסימון של מזון מלא, מזון משלים ומזון משלים מינרלי, יצוין, אחרי הפרטים האמורים בתקנה 4(7), בנוסח שמופיע בתוספת הראשונה, לחיות משק או לחיות מחמד, לפי העניין, גם תכולות הערכים התזונתיים המצויים במזון.

<ישעיהו פורת: גם לסיפור של הערכים יש לנו התנגדות, משום שזה סוד מקצועי.

<ישעיהו פורת: אני אסביר גם למה.

<ישעיהו פורת: כשאנחנו משווקים מזון לפרות חולבות, יש דיסציפלינות רבות מה נכון להיות הערך התזונתי של אותו בליל.

<ישעיהו פורת: יש אחד שחושב שצריך 17% חלבון, יש אחד שחושב שצריך 16% חלבון, ויש אחד שחושב שמספיק בכלל 12% חלבון.

<ישעיהו פורת: כל מרכז מזון מנסה לשמור לעצמו את הערכים התזונתיים.

<ישעיהו פורת: הוא מצהיר שזה בליל לחולבות, לפרות חלב.

<ישעיהו פורת: זה הוא כן מצהיר, אבל הוא לא רוצה לפרוס בעיני כולם כמה חלבון, כמה אנרגיה, כמה תאית.

<ישעיהו פורת: אלה דברים שמבחינתנו הם סוד מקצועי.

<נעה בן שבת: אבל אם הווטרינר או המדריך החקלאי, אני לא יודעת מי, נותן את ההוראות:

<נעה בן שבת: כדאי שתקפיד שתהיה להם מנת חלבון של לפחות כך וכך גרמים ביום, הוא לא יוכל לדעת כמה הוא נותן לפרות.

<ישעיהו פורת: אנחנו מייצרים מוצר.

טלי פלוסקוב: יש תקן?

<ישעיהו פורת: המוצר הזה נקרא "מזון לפרות חולבות", או "בליל לפרות חולבות".

<ישעיהו פורת: הלקוח סומך עלינו ועל התזונאי.

<ישעיהו פורת: כל מרכז מזון מחזיק תזונאי.

<ישעיהו פורת: התזונאי מייצר את ההרכב הכי נכון, עם האנרגיה הנדרשת, עם החלבון הנדרש.

<ישעיהו פורת: מה שהווטרינר אומר ללקוח זה עניין שלו.

<ישעיהו פורת: אנחנו לא רוצים לפרוץ את זה.

איתן ברושי: צריך להפריד בין מרכיב הבריאות לבין השאלה הכלכלית של ניהול מרכז מזון.

איתן ברושי: הרי אין חובה לקחת את המזון ממקום זה או אחר, זאת בחירה חופשית של המגדלים.

<ישעיהו פורת: נכון.

איתן ברושי: יש תחרות בין מרכזי המזון.

איתן ברושי: לצערנו החיים לא הופכים יותר פשוטים.

איתן ברושי: לעומת זה, תפקיד הממשלה לבדוק שלא מכניסים רעלים לתוך המזון של האזרחים.

טלי פלוסקוב: וגם יש מינימום.

איתן ברושי: זה מתחלק לשני דברים נפרדים.

איתן ברושי: הסודיות המקצועית היא על ה"פטנטים", שזה מה שידוע לקליינטים שמשלמים.

איתן ברושי: התפקיד של הממשלה, של משרד החקלאות או של משרד הבריאות, זה למנוע מרכיבים שפוגעים במוצר ומסוכנים לבריאות.

איתן ברושי: זה לא אותו דבר.

<רינה ורסנו: משרד החקלאות אמון על בריאותם, רווחתם והמזון שהחיות אוכלות, לא רק על הרעלים.

<רינה ורסנו: אני חושבת שלרשום חלבון זה אל"ף בי"ת של אותה שקיפות.

<רינה ורסנו: אני רוצה לדעת מה האנרגיה, מה החלבון, בדיוק כמו מזון רגיל.

<רינה ורסנו: אני לא רואה כאן שום עניין סודי.

טלי פלוסקוב: אני מסכימה עם זה.

טלי פלוסקוב: נתנו דוגמה של "קוקה קולה".

טלי פלוסקוב: שם רשום כל ההרכב שיש.

טלי פלוסקוב: אז מה, מחר "פפסי" יכולים לעשות את הדבר הזה?

<ברק שדיאור: מדברים על סימון תזונתי, רק על הערכים התזונתיים, לא על המרכיבים.

<נעה בן שבת: על ערכים תזונתיים.

טלי פלוסקוב: על זה אנחנו מדברים.

טלי פלוסקוב: אין פה סוד.

<רינה ורסנו: אין כאן סוד, אין כאן כלום.

<רינה ורסנו: תן לצרכן שלך - במקרה הזה זה החקלאי - לבחור את מה שהוא צריך.

טלי פלוסקוב: ברק, אני רוצה שתגיד בקול רם את הערה שלך, בעיני היא נכונה.

<ברק שדיאור: הסעיף שאנחנו מדברים עליו הוא סעיף שעוסק בערכים התזונתיים, לא ברכיבים של המוצר, לכן אין פה היבט של סוד מקצועי.

<ברק שדיאור: אנחנו מדברים על הקלוריות, על החלבונים, על השומנים וכדומה, לא על הרכיבים של המוצר.

טלי פלוסקוב: קיבלת תשובה?

<ישעיהו פורת: לא מקובל עלי.

<רינה ורסנו: יתירה מכך, גם בייבוא, כשאתה מקבל משהו ארוז מראש, אתה חייב לדעת את כל הערכים.

<רינה ורסנו: כשאתה הולך להאכיל את החיה שלך, אתה צריך לדעת כמה חלבון האכלת.

<ישעיהו פורת: אני טוען שיש דיסציפלינות רבות.

<ישעיהו פורת: כשאת קונה בשוק תפוחי אדמה, או אני קונה תפוחי אדמה, אז יש תפוחי אדמה עם 2% חלבון, יש עם 3% חלבון.

<ישעיהו פורת: היצרן לא מצהיר כמה יש בפנים.

<ישעיהו פורת: אותו דבר לגבי בליל חולבות.

<ישעיהו פורת: אני מתחייב שזה מתאים לפרות חולבות.

טלי פלוסקוב: למה אתה לוקח תפוח אדמה?

