ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 255, 2017-11-28 14:00

אברהם נגוסה: שלום לכולם.

אברהם נגוסה: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

אברהם נגוסה: אני שמח לראות שהרבה חברי כנסת הגיעו לדיון.

אברהם נגוסה: אמנם ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות היא ועדה מאוד פעילה ומקיימת דיונים רבים, אבל לא היה מקרה שכל כך הרבה כנסת הגיעו לדיון אחד.

אברהם נגוסה: אני חושב שזה ייאמר לזכותו של חבר הכנסת משה גפני שהציע את ההצעה לסדר היום במליאת הכנסת והכנסת העבירה אלינו את הנושא לדיון.

אברהם נגוסה: מאוד חשוב לי לציין את חברי הכנסת הנוכחים – משה גפני, קסניה סבטלובה, חיים ילין, מאיר כהן, יואל רזבוזוב, יושב ראש האופוזיציה יצחק הרצוג, נחמן שי, איציק שמולי ועודד פורר.

אברהם נגוסה: נמצאים אתנו גם מנכ"ל משרד הקליטה, מזכ"ל הסוכנות היהודית ונציגים נוספים.

אברהם נגוסה: ברוכים הבאים.

אברהם נגוסה: התכנסנו לדון בהצעה לסדר היום של חבר הכנסת משה גפני.

אברהם נגוסה: הנושא הוא הסוכנות היהודית: האם היא עדיין רלוונטית?

אברהם נגוסה: האם צריך אותה?

אברהם נגוסה: האם היא מועילה?

אברהם נגוסה: אלה שאלות שיועלו בדיון אותו נקיים בעקבות ההצעה.

אברהם נגוסה: אני פותח ואומר את דעתי.

אברהם נגוסה: בסוף הדיון נקבל החלטה ונגיש את המסקנות למזכירות הכנסת.

אברהם נגוסה: גם אני הייתי עולה חדש ומכיר ומוקיר את פעילות הסוכנות היהודית בתחום העלייה והקליטה.

אברהם נגוסה: אני חושב שהסוכנות רלוונטית.

אברהם נגוסה: קיבוץ גלויות במשימת הציונות וקיבוץ גלויות למדינת ישראל, עוד לא סיימנו את המשימה הזאת ולכן לסוכנות יש תפקיד בנושא הזה.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמע את העמדות, אבל לעמדתי האישית הסוכנות כן רלוונטית.

אברהם נגוסה: אם צריך לתקן, צריך לתקן.

אברהם נגוסה: אם יש לתקן בעניין הרלוונטיות – כן.

אברהם נגוסה: אני אתן את זכות הדיבור לחבר הכנסת משה גפני להסביר ולהציג את עמדתו.

אברהם נגוסה: אני מבקש מחבריי חברי הכנסת להתאפק כי לאחר מכן ניתן לסוכנות היהודית להציג את עמדתה.

אברהם נגוסה: לאחר מכן ניתן לחברי הכנסת להתייחס לנושא.

אברהם נגוסה: בבקשה, חבר הכנסת משה גפני.

משה גפני: תודה רבה אדוני היושב ראש.

משה גפני: אני העליתי במליאת הכנסת את הנושא הזה לדיון ולאחר מכן ביקשתי להעביר את הדיון לוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בראשותך חבר הכנסת אברהם נגוסה.

משה גפני: אני חושב שזו ועדה חשובה, אני חושב שזו ועדה טובה שעושה גם את עבודתה ואני כמובן מכבד גם את האמירה שלך.

משה גפני: אני מתאר לעצמי שלא יהיה לי כאן רוב למה שאני הולך להגיד עכשיו, אבל בסדר, אני נמצא הרבה שנים בכנסת ויודע שגם להיות במיעוט זה דבר חשוב, גם כשאני באופוזיציה זה לא נורא וזה בסדר.

משה גפני: לכן אני רוצה להגיד את עמדתי.

מאיר כהן: זה לא קורה הרבה שאתה באופוזיציה.

משה גפני: זה קורה.

משה גפני: בקדנציה הקודמת הייתי באופוזיציה.

משה גפני: היה פי אלף יותר טוב מאשר עכשיו.

יחיאל חיליק בר: אתה שכחת מה זה אופוזיציה.

יצחק הרצוג: גפני, אני זוכר מה הבטחת לי באופוזיציה.

יצחק הרצוג: לא קיימת.

אברהם נגוסה: חבריי, רשות הדיבור לחבר הכנסת משה גפני.

משה גפני: אני מבקש לומר אדוני היושב, חברי הכנסת, האורחים.

משה גפני: מדינה בת שבעים, מדינה שהכול נעשה בה באופן פורמלי בוודאי עם פיקוח של יועץ משפטי ושל מערכת שלמה שצריכה לדאוג לכולם בשווה.

משה גפני: היא צריכה לדאוג לכל האזרחים.

משה גפני: צריכים לדאוג לאלה שנמצאים במרכז, לאלה שנמצאים בפריפריה, צריכים לדאוג לערבים, צריכים לדאוג לחרדים, צריכים לדאוג לציונות דתית.

משה גפני: לכולם צריך לדאוג על פי כללים שמדינה מתוקנת – לא בחמש השנים הראשונות שלה ואפילו לא בשלושים השנים שלה אלא אחרי שבעים שנים – זאת כבר מדינה שעברה את כל התהליכים שהיה צריך לעבור והמדינה הזאת צריכה לעסוק בקליטת עלייה על כל המשתמע מכך, לקיבוץ גלויות כפי שאדוני היושב ראש אמר.

משה גפני: זה קריטי מבחינת המציאות של מדינת ישראל.

משה גפני: היא צריכה לעשות את זה.

משה גפני: התעוררתי לעניין הזה כשהיו אצלי בוועדה דיונים על קק"ל.

משה גפני: גם שם לא כל כך הבנתי.

משה גפני: זאת אומרת, אנחנו במדינה, צריך לקנות קרקעות, צריך לבנות בתים, מדינה צריכה לעשות את זה.

משה גפני: מדינה צריכה לעשות את זה עם הכללים שלה.

משה גפני: אני מבקש שהמדינה תגיד את האמת, שהיא תגיד למה צריך להחזיק את קק"ל ולמה צריך להחזיק את הסוכנות היהודית.

משה גפני: למה צריך להחזיק אותן.

משה גפני: אם מדובר על דברים חשובים שהסוכנות עושה, שאני לרגע לא מתעלם מהעניין הזה ואני לא בא בטענות, יקום מי שיקום ויגיד שהוא בא לארץ עם הסוכנות אבל מה התפקיד של משרד הקליטה?