טלי פלוסקוב: תיקח משהו אחר.

טלי פלוסקוב: בכל קופסא כתוב לך כמה חלבון יש, כמה קלוריות, כמה נתרן, כמה כל דבר.

טלי פלוסקוב: דווקאי לקחת תפוח אדמה שהאדמה מייצרת?

טלי פלוסקוב: בטח שהאדמה לא יכולה - -

<רינה ורסנו: אני רוצה להגיד שהמגמה היום בירקות, אלה שארוזים מראש, היא לציין את הסימון התזונתי.

טלי פלוסקוב: אני מצטערת, שייקה, אבל אני חושבת שהעמדה פה יותר נכונה.

בראון: דבר ראשון, לגבי המינוח.

בראון: תכולות וערכים תזונתיים, מבחינה תזונתית לפחות זה היינו הך.

בראון: שיעור הערכים התזונתיים זה יותר נכון.

<דפנה טיש פיגנבוים: שיעור זה אחוז.

בראון: נכון.

<דפנה טיש פיגנבוים: את לא רוצה אחוז.

<נעה בן שבת: שיעור יהיה לך כמות.

<דפנה טיש פיגנבוים: שיעור זה אחוז, לכן המילה "אחוז" מתאימה - -

יאיר גלבוע: יש גם תכולות של ויטמינים.

יאיר גלבוע: זה גם אמור להיות בטבלה הזאת.

בראון: נכון, זה יחידות לקילו.

<רינה ורסנו: שיעור יכול להיות לא רק אחוז.

<נעה בן שבת: זה יכול להיות גם כמות.

<דפנה טיש פיגנבוים: משרד המשפטים ביקשו - -

<נעה בן שבת: הם ביקשו להגיד תכולות?

<דפנה טיש פיגנבוים: לא, הם לא ביקשו.

<דפנה טיש פיגנבוים: אנחנו שינינו את זה לתכולות.

<רינה ורסנו: דפנה, שיעור זה לא רק אחוזים.

<רינה ורסנו: בשיעור המותר כתוב מיליגרם וקילוגרם.

<רינה ורסנו: זה לא אחוזים.

<רינה ורסנו: זה גם נראה יותר טוב שיעור מאשר תכולות.

<נעה בן שבת: נחזור למונח "שיעור".

<נעה בן שבת: אני רוצה להפנות לתוספת הראשונה.

<נעה בן שבת: תקנה 5 מפנה לתוספת הראשונה.

<נעה בן שבת: שם אפשר לראות שיש שתי טבלאות.

<נעה בן שבת: אחת מהן היא הסימון לחיות משק, השנייה היא סימון מזון לחיות מחמד.

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים בטבלה על מזון מלא, מזון משלים, מזון משלים מינרלי, כשבהם מפורט גם הערך התזונתי.

<נעה בן שבת: צריך לסמן את הערך התזונתי לגבי כל אחד - חלבון גולמי, סיבים גולמיים, שמנים ושומנים גולמיים.

<נעה בן שבת: אחרי זה יש חומרים מסוימים שנדרשים.

<נעה בן שבת: הם מפורטים פה.

<נעה בן שבת: אני לא אחזור על כל הדברים.

<נעה בן שבת: גם מצוין לגבי איזה מינים מדובר.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, יש סימונים שנדרשים רק לגבי עופות וחזירים.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, אם אני לא משווקת מזון לעופות וחזירים, אני אוכל לוותר על הסימון הזה בטבלה, נכון?

<רינה ורסנו: איך קוראים לערך תזונתי ב-1145?

<רינה ורסנו: קוראים לזה שיעור?

<רינה ורסנו: 1145 מדבר על סימון תזונתי.

<נעה בן שבת: לא כותבים את הסימון, כותבים ממש את הערכים.

<רינה ורסנו: זה לא 1145, זו התקנה לסימון תזונתי.

<נעה בן שבת: מדובר על כמויות, על הערך הקלורי והכמויות.

<דפנה טיש פיגנבוים: אז אולי נכתוב את המילה "כמויות".

טלי פלוסקוב: אולי אתם גם תשתמשו במילה.

<נעה בן שבת: בסדר, כמויות.

טלי פלוסקוב: שאנחנו נהיה תואמים, שנדבר באותה השפה.

<רינה ורסנו: אני חושבת ששיעור וכמויות זה אותו דבר.

בראון: או ריכוז.

בראון: אני מסתייג מהמילה "כמות", כי כמות, אם נרשום, זה דבר שמכיל, למשל, שני גרם חלבון, רק השאלה במה, האם ב-100 גרם, בקילו.

טלי פלוסקוב: חשוב מה היחס, אני מסכימה איתך.

<רינה ורסנו: אני חושבת שהמילה "שיעור" היא מילה טובה.

יאיר גלבוע: הייתי מוסיפה בסעיף 5, בגלל ההגבלה שאי אפשר להוסיף עוד דברים, את המילים "לכל הפחות" אחרי המילים "בנוסח שמופיע בתוספת הראשונה", זאת אומרת, אם הוא רוצה לרשום תכולות שהן מעבר למה - -

טלי פלוסקוב: מותר לו.

<נעה בן שבת: אם אנחנו חוזרים לטבלה הזאת, אז הטורים מופיעים גם באנגלית.

<נעה בן שבת: אתם מחייבים לכלול את זה גם בתווית הסימון?

יאיר גלבוע: לא.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, הדברים האלה נכתבים פה בתקנות לצורך הבהרה, אבל אין צורך לציין אותם בתווית עצמה.

<נעה בן שבת: התווית אמורה להיות כולה בעברית.

בראון: הייתי מבקש לסייג את הסעיף הזה לגבי חומרי גלם, כי הרי חומרי גלם לבעלי חיים הם גם כן מזונות, הם גם יהיו חייבים בכל התקנות האלו.

בראון: כמו כשמוכרים פטרוזיליה בשוק ולא כותבים את הערכים התזונתיים, אותו דבר כשאני מוביל תירס, כשאני מוכר תירס.

בראון: זה גרעין תירס.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, זה מזון שהוא אחיד, הוא לא תערובת של מוצרים.

בראון: בדיוק.

<קריאה: מה שנקרא commodity.

בראון: כן, חומר גלם.

בראון: חומר גלם שלא עבר עיבוד.

יאיר גלבוע: אתם לא מודדים ערכים תזונתיים של חומר הגלם?

בראון: לפני שאנחנו מכניסים אותם לתערובות אנחנו כן בודקים אותם, אבל כשחקלאי קונה אצלי גרעין תירס או גרעין תירס גרוס, הוא לא קונה אותו לפי אחוז החלבון.

בראון: הוא רוצה תירס גרוס.

<ישעיהו פורת: אני תומך.

<נעה בן שבת: גם בתקנות המקבילות היה פטור לגבי סימון מזון שהוא רכיב אחד, לא פטור מכל הערכים התזונתיים.

<דפנה טיש פיגנבוים: איפה?

<נעה בן שבת: בתקנות של משרד הבריאות על מזון לבני אדם.

<דפנה טיש פיגנבוים: אפשר שבתווית הסימון של מזון מלא, מזון משלים ומזון משלים מינרלי שעשוי יותר מחומר גולם אחד יופיע המידע.

<נעה בן שבת: הפטור הוא רק מסוג סימון אחד, לא מכל סוגי הסימון.

<נעה בן שבת: הפטור הוא רק לסימונים המיוחדים.

<רינה ורסנו: צריך להסתכל בתקנות המקוריות של סימון תזונתי, לא על התיקון.

<נעה בן שבת: התקנות המקוריות שקיימות?

<רינה ורסנו: כן.

<נעה בן שבת: אני לא חושבת שהיה שם פטור.

<נעה בן שבת: לא ראיתי פטור בתקנות המקוריות.

<ברק שדיאור: יש שם חומר גולם לצורך תעשייה.

<רינה ורסנו: אני חושבת שהפטור הוא לרשום את הרכיב, את שם הרכיב.

<רינה ורסנו: כשזה רכיב אחד אין צורך לרשום.

<רינה ורסנו: כשקונים קמח, אני חושבת שיש שם סימון תזונתי, כמה שאני זוכרת.

<נעה בן שבת: הפטור שאתה מציין למוצרים תעשייתיים נועד לשיווק סיטונאי.

<ברק שדיאור: זה מה שיש שם.

<נעה בן שבת: אתה מדבר שהצרכן הסופי, הקמעונאי קונה את המוצר הסופי.

בראון: זה משמש כחומר גלם להכנת המנות בקיבוץ או אצל החקלאי עצמו.

יאיר גלבוע: התכולות מעידות הרבה פעמים על האיכות של חומר הגלם.

יאיר גלבוע: כמו שלמכון התערובת חשוב לדעת על התכולות האלו כשהוא מבצע את הקנייה של חומר הגלם, ככה זה צריך להגיע - -

<רינה ורסנו: יש סיווגי חיטה לפי איכות החלבון ולפי חומר יבש.

<רינה ורסנו: יש סוג א' וסוג ב'.

<רינה ורסנו: אני חושבת שכן צריך לדעת איזה סוג.

בראון: כשמייבאים חיטה, אין חובה בכניסה לארץ שתהיה תכולה של אחוז חלבון.

בראון: כשאני מוביל את זה ישירות מהנמל לחקלאי, אין לי אפילו הזדמנות לבדוק את זה.

בראון: איך אני אסמן?

יאיר גלבוע: כשאתה מבצע את הקנייה אתה בודק את זה.

בראון: בחוזה אין חובה.

בראון: מדברים על שיעור הגרעינים השבורים, הגרעינים הפגומים, חומר זר, לחות, משקל סגולי.

בראון: אין נושא של תכולה.

בראון: כשקונים תירס, זה תירס.

בראון: אין התייחסות לחלבון בחוזים הבינלאומיים לגבי commodity שקוראים לו תירס.

יאיר גלבוע: ולגבי השאר?

בראון: אני לא זוכר לגבי כל חומר וחומר, אז אני לא רוצה להגיד.

בראון: ב-gluten feed החוזים הם על בסיס profet, כלומר פרוטאין ושומן ביחד, לא כל אחד מפורט בנפרד.

טלי פלוסקוב: את הסעיף הזה אנחנו משאירים עד שתגיעו למשהו מוסכם.

<נעה בן שבת: אני רוצה לחזור לטבלה.

<נעה בן שבת: אני לא אחזור על כל הערכים שמופיעים פה, אבל יש פה הערה שיש לציין תכולות של חומצות אמינו, ויטמינים, יסודות קורט, ערך אנרגטי וחלבון, אם הם נמצאים ברשימת המרכיבים.

<נעה בן שבת: למה זה מתייחס?

<נעה בן שבת: זה מתייחס באופן כללי, זו הוראה כללית?

יאיר גלבוע: זו הוראה כללית שמשלימה לטבלה.

יאיר גלבוע: זה היה במקום לפרט את כל יסודות הקורט, שזו עוד טבלה ארוכה.

<נעה בן שבת: את אומרת שבכל אחד מהמזונות צריך איזו מן הערת שוליים כזאת שמפנה - -

טלי פלוסקוב: שייקה, עם זה אין לך בעיה?

<ישעיהו פורת: אין לי בעיה.

טלי פלוסקוב: אתה רואה, זה בדיוק אותו דבר.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, אלה רכיבים נוספים שצריך לציין בטבלה, רק לא רצית להאריך את אורך הטבלה.

יאיר גלבוע: כן.

<נעה בן שבת: פרטי הסימון – מזון רפואי.

<נעה בן שבת: בתווית הסימון של מזון רפואי יצוינו, נוסף על האמור בתקנות 3,4 ו-5, ובלי לגרוע מהוראות תקנות 7 עד 9, גם פרטים כלהלן:

פרטים אלה: השם המקובל של החומר הפעיל שבמזון; השם המסחרי של התכשיר הווטרינרי שבמזון; כמות התכשיר הווטרינרי במזון, או שיעורו; ההתוויה כפי שהיא מופיעה על גבי האריזה והעלון של התכשיר הווטרינרי שבמזון.

פרטים אלה: אחרי הפרטים האמורים בתקנה 4(8), תצוין תקופת ההמתנה הנדרשת בין המועד שבו שימש המזון להזנת חיית משק, לבין מועד השיווק הותר של חיית המשק שהוזנה במזון הרפואי או של תוצרתה כמזון לאדם או כמזון לבעלי חיים.