משה גפני: זה לא התפקיד של המשרד שהוא צריך לעשות?

משה גפני: לשם מה יש מדינה מסודרת עם כללים?

משה גפני: לא רוצים לתת לחרדים, לא נורא, זה בסדר, אבל לא רוצים לתת לערבים?

משה גפני: לכן יש את הסוכנות?

משה גפני: תגידו.

משה גפני: זה בסדר ואני לא מתווכח.

משה גפני: אני רק רוצה את האמת.

משה גפני: מדינה בת שבעים שיש לה משרדי ממשלה – אגב, יותר מדי.

משה גפני: אתמול התברר לי כמה משרדים יש, היה דיון לגבי ליצמן, אם הוא יהיה שר או סגן שר, התברר שיש המון משרדים, יותר ממה שחשבנו אי פעם.

משה גפני: התפקיד של ליצמן הוא באמת חשוב ואני מקווה שהעניין הזה יסתדר אבל מדינה עם משרדים, מדינה עם כללים, מדינה שדואגת לכל אזרחיה והיא עושה את כל העבודות בכל הנושאים שקשורים לשיכון, לחינוך, לרווחה, לבריאות, לקליטה, זה התפקיד שלה.

חיים ילין: אמרת את המצע של יש עתיד.

משה גפני: אם זה המצע של יש עתיד, אני שמח שאני יכול להגיד את זה.

מאיר כהן: לא לגבי הסוכנות.

משה גפני: אם זה המצע של יש עתיד, המסקנה שלכם לגבי הסוכנות היא כמו המסקנה שלי.

<קריאה: לא.

<קריאה: לא.

<קריאה: התבלבלת.

משה גפני: לא התבלבלתי.

משה גפני: תאמין לי.

משה גפני: לא התבלבלתי.

אברהם נגוסה: חבר'ה, זה מאוד מעניין לשמוע את ההסכמה בין יש עתיד ליהדות התורה.

אברהם נגוסה: משה גפני עדיין ברשות הדיבור.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מסיים.

איציק שמולי: גפני, יש לי שאלה אמיתית.

איציק שמולי: האם אתה יכול להגיד את אותו הדבר על מוסדות הגמ"ח המפוארים, ואני לא אומר בציניות, שבגלל שיש משרד רווחה, נבטל את הפעילות של הגמ"ח?

משה גפני: אני בעד.

משה גפני: אני בעד.

משה גפני: אני עסקתי במגזר השלישי ואני הייתי נגד זה שמשרד האוצר הלאים את האחיות בבתי הספר והוא נתן את זה לשוק הפרטי.

משה גפני: אני אמרתי אז – אני כאן הכי ותיק - - -

בצלאל סמוטריץ': הפריט.

בצלאל סמוטריץ': לא הלאים.

משה גפני: הלאים, הפריט, אני לא יודע כלום בעברית.

משה גפני: אני רק יודע דבר אחד, שאני אמרתי אז בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות עת התקיים הדיון הזה, והאוצר הגיע ואמר שיהיה יותר טוב, אמרתי שלא תהיינה יותר אחיות בבתי הספר.

משה גפני: הדור הצעיר שלומד היום בבתי הספר לא יודע שפעם היה מושג כזה, שהייתה אחות בבית ספר.

משה גפני: אני בעד שאת הגמ"חים יעשה משרד הרווחה אבל אתה יודע כמוני שהמגזר השלישי יותר ויותר צריך לעשות פעולות שהמדינה לא עושה וזה לא בסדר.

משה גפני: חבר הכנסת שמולי, אתה לא צריך להגיד את זה רק על גמ"חים.

משה גפני: אתה יכול להגיד את זה על מיליון דברים.

בצלאל סמוטריץ': גפני, אני מרוצה ממך כי הפכת ציוני אדוק, מקדש את המדינה ורוצה שהמדינה תעשה את הכול.

בצלאל סמוטריץ': אני חותם על זה.

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', אבל אני מבקש חבריי חברי הכנסת, יש תור ואנחנו ניתן לכל אחד להציג את עמדתו.

אברהם נגוסה: תנו לחבר הכנסת משה גפני לסיים את דבריו.

משה גפני: אני מסיים אדוני היושב ראש.

משה גפני: אני ביקשתי להעלות את הנושא הזה לדיון.

משה גפני: אני מבקש שנהיה כולנו אמיתיים ונגיד למה זה קורה, מה רוצים להרוויח בעניין הזה, למה לא הממשלה, האם רוצים להדיר קבוצות באוכלוסייה ודרך הסוכנות אפשר לעשות את זה.

משה גפני: רק תגידו את האמת.

משה גפני: זה הכול.

משה גפני: לא מעבר לזה.

משה גפני: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: נשמע את נציג הסוכנות, מזכ"ל הסוכנת היהודית, ג'וש שוורץ.

<ג'וש שוורץ: תודה רבה אדוני היושב ראש.

<ג'וש שוורץ: אני מברך על הדיון הזה.

<ג'וש שוורץ: אני מאוד שמח להיות כאן כי זו באמת ההזדמנות לדבר, להציג ולשים על השולחן את כל הדברים המדהימים והחיוניים שהסוכנות עושה למען מדינת ישראל והעם היהודי.

<ג'וש שוורץ: אני גם שמח לראות כאן היום כל כך הרבה חברי כנסת שהנושא של הסוכנות והתפוצות יקר לליבם.

<ג'וש שוורץ: קודם כל, אני רוצה לומר כמה מלים על החיוניות של הסוכנות היהודית.

<ג'וש שוורץ: אנחנו כוללים בתוכנו את כל הקהילות היהודיות בעולם, את הארגונים הציוניים.

<ג'וש שוורץ: דרך הפעילות בסוכנות, בקהילות, במגביות, בפדרציות, מאות אלפי יהודים בעולם מחוברים ליהדותם ולמדינת ישראל.

<ג'וש שוורץ: אנחנו דואגים דרך הפעילות של יהודים בכל העולם באמצעות הסוכנות שיהיה איפא"ק חזק בעוד עשרים שנים, שיהיה משאב עתידי של עולים, למנוע התבוללות.

<ג'וש שוורץ: כשאנחנו מדברים על אחוזים, בין חמישים לשבעים אחוזים התבוללות בתפוצות.