פרטים אלה: השם המקובל של החומר הפעיל שבמזון הרפואי והשם המסחרי של התכשיר הווטרינרי שבו, כאמור בפסקה (1)(א) ו-(ב) שבתקנת משנה (א), יצוינו בתווית הסימון באופן זהה לסימונם על גבי האריזה והעלון שהל התכשיר הווטרינרי שבמזון.

בראון: קודם כל, לגבי סעיף (1)(ג).

בראון: אני מציע להחליף את המילים "כמות התכשיר הווטרינרי במזון" במילים "שיעור החומר הפעיל במזון".

בראון: זה הרבה יותר מדויק, הרבה יותר מלמד, הרבה יותר נותן אינפורמציה על מה שיש במזון.

<רינה ורסנו: כאן יצטרכו לעשות את החישוב, כי בדרך כלל לוקחים את התכשיר as is, מערבבים אותו בכך וכך בקילו.

<רינה ורסנו: כשאתה כותב את החומר הפעיל, אתה צריך להתחיל לחשב, לחזור בחזרה, להגיד מה אחוז החומר הפעיל בתכשיר שלך, לעשות את החישוב.

<רינה ורסנו: זה יהיה יותר מסובך מאשר לכתוב את כמות התכשיר, שאת זה הרופא יכול לבדוק את זה.

<נעה בן שבת: השאלה למי זה מסובך.

<נעה בן שבת: האם זה מסובך ליצרן, או שאולי זה יותר קל לו לעשות את זה מאשר שזה יגיע לחקלאי?

<רינה ורסנו: אתה קונה תכשיר שיש בו חומר פעיל וחומר לא פעיל.

<רינה ורסנו: יש תכשירים שונים.

<רינה ורסנו: בתכשיר אחד יש 20% חומר פעיל.

<רינה ורסנו: נניח שאתה לוקח 20 גרם שאתה מערבב בקילו.

<רינה ורסנו: אם בתכשיר היה לו רק 20% חומר פעיל, אז הוא צריך לחזור בחזרה, לעשות את החישוב כמה היה לו חומר פעיל בתוך התכשיר, כמה הוא ערבב.

<רינה ורסנו: זה יותר מסובך, יותר עלול לגרום לבעיות וטעויות, מאשר לרשום כמה תכשיר שמת.

בראון: מהפרקטיקה המעשית בשטח.

בראון: אנחנו מקבלים מרשמים מרופאים וטרינריים שבהם כתוב מה ריכוז החומר הפעיל שהם רוצים במזון.

בראון: לפי התכשיר שבו אני משתמש, שזה יכול להיות עם 20% חומר פעיל, עם 10% חומר פעיל, עם 18% חומר פעיל, תכשירים שונים שנמצאים בשוק, אני מחשב את כמות התכשיר המסחרי שאני אשים בתערובת, אבל הבסיס הוא המרשם.

<נעה בן שבת: הריכוז מתייחס לתכשיר.

<נעה בן שבת: אנחנו רוצים לדעת כמה בתוך המזון הרפואי יש.

יאיר גלבוע: זה מה שהוא אומר.

בראון: הריכוז הוא החומר הפעיל במזון.

<רינה ורסנו: הייתי רוצה לבדוק את זה, לא לסגור את זה כרגע, כי לפי דעתי רופאים וטרינרים רושמים שמות מסחריים.

<רינה ורסנו: זה כמו שאתה מקבל 2 אקמול.

<רינה ורסנו: אתה לא יודע כמה פרצטמול לקחת, שזה החומר הפעיל.

<רינה ורסנו: הייתי רוצה לברר עם מחלקת רוקחות אצלנו אם עדיף לרשום חומר פעיל כאן.

יאיר גלבוע: רוב החומרים האלה הם חומרים שהם לטיפול לעדרים, לא טיפול פר בעל חיים, כך שההצעה שמציע אשר נכונה יותר, היא פרקטית יותר לעבודה בשטח.

יאיר גלבוע: זה יותר מבלבל אם יש את שתי האופציות.

<רינה ורסנו: מכיוון שמחלקת רוקחות שלנו נותנת את האישורים וגם תעשה בקרה על העניין הזה, אני רוצה לראות מה יהיה עדיף מבחינתם.

טלי פלוסקוב: תבדקי לנו את זה.

<רינה ורסנו: אני אבדוק.

<דפנה טיש פיגנבוים: כמשרד החקלאות שהגיש את התקנות אין לנו התנגדות.

טלי פלוסקוב: אתם הסכמתם עם זה.

טלי פלוסקוב: ב-1(ג) אנחנו נחכה להערה של משרד הבריאות, רק אז נחליט.

בראון: לגבי סעיף (ד), הנושא של ההתוויה.

בראון: מבקשים פה לשים את כל ההתוויה.

בראון: ההתוויה בעלון הרפואי זה איזה 6 או 7 שורות, זה דבר מאוד ארוך.

בראון: כל התרופות שאנחנו שמים במזון באות בהתאם למרשם רופא.

בראון: הרופא יודע בדיוק מה ההתוויה.

בראון: החקלאי שמשתמש במזון יודע למה מיועד המזון.

בראון: על פי חוק הוא חייב שיהיה לו מרשם גם אצלו.

בראון: אנחנו חושבים שמיותר לשים את כל ההתוויה הארוכה הזאת, זה רק יסבך, יסרבל, לא כל כך ייתן את המידע הדרוש, מה עוד שלעיתים רופאים וטרינרים רושמים תרופות שהן לא תמיד לפי ההתוויה בעלון.

בראון: הם רושמים לפעמים תרופות למין שאינו כלול בעלון, או למצבים שלא כלולים בעלון, כי לדעתם זו התרופה הכי טובה שתטפל בבעל החיים.

בראון: זה אפילו עשוי ליצור בלבול, כי לא תהיה התאמה בין ההתוויה שכתובה במרשם לבין ההתוויה שכתובה בעלון.

טלי פלוסקוב: מה ההצעה?

<רינה ורסנו: אני לא מסכימה, אני חושבת שזה מאוד חשוב.

<רינה ורסנו: ההתוויה אומרת בדיוק.

<רינה ורסנו: אם זה מיועד למחלה מסוימת, אז שיהיה כתוב שזה לברוסולוזיס, שיהיה כתוב לזה.

<רינה ורסנו: אני חושבת שזה מאוד חשוב שיהיה כתוב.

<רינה ורסנו: בין כה וכה אתה צריך להגיד לאיזה בעל חיים אתה נותן את זה.

<רינה ורסנו: אני חושבת שזה מאוד חשוב.

<רינה ורסנו: ההתוויה זה לא כל העלון, זה כמה שורות שמגדירות למה זה מיועד.

<רינה ורסנו: אני חושבת שזה כן חשוב.

<רינה ורסנו: אני אברר את זה שוב עם המחלקה לרוקחות.

טלי פלוסקוב: אז גם את הסעיף הזה נשאיר.

<רינה ורסנו: אני רואה את זה גם כפיקוח לאחר מכן.

<רינה ורסנו: כשאתה הולך ובודק איזה חומרים, אתה רוצה לדעת האם הוא השתמש בחומר הזה והזה בתרנגולת, האם הוא השתמש במטילה או בפטם.

<רינה ורסנו: כשאנחנו רואים אחר כך שאריות, אנחנו לא יודעים בדיוק מאיפה זה.

<רינה ורסנו: אני חושבת שכן צריך להיות את זה.

יאיר גלבוע: אני חושבת שאפשר לוותר על הסעיף הזה לחלוטין.

יאיר גלבוע: לגבי בעל חיים, מופיע לנו בסעיף קודם - -

<נעה בן שבת: על כל סעיף (ד)?

יאיר גלבוע: על (ד).

יאיר גלבוע: אני חושבת שבמקום סעיף (ד) אפשר לכתוב: השימוש בכפוף למרשם רופא.

<רינה ורסנו: זה כתוב.

<דפנה טיש פיגנבוים: ההבדל נובע מזה שהתוסף הוא בעצם המזון שאנחנו מרשים אותו עכשיו.

<דפנה טיש פיגנבוים: זאת אומרת, תוסף הוא מזון לבעלי חיים שמיוצר תחת הפיקוח של שירותים וטרינריים.

<דפנה טיש פיגנבוים: אנחנו מנחים איך לסמן אותו.

<דפנה טיש פיגנבוים: המזון הרפואי זה בעצם מזון שמיוצר על ידי יצרני מזון, ששואב לתוכו תרופה שסימון הרישוי שלה נעשה בתקנות הרוקחים.

<נעה בן שבת: מה אם אני חקלאית, יש לי סוג מסוים של בעל חיים, ונשאר לי עודף שאני רוצה לתת אותו?

בראון: אוי ואבוי.

בראון: מותר רק לפי מרשם.

בראון: אסור לתת אותו שלא לפי מרשם.

<רינה ורסנו: צריך התוויה.

<רינה ורסנו: כשאתה לוקח תרופה בבית, אז יש לך התוויה, אתה יודע כמה להשתמש בזה.

<רינה ורסנו: אתה יודע שכאן אני משתמש בזה ולא נותן לילד שלי.

<נעה בן שבת: או התוויות נגד, כפי שכתוב בתוסף.

<נעה בן שבת: יכול להיות שיש התווית נגד, שזה בעייתי.

בראון: זה לא חלק ממה שהתבקשנו לרשום.

<נעה בן שבת: ההנחה היא שכל הדברים האלה צריך לרשום לגבי התוסף שאין לו עלון לצרכן.

<נעה בן שבת: לפחות תכתוב את כל הדברים האלה - התווית הנגד, דרכי השימוש, הערות לגבי השימוש בתרופה או בתכשיר הווטרינרי.

יאיר גלבוע: לפעמים מדובר בתערובת של מספר תרופות.

יאיר גלבוע: אם אנחנו רוצים להכניס את הכל לתווית אחת, זה לא יהיה פשוט.

יאיר גלבוע: אנחנו רוצים שהתווית תהיה קריאה.

יאיר גלבוע: מה שחשוב בסופו של דבר זה השימוש לצרכן הקצה.

יאיר גלבוע: הווטרינר יודע לזהות את המרכיבים, את התרופות בתוך התווית.

יאיר גלבוע: מעבר לזה, כל המידע לגבי המינון וכו' זה מידע שהוא זמין.

יאיר גלבוע: לתרופה מסוימת יש מינון כזה, לתרופה אחרת יש מינון כזה.

יאיר גלבוע: תרופה מסוימת משמשת כנגד טווח רחב של בקטריות.

יאיר גלבוע: ההתוויה יכולה להיות מאוד מאוד ארוכה אבל לא מאוד אינפורמטיבית ומועילה.

<נעה בן שבת: יש חלקים בהתוויה שאת חושבת שהם כן חיוניים?

יאיר גלבוע: סוג בעל החיים זה דבר חשוב.

<דפנה טיש פיגנבוים: זה מסומן בסימון הפנימי.

<רינה ורסנו: אני שוב אומרת, כל נושא התרופות שייך למשרד הבריאות.

<רינה ורסנו: מחלקת רוקחות איננה כאן.

<רינה ורסנו: הייתי רוצה לעבור דרכם, לשאול אם הם מסכימים או לא.

<רינה ורסנו: התקנות האלו עברו גם דרך מחלקת רוקחות, אז אני לא יודעת אם אפשר לשנות.

טלי פלוסקוב: סיכמנו שאת תביאי לנו כמה סעיפים שתסמני לעצמך כדי שיהיה מתואם עם מחלקת רוקחות.

<נעה בן שבת: פרטי הסימון – תוסף.

<נעה בן שבת: בתקנת הסימון של תוסף יצוינו, נוסף על האמור בתקנות 3,4 ו-5 ובלי לגרוע מהוראות תקנות 6,8 ו-9, אחרי הפרט האמור בתקנה 4(2), גם הפרטים האמורים בפסקאות (1) עד (7) שלהלן, לפי סדרם: שמו המסחרי של התוסף, שיירשם לפי תקנות רישום תוספים; סוג התוסף, לפי הסיווג שייקבע בתקנות רישום תוספים; מספר הרישום של התוסף במרשם התוספים, שיינתן לפי תקנות רישום תוספים, ככל שיינתן; אופן השימוש בתוסף במים ובמזון; המינון ודרכי השימוש המותרים בתוסף, לפי סוג בעל החיים שלו הוא מיועד, שייקבעו לפי הוראות תקנות רישום תוספים, כלל שייקבעו, וכן כל הערה נוספת לגבי השימוש בתוסף, אם תידרש; "אם תידרש", הכוונה לפי אותן תקנות?

<דפנה טיש פיגנבוים: כן.