<ג'וש שוורץ: החיוניות של הקירוב בין התפוצות לישראל ולמרכיב של ישראל כחלק מבניית הזהות היהודית הוא משהו שהיום הוא קריטי ואסטרטגי לעם היהודי והסוכנות היא הגוף שאמון על הנושא הזה מטעם מדינת ישראל.

<ג'וש שוורץ: אנחנו לא פועלים בוואקום.

<ג'וש שוורץ: יש לנו מעמד מיוחד, חוק מעמד הסוכנות.

<ג'וש שוורץ: יש תיאום בין הממשלה לבין הסוכנות היהודית בראשות יושב ראש הסוכנות וראש ממשלת ישראל.

<ג'וש שוורץ: כל הפעילות של הסוכנות מתואמת.

<ג'וש שוורץ: אנחנו עושים פעילות לבקשת הממשלה.

<ג'וש שוורץ: כל הכסף שהעם היהודי מגייס בעולם באמצעות הסוכנות מוקדש לנושאים שמתואמים עם מדינת ישראל.

<ג'וש שוורץ: יש גם נושאים שיותר קל לגוף לא ממשלתי לטפל בהם כמו עלייה, לפעול במדינות שאין אתן יחסים דיפלומטיים, לבצע מבצעי חילוץ.

<ג'וש שוורץ: לכן כל הנושא הזה של הלא ממשלתיות אבל בתיאום, הוא הפורמולה שעובדת מאז הסוכנות היהודית הקימה את מדינת ישראל.

<ג'וש שוורץ: כמה נתונים.

<ג'וש שוורץ: אנחנו בעיצומו של גל עלייה.

<ג'וש שוורץ: אנחנו רואים מספרים של שלושים אלף עולים.

<ג'וש שוורץ: לפני שנתיים ראינו את המספר הגבוה של עולים ממערב אירופה מאז קום המדינה, 10,000 עולים.

<ג'וש שוורץ: למעלה מ-10,000 כל שנה מאוקראינה ורוסיה.

<ג'וש שוורץ: אנחנו דואגים לזה.

<ג'וש שוורץ: אנחנו מטיסים את העולים, עושים עידוד עלייה והכול כמובן בתיאום והנחיה של משרד הקליטה ותכף נשמע, אני בטוח, ממנכ"ל משרד העלייה והקליטה כמה השותפות בינינו קיימת כי אנחנו עם הרגליים בקרקע בקהילות יהודיות והם הגוף המקצועי האמון על הנושא.

<ג'וש שוורץ: אנחנו מביאים לכאן כמה שיותר בני נוער לחבר אותם למדינת ישראל ולזהותם היהודית, במסגרות של הסוכנות ושהיא שותפה בהן יחד עם משרד ראש הממשלה, פרויקטים כמו מסע, תגלית, החוויה הישראלית.

<ג'וש שוורץ: אנחנו מביאים למעלה משישים אלף בני נוער לחוויה בארץ, לחבר אותם למדינת ישראל ולזהותם היהודית.

<ג'וש שוורץ: הם חוזרים ואנחנו יודעים שיש קשר ישיר בין מנהיגות יהודית בתפוצות לבין שהות בארץ.

<ג'וש שוורץ: אנחנו הגוף הגדול והמרכזי שעוסק בנושא הזה.

<ג'וש שוורץ: אנחנו פועלים גם בחברה הישראלית.

<ג'וש שוורץ: אנחנו תומכים בנוער בסיכון, למעלה מ-10,000 בני נוער בתכניות שלנו לנוער בסיכון.

<ג'וש שוורץ: אנחנו הבעלים של עמיגור שבנינו לבקשת ממשלת ישראל.

<ג'וש שוורץ: החברה המשכנת השנייה בגודלה עם עשרים אלף יחידות דיור שהעם היהודי העמיד לשכבות הכי חלשות במדינת ישראל.

<ג'וש שוורץ: אנחנו גם בונים.

<ג'וש שוורץ: עכשיו חתמנו עם משרד השיכון ועם משרד האוצר על תכנית לאומית לבנות 2,600 יחידות דיור לחלשים ביותר, שהסוכנות תעמיד את היחידות לכל השכבות החלשות במשק.

<ג'וש שוורץ: בנינו בכל הארץ 1,500 פרויקטים פיזיים, מתנ"סים, בתי ספר, מכללות, מרכזי תרבות.

<ג'וש שוורץ: כל זה תרומה של העם היהודי.

<ג'וש שוורץ: מעבר לכסף, מה שבעיני הכי חשוב זאת המעורבות וזה שמקבלים אותם למולדתם ולזהות היהודית שלהם.

<ג'וש שוורץ: מעבר לכסף.

<ג'וש שוורץ: זה שהם פעילים בפדרציות, במגביות, בתנועות נוער, מסתובבים עם השליחים שלנו.

<ג'וש שוורץ: המפעל הציוני הלאומי הזה שמגייס את העם היהודי, זה מה שחשוב הרבה יותר מהכסף.

<ג'וש שוורץ: כמה מלים לגבי הכסף כי שמעתי את מה שסיפרת במליאה.

<ג'וש שוורץ: התקציב של הסוכנות מבוסס על תרומות של יהודים.

משה גפני: אני בעד מה שאמרת כאן.

משה גפני: אני לא מתכחש לעניין הזה אבל למה למשל את השיכון?

משה גפני: יש משרד שיכון במדינת ישראל.

משה גפני: תעזרו למדינה אבל למה לא משרד השיכון?

משה גפני: לגבי חברת עמיגור, אני גרתי באופקים 22 שנים ומבחינתי עמיגור היא מפעל עצום אבל הגיע הזמן שהכול יעבור למשרד.

משה גפני: תעזרו, תהיו מעורבים, אני לא אומר שלא, אבל יש משרד שיכון.

משה גפני: כמה בניתם באום אל פאחם?

משה גפני: סתם שאלה.

משה גפני: אולי בצלאל סמוטריץ' יענה עליה.

בצלאל סמוטריץ': גפני, זה מה שמעניין אותך?

נחמן שי: גפני, לא איבדת את זה למרות המשבר הממשלתי הקצר.

<ג'וש שוורץ: אני רוצה להגיד לך שאנחנו בתחום הדיור כי ממשלת ישראל פנתה אלינו וביקשה מאתנו לבנות.

משה גפני: אני מבקר את ממשלת ישראל.

<ג'וש שוורץ: אנחנו מכרנו במבצע הדיור הציבורי את רוב הדירות ומשרד השיכון ביקש מעמיגור, ולא מעמידר, לנהל אותן.

<ג'וש שוורץ: הממשלה ביקשה מאתנו.