<נעה בן שבת: תקופת ההמתנה הנדרשת בין מועד השימוש בתוסף להזנת בעל חיים, לבין מועד השיווק של בעל החיים או תוצרתו, המיועדים לשמש כמזון לאדם, כחומר גלם למזון לאדם או כרכיב במזון לאדם;

<ישעיהו פורת: אני מבקש להוסיף בסעיף (6) את המילים "רק אם ישנם".

<ישעיהו פורת: יש מוצרים רבים שאין להם תקופת המתנה.

<נעה בן שבת: לא לכולם יש תקופת המתנה, ככל שהיא נדרשת.

<רינה ורסנו: כתובה המילה "נדרשת".

<רינה ורסנו: אם לא נדרש - לא רושמים.

<נעה בן שבת: בפסקה הקודמת הבהרנו את זה, כל דבר אם נדרש וכו'.

טלי פלוסקוב: גם פה אפשר להוסיף.

<נעה בן שבת: מבחינת הערכים התזונתיים?

בראון: ערכים תזונתיים.

בראון: גם בטבלה שזה מפנה אין תוספים.

בראון: או שצריך להוסיף - -

<נעה בן שבת: חומצות אמינו והוויטמינים?

בראון: בטבלה אין תוספים.

בראון: יש פה איזו שהיא אי התאמה.

<נעה בן שבת: השאלה אם תוסף הוא לא מזון משלים.

בראון: בהתאם למזון משלים.

בראון: צריך לרשום את זה, שנדע.

טלי פלוסקוב: מה התוספת שאתה מבקש להוסיף?

<נעה בן שבת: הוא ציין שהתוספת לא מפרטת לגבי פרט מזון משלים, מזון משלים מלא או מזון משלים מינרלי.

<נעה בן שבת: התוסף הוא סוג של מזון משלים, כי הוא לא המזון - -

בראון: זה לא עולה מתוך התקנות.

בראון: פה יש סעיף נפרד לגמרי לגבי התוספים.

בראון: הוא שונה לגמרי ממזון משלים.

<דפנה טיש פיגנבוים: כיוון שמזון משלים יכול להיות תוסף ויכול להיות לא תוסף, יש דרישה כללית למה נדרש לסמן במזון משלים.

<דפנה טיש פיגנבוים: מזון משלים מסוג תוסף, יש לגביו דרישות מחמירות נוספות.

<דפנה טיש פיגנבוים: לשם הבהרה אפשר לכתוב בהגדרות: מזון משלים, לרבות תוסף.

טלי פלוסקוב: משרד החקלאות, מקובל?

<נעה בן שבת: אני אגיד לך למה זה עדיין צריך השלמה.

<נעה בן שבת: אם זה תוסף לחיות מחמד, חלות עליו גם ההוראות של חיות מחמד.

<דפנה טיש פיגנבוים: נדרש להבהיר פה משהו, או פשוט להשאיר את זה כמו שזה אמור פה?

<דפנה טיש פיגנבוים: בעיני זה מספק.

<נעה בן שבת: מה שכתוב.

בראון: אבל אז אני מציע שבטבלה נוסיף תוסף ליד מזון משלים.

<דפנה טיש פיגנבוים: אשר מציע בטבלה.

<דפנה טיש פיגנבוים: אני מבינה שאין צורך, כי ההגדרות למזון משלים יכול להיות מסוג תוסף ויכול להיות מזון משלים אחר.

<דפנה טיש פיגנבוים: יכול להיות שנכון במזון משלים, בסעיף ההגדרות, לכתוב: מזון לבעלי חיים אשר אינו מספק את צורכי הזנתו של בעל החיים, לרבות תוסף.

<רינה ורסנו: אני חושבת שגם את זה נשאיר.

טלי פלוסקוב: משרד הבריאות מבקש לבדוק את זה.

טלי פלוסקוב: לסעיף הזה נחזור שוב.

טלי פלוסקוב: תנסו לחשוב, לאור ההערות שהיו כאן, איך נשנה את זה כך שנענה לסוגיה שהועלתה.

<דפנה טיש פיגנבוים: תקנה 7(6), לגביה אני מבינה שיש הסכמה להוסיף את המילים "ככל שתידרש", כאשר מעבר לזה הנוסח של תקנה 7(6) מוסכם.

<דפנה טיש פיגנבוים: האם ד"ר ורסנו ביקשה לבדוק אם תקנה 7 חלה על סוגי תוספים מסוימים, רובם או חלקם?

<רינה ורסנו: כן.

<רינה ורסנו: לא ברור לי עכשיו על איזה תוסף הוא מדבר.

<דפנה טיש פיגנבוים: כל תוסף.

<רינה ורסנו: בכל תוסף צריך ערכים תזונתיים?

<דפנה טיש פיגנבוים: כן.

<דפנה טיש פיגנבוים: אין פה בעיה.

טלי פלוסקוב: זה בסדר, אין הערה?

<דפנה טיש פיגנבוים: אין הערה נוספת שנדרשת.

<נעה בן שבת: אפשר להוסיף את המילים "לרבות תוסף" בהגדרות?

<דפנה טיש פיגנבוים: בהגדרות.

<נעה בן שבת: מזון רפואי גם יכול להיות מזון משלים.

<נעה בן שבת: לא יכול להיות מזון רפואי שהוא מזון מלא?

<רינה ורסנו: הוא יהיה כבר מזון ייעודי.

<דפנה טיש פיגנבוים: מזון ייעודי הוא לא תרופה.

יאיר גלבוע: יכול להיות מזון רפואי שהוא מזון מלא.

<נעה בן שבת: השינוי שאנחנו עושים עכשיו במזון משלים זה שאנחנו מוסיפים בסוף ההגדרה את המילים "לרבות תוסף".

<נעה בן שבת: התווית נגד; זה דבר שצריך לציין לגבי התוסף.

<נעה בן שבת: אזהרה בדבר הצורך לנקוט, בעת שימוש בתוסף או בהליך ייצור מזון הכולל את התוסף, באמצעי בטיחות מיוחדים, וכן סימון אזהרה מתאים, כגון הסימונים שבתוספת השנייה.

<נעה בן שבת: הסימונים שבתוספת השנייה, אפשר לראות שזה משקפי מגן, נעלי מגן, כפפות, מסכת מגן וכו'.

<דפנה טיש פיגנבוים: זו דוגמה.