משה גפני: יש לי ביקורת על הממשלה.

<ג'וש שוורץ: אני רוצה להתייחס לכמה דברים שאמרת לגבי המגזרים.

<ג'וש שוורץ: קודם כל, אנחנו פועלים לטובת כלל אזרחי מדינת ישראל בכל המגזרים, במגזר הבדואי, הערבי, הדרוזי והחרדי.

<ג'וש שוורץ: הבאתי לכאן כמה נתונים על כמה הסוכנות מושקעת בעולם החרדי במדינת ישראל.

משה גפני: החרדים, לא חשוב.

<ג'וש שוורץ: רק דוגמה.

<ג'וש שוורץ: יש לנו תכנית שנקראת פותחים עתיד שזאת תכנית נפלאה לנוער בסיכון בפריפריה והיא פועלת עם הבדואים, היא פועלת עם ערבים, היא גם פועלת בארבע מקומות במגזר החרדי.

משה גפני: דיברת על תכנית מסע.

משה גפני: החרדים לא שם.

<ג'וש שוורץ: הם כן שם.

<ג'וש שוורץ: תכף אני אומר לך.

משה גפני: הם לא שם.

<ג'וש שוורץ: הם שם.

משה גפני: על הסוכנות אתה יודע יותר טוב ממני.

משה גפני: על הממשלה אני יודע יותר טוב.

משה גפני: אני מעביר כסף למסע ולתגלית.

<ג'וש שוורץ: כאשר חבר הכנסת יעקב אשר היה ראש עיריית בני ברק, הוא השיק יחד עם הסוכנות היהודית תכנית לנוער בסיכון בבני ברק, פותחים עתיד.

<ג'וש שוורץ: למסגרות של כל תכניות החוויה שאנחנו מביאים, חוויה ישראלית, מגיעים 5,000 חרדים לתכניות חרדיות.

<ג'וש שוורץ: יש לנו בית אולפנה, תכנית בירושלים לקליטת בנות חרדיות מברית המועצות.

<ג'וש שוורץ: הקרן לביטחון של הסוכנות סיפקה אמצעי מיגון ל-22 קהילות חרדיות בחוץ לארץ, בעיקר באירופה.

<ג'וש שוורץ: אנחנו פועלים בכל התחומים האלה.

<ג'וש שוורץ: אני רוצה לסכם כי אני יודע שיש כאן הרבה מאוד חברי כנסת שרוצים לדבר ואני רוצה לומר שאני חושב שסכום מיליארד ושלושה מיליון שקלים, שזה התקציב של הסוכנות, אנחנו משקיעים את כולו לפעילות אסטרטגית למען מדינת ישראל והעם היהודי, הוא חיוני ביותר.

<ג'וש שוורץ: לפני שאני מעביר בחזרה את זכות הדיבור, מאחר ולא רציתי שישמעו רק ממני, רציתי שתשמעו באמת ממישהו שהסוכנות הייתה בשבילו באמת רלוונטית.

<ג'וש שוורץ: הבאנו לכאן עולה שעלה מאוקראינה, רופא שעלה, התחיל את הפעילות שלו עם הסוכנות בגיל 13, עלה לארץ דרך מסע, למד בישיבה אצל הרב קמינייצקי והוא נמצא כאן היום והוא רוצה לספר למה בשבילו הסוכנות היהודית רלוונטית.

אברהם נגוסה: בבקשה בקיצור.

<אולג אורי בן ציון: שלום.

<אולג אורי בן ציון: תודה רבה שהזמנתם אותי.

משה גפני: בזכותי הזמינו אותך.

<אולג אורי בן ציון: הלילה, עת הייתי בתורנות בבית חולים, לא האמנתי שאני אגיע לכאן.

<אולג אורי בן ציון: הסיפור שלי הוא בעצם סיפור של בן אדם אחד, אחד מאלה שעלו ארצה בעזרת הסוכנות.

<אולג אורי בן ציון: פעם ראשונה שאני הכרתי את הסוכנות, זה היה בגיל 13 עת למדתי בתיכון אור אבנר באוקראינה, בית ספר של חב"ד.

<אולג אורי בן ציון: ארגנו לנו איזשהו טיול שאני מניח שזה היה די דומה לתגלית אבל לא בדיוק תגלית.

<אולג אורי בן ציון: אז ראיתי את הארץ וגם נוצר בנפשי גרעין הציונות.

<אולג אורי בן ציון: מאז היה יחסית קל כי כבר היה לי כיוון והחלטתי שאני כנראה אעלה ארצה אחרי סיום בית הספר, מה שלא קרה מיד.

<אולג אורי בן ציון: סיימתי את בית הספר התיכון והתקבלתי מיד ללימודי רפואה.

<אולג אורי בן ציון: ידעתי שאחרי שאני מסיים, כנראה שאני אעלה ארצה.

<אולג אורי בן ציון: סיימתי את הלימודים והמקום הראשון אליו הלכתי היה הסוכנות.

<אולג אורי בן ציון: לשמחתי בדיוק באותה שנה פתחו איזשהו פרויקט, זאת הייתה ממש התחלה של פרויקט מסע רופאים, ואז לא עליתי אלא הגעתי לכאן כתייר עם קבוצה של רופאים.

<אולג אורי בן ציון: הגענו לבאר שבע, למדנו שם למבחן, עברתי את המבחן עם קבוצה של רופאים.

<אולג אורי בן ציון: רוב האנשים עברו את המבחן.

<אולג אורי בן ציון: זה ממש היה הניסיון הראשון בתחום הזה ודי מוצלח.

<אולג אורי בן ציון: אחרי כן עשיתי עלייה.

<אולג אורי בן ציון: גם את העלייה עשיתי במסגרת התכנית של הסוכנות.

<אולג אורי בן ציון: זה היה באשדוד.

<אולג אורי בן ציון: שם הייתי במשך שנה, למדנו עברית, התכוננו, עשינו התמחות בבית חולים, שירות צבאי ואז התנתקתי מהסוכנות לשבע שנים.

<אולג אורי בן ציון: לשמחתי לפני כשנתיים הכרתי את אשתי והתגלה שגם היא רופאה ועלתה בדיוק כמוני, כעבור שש שנים, באותה מסגרת של התכנית של הסוכנות.

אברהם נגוסה: תודה.

משה גפני: לך זה לא משנה אם זאת הסוכנות או משרד הקליטה, העיקר שיעשו את הדבר הזה.

<אולג אורי בן ציון: כן.

<אולג אורי בן ציון: עבורי זה לא משנה.

<אולג אורי בן ציון: אני רק מספר ואומר שלא הכרתי משהו אחר.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: נשמע את חבר הכנסת יואל רזבוזוב.

יואל רזבוזוב: תודה כבוד היושב ראש.

יואל רזבוזוב: אני חושב שהדיון הוא לא ענייני כי מה שעושה הסוכנות בשנה עולה בדיוני הוועדה אליהם אפשר לבוא.

יואל רזבוזוב: אם לא אוהבים משהו, אפשר לבוא ולהעלות טענות, אם באמת צריך לתקן משהו.

יואל רזבוזוב: איך שאני זוכר, פעם בשנה עושים דיון כזה.

יואל רזבוזוב: לגבי השאלה למה משרד העלייה והקליטה לא יכול לעשות את זה, כי מדינה לא יכולה לפעול בתוך מדינה אחרת.

יואל רזבוזוב: יש חוקים.

משה גפני: למה?

משה גפני: יש לזה פתרון.

יואל רזבוזוב: אי אפשר לבוא ולשכנע אזרחי מדינה אחרת לעבור מדינה ולהחליף מדינה.

יואל רזבוזוב: אני חושב שהדיון הזה, דווקא בעיתוי הזה, הוא פשוט התנגחות שלכם, שלך, מול יהדות ארצות הברית.

יואל רזבוזוב: כך אנחנו רואים את זה כי התקופה היא הכי רגישה.

יואל רזבוזוב: לפני שבועיים-שלושה התקיים חבר הנאמנים, ישבו כאן עם הרבה מחברי הכנסת - - -

משה גפני: אני העליתי את זה לפני כמה חודשים במליאה.

יואל רזבוזוב: את הנתון הזה לא ידעתי, אבל לא משנה.

אברהם נגוסה: קודם כל, הדיון הזה הוא דיון ענייני.

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: אני באופן עקרוני חבר כנסת לא ענייני.

אברהם נגוסה: הדיון הזה מתקיים לפי תקנון הכנסת.

יואל רזבוזוב: מצוין.

יואל רזבוזוב: אני חושב שאנחנו עדים לכך שבשנה האחרונה, בשנתיים האחרונות, אנחנו רואים את הקרע בעם היהודי.

יואל רזבוזוב: אנחנו רואים, אנחנו חשים ומרגישים את התסכול.

יואל רזבוזוב: בא חבר הנאמנים של הסוכנות ואומר שהם מתוסכלים, אתם פשוט לא רוצים אותנו.

יואל רזבוזוב: זה שהדיון נפל בדיוק עכשיו כאשר אנחנו בתקופה הכי רגישה, אני חושב שזה מצער שזה כך ואפשר אולי למנוע את זה.

יואל רזבוזוב: אני חושב שהדיון הוא לא ענייני כי את כל הדברים האלה – הסוכנות מציגה את מה שהיא עושה – אפשר להציג.

יואל רזבוזוב: אני מסכים שיש עוד גופים שעושים עלייה ויש גם דברי טעם, אבל אני חושב שאנחנו נמצאים במשבר עם יהדות התפוצות וזה לא המקום לזה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת קסניה סבטלובה.

אברהם נגוסה: אני מבקש מחברי הכנסת לקצר.

קסניה סבטלובה: כבוד היושב ראש וחבר הכנסת גפני, אני דווקא מברכת מאוד על הדיון.

קסניה סבטלובה: אני חושבת שזה דיון מאוד חשוב כי נכון, מזה זמן מה אנחנו שומעים ואנחנו גם רואים ומרגישים ניסיונות של משרדי ממשלה שונים להפוך את הסדרים ולטעון טיעונים שחלקם הגיוניים וחלקם לא.

קסניה סבטלובה: השאלות האלה חייבות לקבל תשובות וטוב שהן עולות כאן, בפורום הזה, ויש כאן באמת קשת רחבה מאוד של חברי כנסת, וזה לא דבר נדיר בוועדה שלך, כבוד היושב ראש.

אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו חברת הכנסת טלי פלוסקוב.

קסניה סבטלובה: כן.

קסניה סבטלובה: השורות ממשיכות להתרחב.

קסניה סבטלובה: לי כמובן, חבר הכנסת גפני, יש זיכרון אמוציונאלי חם ורגשי כלפי הסוכנות מהימים בהם אני עצמי הייתי עולה.

קסניה סבטלובה: עליתי בשנת 1991, עברתי דרך האולפנים של הסוכנות במוסקבה, וכל מה שנאמר לגבי העלייה, עידוד העלייה, אלה דברים שהמדינה שלנו לא יכולה לעשות והסוכנות כן יכולה לעשות.

קסניה סבטלובה: אני לא ארחיב על זה כי כבר התייחסו לזה.

קסניה סבטלובה: תכניות כמו מסע ומחנות קיץ, דווקא לא הייתי באחד מהם, אני יודעת שזאת הכנה נפלאה לאלה שרוצים לבוא ולחיות ולהרגיש את הטעם של מדינת ישראל.

קסניה סבטלובה: מה שבעיני חשוב מכל זה כמובן הקשר בין ישראל לתפוצות.

קסניה סבטלובה: נכון, מדינת ישראל תחגוג שבעים שנים אבל מה לעשות שחלק ניכר מהעם היהודי עדיין נמצא בתפוצות ואנחנו חייבים כיהודים שיהדות העולם חשובה לנו, וחשוב לנו הקשר הזה, אנחנו חייבים להתמיד בקשר הזה.

קסניה סבטלובה: אני יכולה לומר גם לאור כל מה שקורה, התהפוכות של הממשלה הנוכחית שאתה חבר הכנסת גפני חבר בה - - -

משה גפני: לא חבר בממשלה.

קסניה סבטלובה: לא חבר בממשלה, אבל באמצעות הנציג המתפטר שלכם הייתם בממשלה.

קסניה סבטלובה: אנחנו רואים פגיעה אנושה בקשר שלנו עם יהדות התפוצות.

קסניה סבטלובה: הנסיגה ממתווה הכותל, הפגיעה במערכי הגיור, חוסר הרצון לקדם כל פתרון שיקרב אותנו ליהדות העולם.

קסניה סבטלובה: כן, אלה הם דברים מצערים.

קסניה סבטלובה: ממשלות ישראל קמות ונופלות אבל הסוכנות היהודית כגוף מבוסס, כגוף ותיק, כגוף שעושה את זה במהלך עשרות שנים ומנסה למצוא את המכנה המשותף, זה מה שחשוב לי.