<נעה בן שבת: זו דוגמה.

<נעה בן שבת: אפשר לסמן את זה בדרך אחרת?

<דפנה טיש פיגנבוים: הדרישה של "כגון" היא לתת דוגמאות בתקנות כדי להנגיש את הסימנים המוצעים.

<נעה בן שבת: פרטי הסימון – מזון לחיות מחמד.

<נעה בן שבת: בתווית הסימון של מזון המיועד להזנת חיות מחמד, נוסף על האמור בתקנות 3,4 ו-5 ובלי לגרוע מהוראות תקנות 6,7 ו-9, אחרי הפרט האמור בתקנה 4(3), תצוין הכמות המומלצת לצריכה יומית, לפי סוג חיית המחמד שלו הוא מיועד ולפי משקל גוף.

<נעה בן שבת: בתווית הסימון של מזון המיועד להזנת חיות מחמד, במקום הפרט האמור בתקנה 4(6), יצוין האמור בפסקאות (1) עד (4) שלהלן.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, במקום הפרט של הרטיבות, יצוין האמור פה.

<נעה בן שבת: המילים "מזון יבש", אם שיעור הרטיבות במזון לא עולה על 13 אחוזים; המילים "מזון רך", אם שיעור הרטיבות במזון עולה על 13 אחוזים ונמוך מ-50 אחוזים; המילה "שימורים", אם שיעור הרטיבות במזון הוא 50 אחוזים או יותר; המילה "קפוא", אם המזון משווק כשהוא קפוא.

<נעה בן שבת: פרטי הסימון – מזון ייעודי.

<נעה בן שבת: בתווית הסימון של מזון ייעודי, נוסף על האמור בתקנות 3,4 ו-5, ובלי לגרוע מהוראות תקנות 6 עד 8, אחרי הפרטים האמורים בתקנה 4(2), יצוין הייעוד התזונתי של המזון.

<נעה בן שבת: תחילה, תחולה והוראות מעבר.

<נעה בן שבת: תחילתן של תקנות אלה שישה חודשים מיום פרסומן והן יחולו, בכפוף להוראות תקנת משנה (ב), על סימון מזון לבעלי חיים שיוצר או שווק, לפי העניין, ביום התחילה או אחריו.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, אנחנו הולכים לפי מועד הייצור, לא מה שנמצא בשוק.

<נעה בן שבת: אולי צריך לדבר על הייבוא פה, כי יש לנו שער כניסה לישראל.

<דפנה טיש פיגנבוים: בסדר.

<נעה בן שבת: מזון לבעלי חיים שסומן כדין בתקופת תחולתו של צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (ייצור מספוא והסחר בו), תשל"א-1971 ולפי הוראותיו, יראו אותו כאילו סומן לפי הוראות תקנות אלה, כל עוד לא עבר תאריך התפוגה שלו.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, כל מה שנמצא בשוק וסומן כדין לפי התקנות הקודמות - יישאר בתוקף.

<נעה בן שבת: התקנות האלו נועדו להחליף את ההוראות בתקנות המקבילות.

<דפנה טיש פיגנבוים: בכוונתנו לבטל את הצו בהקדם.

<דפנה טיש פיגנבוים: זה חלק מהמחויבות שלנו לממשלה, ניתוק הזיקה בין החקיקה לחקיקה במצב חירום.

<דפנה טיש פיגנבוים: הרבה מהתקנות בצו עסקו בסימון, לכן התקנות האלו החליפו את רוב מה שנקבע בצו.

טלי פלוסקוב: הפסקה של 10 דקות.

טלי פלוסקוב: תנסו להגיע ולמצוא את האנשים הנכונים.

טלי פלוסקוב: אולי נסיים את זה היום.

טלי פלוסקוב: אני מחדשת את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

טלי פלוסקוב: אני מבקשת לחזור על הסעיפים שעד עכשיו לא הגענו להבנות, לחזור על ההצעות שעכשיו עלו.

<נעה בן שבת: דבר ראשון, הנושא של תווית הסימון, תקנה 2.

<נעה בן שבת: אנחנו אומרים ככה: הפרטים שלפי תקנות אלה נדרש לציינם בתווית סימון, יודפסו על גבי תווית הסימון בשפה העברית, באופן שאינו ניתן למחיקה או להפרדה.

<נעה בן שבת: הכיתוב יהיה בגודל, בגופן ובצבע הבולטים לעין, ויהיה ניתן לקריאה בנקל.

<נעה בן שבת: אנחנו רוצים שהם יהיו גם בגודל אחיד וגם הגופן והצבע אחידים.

<דפנה טיש פיגנבוים: וגודל האותיות לא יקטן מגודל גופן של 10 פיקסלים או 2 מילימטר.

טלי פלוסקוב: יש את זה?

טלי פלוסקוב: זה רשום?

<נעה בן שבת: כן, זה יהיה גם כן.

<נעה בן שבת: גודל גופן של 2 מילימטר לפחות, והכל אלא אם נקבע אחרת בתקנות אחרות.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, הסיפא "אלא אם כן נקבע אחרת בתקנות אלה" - תישאר.

<נעה בן שבת: ב-(ב) אנחנו אומרים שתווית הסימון תוצמד לאריזת המזון לבעלי חיים במקום בולט, כפי שכתוב בנוסח המקורי.

<נעה בן שבת: לגבי מזון לבעלי חיים שאינו משווק באריזות - תצורף לתעודת המשלוח של המזון.

<נעה בן שבת: הצעתם את המילים "או שתוצמד אליה"?

<נעה בן שבת: תצורף זה גם תוצמד.

יאיר גלבוע: או תהיה חלק ממנה.

<נעה בן שבת: או תהיה חלק ממנה.

<נעה בן שבת: זה הנושא של הצירוף.

<נעה בן שבת: שאלתם על הנושא של התעודה האינטרנטית.

<נעה בן שבת: אני לא חושבת שהתקנות פה אומרות משהו על אם תעודת המשלוח עצמה צריכה להיות מצורפת למזון או לא.

<נעה בן שבת: התקנות פה לא מתייחסות לשאלה הזאת.

<נעה בן שבת: יכול להיות שתקנות אחרות או הסדרים אחרים יחייבו להצמיד את תעודת המשלוח.

<נעה בן שבת: כרגע זה לא נאמר פה.