קסניה סבטלובה: זה מה שחשוב לי כיהודייה, כישראלית, כציונית ואני חושבת שהגוף הזה באמת עושה הרבה מאוד דברים, ואני כל פעם לומדת על נדבכים חדשים בפעילות שלו.

קסניה סבטלובה: נכון שיש נדבכים מסוימים שאולי כן אפשר להתווכח על כך, שאולי אם משרד הרווחה, אם יחפוץ בכך, יכול להחליף ויכול להיות שגם משרד העלייה והקליטה יכול להיות יותר אקטיבי בנושאים כאלה ואחרים, אבל אין תחליף בנוגע להתוויית מדיניות של העם היהודי באשר הוא, העם היהודי שעדיין נמצא בתפוצות, ועל זה אנחנו מברכי, על המאמצים שלכם ומאחלים לכם בהצלחה בסוכנות היהודית.

קסניה סבטלובה: תמשיכו עם העבודה הטובה למרות שלפעמים זה קשה עד קשה מאוד.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: הצטרפו אלינו חברי הכנסת נאוה בוקר ואלעזר שטרן.

יצחק הרצוג: תן את רשת הדיבור לחבר הכנסת חיים ילין, בבקשה.

חיים ילין: לא רק ששמרו לך את הכיסא אלא גם את המקום.

חיים ילין: אני מוחה על כך שיועצים צריכים לשמור את המקום לחברי הכנסת.

חיים ילין: זה פשוט ביזיון.

יצחק הרצוג: אני חבר ועדה כאן.

יצחק הרצוג: אתה צריך לזכור את זה.

יצחק הרצוג: אני חבר ועדה פעיל.

יצחק הרצוג: באמת מעניין שיש לפחות 15 חברי כנסת לראשונה בוועדה הזאת ומועלה נושא שמעניין מישהו.

חיים ילין: לקחת את זכות הדיבור שלי?

יצחק הרצוג: לא.

יצחק הרצוג: בבקשה.

חיים ילין: כבודו, אני מודה לחבר הכנסת גפני שהעלה את הנושא.

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו יושב ראש הקואליציה, חבר הכנסת דוד ביטן.

אברהם נגוסה: רשות הדיבור לחבר הכנסת חיים ילין.

דוד ביטן: אני מבקש שהפעילות בסוכנות תיעשה בשבת.

משה גפני: עם כל הכבוד, יש דיון ועד עכשיו הדיון היה רציני.

חיים ילין: כבוד היושב ראש, תודה.

חיים ילין: בשנת 1976 בזמן הדיקטטורה בארגנטינה, הסוכנות היהודית מעלה לכאן הרבה מאוד צעירים בתכנית שנקראת אתגר ואני זכיתי לעלות עם הסוכנות היהודית.

חיים ילין: מאז בכל מקום שאני יכול, אני אלחם למען הסוכנות.

חיים ילין: יש הרבה מאוד דברים שאפשר לומר וגפני העלה חלק מהם.

חיים ילין: יש ביקורת שהיא ביקורת נכונה.

חיים ילין: האם הסוכנות היהודית צריכה להחזיק יחידות דיור, כן או לא, דרך חברות בנות, הכול לגיטימי.

חיים ילין: לי באופן אישי דבר אחד ברור לחלוטין והוא שהקשר עם התפוצות הוא אחד הדברים החשובים ביותר.

חיים ילין: הקשר עם התפוצות, למרות מה שאני אומר עכשיו, לא יכול להיות פוליטי.

חיים ילין: גם אם יש שר שהוא אחראי על התפוצות, השר הוא פוליטי.

חיים ילין: בסוף צריך להיות חיבור שהוא לא פוליטי בין התפוצות לעם היהודי שיושב בישראל.

חיים ילין: אם מישהו לא מבין את הניואנס שאני כרגע אומר, אז הוא לא מבין מה המשמעות של הסוכנות.

משה גפני: אני אומר.

משה גפני: אתה מערער על כל הדמוקרטיה.

חיים ילין: לא.

חיים ילין: גפני, אני הקשבתי לך.

חיים ילין: אם מישהו לא מבין את מה שאמרתי, הוא לא מבין מה תפקיד הסוכנות.

חיים ילין: זה למרות שברגעים מסוימים בהסתדרות הציונית, לא מעט פוליטיקה אני רואה שם.

חיים ילין: ביטן, תרשה לי להגיד לך משהו.

חיים ילין: כך אי אפשר לדבר.

מאיר כהן: הרעיון של דוד ביטן, זאת הברקה של השבוע.

מאיר כהן: שליצמן יהיה יושב ראש הסוכנות.

<קריאה: אני מציע שתיזהרו כי הוא עוד יכול להסכים.

חיים ילין: הקהילה היהודית בארגנטינה, ב-1976, מנתה 450 אלף יהודים.

חיים ילין: הקהילה השלישית בגודלה.

חיים ילין: יותר גדולה מהקהילה בצרפת באותה תקופה.

חיים ילין: היום יש 150 אלף, בקושי, וכאן בארץ רק שישים אלף.

חיים ילין: תגידו לי לאן נעלמו עוד 240 אלף.

חיים ילין: אני אומר לכם לאן הם נעלמו.

חיים ילין: הם התבוללו ואת אף אחד, גפני, זה לא מעניין, כאן בתוך מדינת ישראל למעט הסוכנות.

חיים ילין: אם אנחנו לא מבינים מה המלחמה שלנו, לא משנה, אתה יכול לעורר את הדיון ואני יכול להסכים להרבה מאוד דברים שאמרת, אבל בסוף שם צריך להתמקד.

חיים ילין: לא יהיו יהודים בתפוצות אלא רק אורתודוכסים במדינת ישראל וזה כל העם היהודי שיהיה קיים.

חיים ילין: באותו יום שנגיע למקום הזה, גם לא תהיה קיימת מדינת ישראל.

חיים ילין: המלחמה הזאת על כך שכולם יהודים, שיש יהודים שנוסעים עם רכב לבית הכנסת להתפלל, כן, נוסעים לבית הכנסת ביום שישי בערב להתפלל, מי שלא מכיר את זה בחוץ לארץ, הוא לא מבין מהי היהדות בחוץ לארץ, והם לא פושעים.

חיים ילין: הם יהודים.

חיים ילין: את זה גפני אתה צריך להפנים.

משה גפני: מה אתה רוצה ממני?

משה גפני: אני אמרתי משהו על זה?

חיים ילין: אתה העלית את הדיון ואני ממשיך אותו.

חיים ילין: זאת המהות, איך אני רואה את תפקיד הסוכנות היהודית.

חיים ילין: להקים בתי ספר יהודים שם, שילמדו עברית וילמדו את המורשת היהודית לכולם.

חיים ילין: כך אנחנו נגמור עם ההתבוללות.

חיים ילין: אם תהיה פתיחות יותר גדולה, או כמו שאני אומר אם נוציא את הפוליטיקה מהדת, אנחנו נצליח לבנות עולם שלם של גוונים שונים שכולם סופו של דבר יהיו יהודים.

חיים ילין: לסוכנות היהודית ולהסתדרות הציונית יש תפקיד מרכזי בזה.

חיים ילין: יש דברים שאולי צריך לייעל בחטיבה, בקק"ל, בקרן היסוד ובכל הבניין המפואר הזה.

יצחק הרצוג: גם במועצה הציונית.

חיים ילין: אבל לא לשכוח את המהות.

חיים ילין: אחרי שבעים שנים כשאנחנו רואים שחלק מהעם שלנו הולך ומתבולל, אני מבין יותר מכולם את החשיבות של הסוכנות היהודית.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: אני מבקש מחבריי חברי הכנסת, נמצאים כאן מעל 16 חברי כנסת וכולם רוצים לדבר, שתתחשבו ותקצרו.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת מאיר כהן, בבקשה.

מאיר כהן: שלום אדוני היושב ראש, שלום ליוזם ההצעה.

מאיר כהן: אני משער שההצעה הזאת היא לא תלושה מהמציאות.

מאיר כהן: בכל פעם שמישהו מעצבן אותנו, משהו מעצבן אותנו, נאמר משהו, אנחנו מיד רצים לעשות דיון.

מאיר כהן: הדיון הזה הוא חלק ממה ששרנסקי וחבריו עשו בחיבוק הגדול שהם נתנו, בצדק מבחינתי, בחוץ לארץ לזרמים האחרים ביהדות שהם לא הזרם האורתודוכסי.

מאיר כהן: הגיעה גם מנת חלקם, שנביא אותם לוועדה ונחבוט בהם שמא חס וחלילה הם לא יבינו שיש לנו את הכוח.

מאיר כהן: איך זה שנעבור בשקט לשרנסקי הזה שהוא רחמנא ליצלן הלך וניסה לחבק את האנשים האלה ועבד על מתווה מסוים בתוך הכותל.

מאיר כהן: אני רוצה לספר משהו בו נכחנו.

מאיר כהן: אני ונחמן שי נסענו במסגרת משלחת לארצות הברית ופגשנו קבוצה של חבר'ה צעירים שנוסעים דרך הסוכנות ותוך איזה גוף לארצות הברית.

מאיר כהן: החבר'ה האלה מטיילים בבתי קפה ומחפשים חבר'ה צעירים יהודים שאין להם שום קשר.

מאיר כהן: סיפרו לנו על התהליך, איך החבר'ה הנחמדים האלה שביום שהם פגשו אותם בבתי הקפה, חוץ מזה שהם ידעו שהם יהודים, לא היה כל קשר.

מאיר כהן: בתהליך של חצי שנה, חלק מגיע לארץ ומתגייס.

מאיר כהן: אנחנו עמדנו מול הילדים האלה של הסוכנות נפעמים ובאמת זה מילא את הלב.

מאיר כהן: אני רוצה לדבר מתוך נקודת מבט של ראש עיר בעיר שעד לפני כמה שנים הייתה חלשה מבחינת תקציבים.

מאיר כהן: עודד, אתה מכיר, הייתי בא אליך.

מאיר כהן: אני מדבר על דימונה.

מאיר כהן: באתי פעם אליך, גפני.

מאיר כהן: החלטתי להקים חדר מיון.

מאיר כהן: באתי אליך גפני וקיבלת אותי יפה מאוד.

מאיר כהן: ביקשתי ממך שתעזור לי.

מאיר כהן: אמרת לי: מאיר, אני לא אוכל לעזור – הייתי צריך 600 אלף שקלים – כי זה לא חלק מתקציב המדינה.

מאיר כהן: בצר לי, מה עשיתי?

משה גפני: פנית לליצמן.

יצחק הרצוג: לליצמן היה בערד.

יצחק הרצוג: הוא מדבר על דימונה.

משה גפני: אני יודע.

משה גפני: תאמין לי שאני יודע.

משה גפני: אני איש הנגב.

מאיר כהן: הלכתי לסוכנות היהודית.

מאיר כהן: בצר לי פניתי לסוכנות היהודית וראו זה פלא, הסוכנות היהודית שלחה אותי לחמישה ימים לארצות הברית, לאנשים הנכונים.

מאיר כהן: באתי לשם - יש חדר מיון בדימונה.

מאיר כהן: יתרה מכך, ובזה אני מסיים.

מאיר כהן: אספנו בדימונה – גפני, תקשיב טוב – שמונים תלמידים שהם התלמידים הקשים ביותר בבתי הספר.

מאיר כהן: ישבנו ביחד עם הסוכנות היהודית ופתחנו תכנית שקראו לה יוט' פיוצ'ר.

מאיר כהן: אמרתי שאני צריך מיליון וחצי דולר כדי לקחת שמונים תלמידים.

מאיר כהן: זה אחרי שהייתי אצל שרת החינוך ואצל שר הרווחה שיושב לשמאלי.

משה גפני: לא מדברים על מה שאני רוצה.

משה גפני: אני לא יודע, לשם מה יש ממשלה?

אברהם נגוסה: תנסה לסכם.

מאיר כהן: הצלחנו להביא כסף והילדים האלה נמצאים במקום הטוב ביותר.

מאיר כהן: לבוא ולומר היום שאנחנו כאלה פופאיי שרק הממשלה תעשה את הכול – זאת שטות גמורה.

מאיר כהן: יש מקום קם לקק"ל, במידה וקק"ל מתפקדת כמו שצריך והיא תחת ביקורת, ויש מקום לסוכנות והיא תחת ביקורת, ויש מקום גם למועצה הציונית שאתמול ראינו את מה שראינו.

מאיר כהן: אלה גופים ואנחנו צריכים לבדוק שיתפקדו כמו שצריך אבל לבוא ולומר שהגופים האלה מיותרים, אנחנו לא בפוסט ציונות.

מאיר כהן: יש עוד שבעה מיליון יהודים ברחבי העולם.