<נעה בן שבת: בכל מקום שדיברנו על גופן הגדול בשתי נקודות גופן מהגופן האמור בתקנה 2, זה מאותו גופן שעשו בו שימוש, כפי שאמרנו לפי תקנה 2.

<נעה בן שבת: בתקנה 2 הבהרנו שזה לא פחות מ-10 פיקסלים או 2 מילימטר.

<נעה בן שבת: עכשיו נשאר נושא הרטיבות במזון, שזה תקנה 4.

יאיר גלבוע: סטייה התקן המותרת היא 5% למעלה או למטה.

<נעה בן שבת: זה רק לגבי הנושא של הרטיבות או בכלל?

יאיר גלבוע: לגבי שיעור הרטיבות.

<נעה בן שבת: זה רק לגבי הנושא של שיעור הרטיבות, או שאתם משאירים סטיית תקן לגבי כל הערכים התזונתיים?

יאיר גלבוע: לגבי כל הערכים התזונתיים יש אפשרות של סטיית תקן.

יאיר גלבוע: יש טבלה שהוכנה בנפרד, היא לא צורפה לכאן.

<נעה בן שבת: מבחינת פיקוח שלכם?

<דפנה טיש פיגנבוים: בהפעלת מדיניות הפיקוח זה מאפשר סטיות תקן שאולי נוכל לפרסם בנפרד.

<נעה בן שבת: אבל זה כמדיניות פיקוח?

<דפנה טיש פיגנבוים: כן.

יאיר גלבוע: כן.

<דפנה טיש פיגנבוים: 5%, נכון?

יאיר גלבוע: כן.

<נעה בן שבת: מהשיעור האמור, מאותו שיעור.

<רינה ורסנו: מה שעוד נשאר פתוח זה 5, סימון תזונתי של חומר גלם.

<רינה ורסנו: אני חושבת שאפשר להחריג חומר גלם מייצור ראשוני.

<רינה ורסנו: ייצור חקלאי ראשוני אומר חיטה, שעורה וכדומה.

<רינה ורסנו: אני חושבת שכאן אפשר יהיה להחריג את זה.

<נעה בן שבת: חומר גלם ראשוני?

יאיר גלבוע: מייצור חקלאי ראשוני.

<רינה ורסנו: הייתי אפילו רושמת צמחי.

<נעה בן שבת: בשר למשל?

<רינה ורסנו: לא בשר.

<רינה ורסנו: הם דיברו על תירס, שעורה וכך הלאה.

<רינה ורסנו: חומר גלם צמחי מייצור ראשוני או משהו כזה.

<רינה ורסנו: יש תקנה של ייצור חקלאי.

<דפנה טיש פיגנבוים: כן, יש.

יאיר גלבוע: ייצור חקלאי ראשוני זה גידול צמחים שלא עברו איזה שהוא תהליך.

<דפנה טיש פיגנבוים: למעט חומר גלם?

יאיר גלבוע: כן, זה בתקנות ובחוק.

יאיר גלבוע: למעט חומר גלם מייצור חקלאי ראשוני.

<רינה ורסנו: הייתי כותבת צמחי.

יאיר גלבוע: זה רשום כבר בחוק.

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים רק על תקנה 5 שלא תחול, כל השאר חל.

<רינה ורסנו: כן, זה עניין של ערכים תזונתיים שאין צורך.

<דפנה טיש פיגנבוים: חומר גלם זה הגדרה רחבה.

<דפנה טיש פיגנבוים: היא כוללת גם צמחים, אבל יכולה לכלול גם קמח כחומר גלם.

יאיר גלבוע: אם את מדברת על חומר גלם מייצור חקלאי ראשוני, זה כולל רק את אלה.

<דפנה טיש פיגנבוים: אוקי, אז למעט חומר גלם מייצור חקלאי ראשוני?

טלי פלוסקוב: כן, זה מה שרשמנו.

<נעה בן שבת: הסעיף הבא הוא תקנה 6(1) (ג) ו-(ד).

<נעה בן שבת: ריכוז החומר הפעיל במזון?

<רינה ורסנו: במזון.

<נעה בן שבת: אתם לא מגבילים את זה ל-100 גרם, אתם לא דורשים מידה ל-100 גרם כמו שעשינו בתקנות?

יאיר גלבוע: לא.

<נעה בן שבת: מה לגבי (ד), לגבי ההתוויה?

<רינה ורסנו: על (ד) אנחנו מוותרים.

יאיר גלבוע: בטבלה של פירוט הערכים הוספנו את המילים "או דופן תא" ליד סיבים גולמיים.

<נעה בן שבת: האם בכל מקום שמופיע סיבים גולמיים אתם רוצים את המילים "או דופן תא"?

יאיר גלבוע: כן.

יאיר גלבוע: באנגלית זה good fiber או NDF.

טלי פלוסקוב: מה זה?

בראון: זה ראשי תיבות של Neutral Detergent Fiber, שזאת שיטת הבדיקה של הסיבים במזון.

<רינה ורסנו: צריך לציין למטה שיעור, לא תכולה.

<נעה בן שבת: כדי שיהיה לאן להתייחס ל"יש לציין", אנחנו נוסיף איזו שהיא הפניה בתוך הטבלה, איזו שהיא התייחסות שתפנה להערה הזאת, שלא תהיה הערה מרחפת.

טלי פלוסקוב: אני חייבת להעלות את זה להצבעה, לכן אנחנו נצביע על תקנות הפיקוח על מזון לבעלי חיים (סימון מזון לבעלי חיים), התשע"ח-2017.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: בעד – פה אחד

טלי פלוסקוב: נמנעים – אין

טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד לכם תודה.

טלי פלוסקוב: אני מאוד נהניתי לעבוד בשיתוף פעולה נעים ומקצועי.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לכם, יישר כוח על העבודה.

טלי פלוסקוב: אנחנו מחכים לתקנות הבאות.

<דפנה טיש פיגנבוים: אני רק רוצה להגיד לפרוטוקול, למרות שנציגי משרד המשפטים לא כאן, שזכינו לשיתוף פעולה עם נציגי משרד המשפטים (ייעוץ וחקיקה) ועם הייעוץ המשפטי של הוועדה, בזמנים, במועדים דחופים, בנועם.

טלי פלוסקוב: אני מצטרפת לתודות לצוות שלי.

טלי פלוסקוב: הישיבה נעולה.