מאיר כהן: הלוואי ונוכל להביא אותם.

<קריאה: גפני עוד לא התחיל את הפרה ציונית, אז מה אתה מדבר על הפוסט ציונות?

משה גפני: אולי תירגע?

משה גפני: מי נתן הטבות לדימונה?

משה גפני: הסוכנות או אני?

אלעזר שטרן: אתה.

משה גפני: יש מדינה.

משה גפני: העליתי את הנושא.

משה גפני: מה המדינה עושה?

אלעזר שטרן: אתה עושה דברים טובים.

בצלאל סמוטריץ': אני מציע שהמדינה גם תפעיל את בתי הספר במגזר החרדי.

בצלאל סמוטריץ': למה צריך חינוך עצמאי ומערכות פרטיות?

משה גפני: הכול בסדר.

משה גפני: אני מציע שתגן על הסוכנות כי לא יכול להיות כאן מישהו שלא מגן על הסוכנות.

אלעזר שטרן: גפני, הסוכנות אומרת לך תודה על הדיון.

אלעזר שטרן: אף פעם הם לא שמעו כל כך הרבה חברי כנסת מדברים כך.

משה גפני: אני רק רוצה לייעל את עבודת הממשלה שהיא בטלנית ולא עושה את הדברים שהיא צריכה לעשות.

משה גפני: משרד הקליטה, מה עושה משרד הקליטה?

יצחק הרצוג: היה כאן מנכ"ל משרד הקליטה לשעבר.

אברהם נגוסה: בואו ניתן לחברי הכנסת להתבטא.

אברהם נגוסה: אני שוב אומר לחברי הכנסת, תקצרו.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת יצחק הרצוג, בבקשה.

יצחק הרצוג: אני אומר מאוד בקצרה.

יצחק הרצוג: חבר הכנסת גפני, אני בהפוך מכולם חושב שזה דבר מבורך שיזמת את הדיון הזה כי אנחנו לא רואים את נציגי הציבור החרדים בכלל בשיח הציוני בארץ ובתפוצות בהקשר של החיבור בין הארץ לתפוצות.

יצחק הרצוג: הרבה שנים נמנעתם מזה.

יצחק הרצוג: הסוכנות היהודית לפני שבעים שנים, כעת חיה היום, היא זאת שהובילה את המאבק בעצרת האו"ם בכ"ט בנובמבר ומאז היא לבשה צורה אחרת והיא בעצם שולחן משותף או הבריח התיכון של הקשר בין ממשלת ישראל, מדינת ישראל לתפוצות.

יצחק הרצוג: אתם בכלל לא שם.

יצחק הרצוג: אתם לא שם כי אתם לא מוכנים להכיר בכך שהעם היהודי רב גוני ויש לו זרמים אחרים.

יצחק הרצוג: אם היית מוכן – אני חושב שאתם צריכים להיכנס לתוך המוסדות הציוניים כמו הקונגרס הציוני.

משה גפני: לא ביקשתי את זה.

יצחק הרצוג: אבל זה משתמע מדבריך.

יצחק הרצוג: הדרך היחידה להתקדם היא שכולם ינהלו דיאלוג בין כל הזרמים כנדרש בעם שרוצה לפני שהוא נקרע לגזרים, לשמור על אחדותו.

יצחק הרצוג: אני אומר לך בצורה כנה שאני חושב שאתם צריכים להיות חלק מהמשלחות שיוצאות ושומעות את הקהילות, אתם צריכים לפגוש אותן כאן בשיח סביב הכותל.

יצחק הרצוג: חלק מהבעיות היו שלא שיתפו את הציבור החרדי מראש כי הוא לא רוצה ולכן זה שאתה כאן, זה הישג עצום.

יצחק הרצוג: זה דבר אדיר.

יצחק הרצוג: אני באמת חושב כך.

יצחק הרצוג: אני חושב שאתם צריכים להיות שם.

יצחק הרצוג: אני אומר את זה בגלל שהעם שלנו נמצא בסכנה נוראית של היעלמות.

משה גפני: אם אפשר רק לא לשים אותי במקום שאני לא שם.

משה גפני: אני חבר כנסת, העליתי הצעה לסדר וזה הכול.

יצחק הרצוג: אבל זה לא תפקיד הממשלה.

יצחק הרצוג: חלק מהעניין של השולחן המשותף הזה הוא לא תפקיד של הממשלה.

יצחק הרצוג: ראשי הארגונים או הקהילות בחוץ לארץ יושבים מול הממשלה.

יצחק הרצוג: מישהו צריך להכניס את כולם ביחד למקום משותף והמקום הזה נקרא הסוכנות היהודית.

יצחק הרצוג: לכן אני חושב שמאליו יובן שהגיע הזמן באמת, לפני שיהיה מאוחר מדי, שנוכל לדון בכל הסוגיות של גיור, של המשכיות יהודית, של חינוך יהודי, של אתגרי הכשרות, אנטישמיות, האיום על הביטחון של קהילות יהודיות, עתידן של הקהילות וסוגיות שנוגעות אפילו לקבורה.

יצחק הרצוג: כל מיני נושאים שמן הראוי שכולם, כל עם ישראל כולו יהיה מעורב בהם והמקום הנכון לכך היא הסוכנות היהודית.

יצחק הרצוג: אני מברך את הסוכנות על פועלה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת נחמן שי.

נחמן שי: תודה רבה אדוני היושב ראש.

נחמן שי: תודה גם לך משה גפני שיזמת את הדיון וזאת הזדמנות להעלות בכנסת סוגיות שקשורות לעם היהודי.

נחמן שי: זה לא פשוט.

נחמן שי: אנחנו הקמנו כאן שדולה.

משה גפני: אני רק העליתי את תפקיד המדינה בעניין הזה.

משה גפני: כל הדברים האחרים, זה בסדר.

משה גפני: אתם כולכם מדברים כמו אנשים חרדים שאמרו קהילות, למה צריך מדינה.

יצחק הרצוג: יש מדינה.

יצחק הרצוג: הסברתי לך.

משה גפני: לא, אין מדינה.

משה גפני: יש סוכנות.

יצחק הרצוג: יש ארגון שמביא את כולם ביחד.

יצחק הרצוג: יש רק מקום אחד.

משה גפני: אני שמח שהתקדמתם, כמו החרדים.

משה גפני: קהילות.

נחמן שי: אני אסביר לך משהו.

משה גפני: אני בעד זה שתהיו חרדים.

נחמן שי: כרגע אמרתי שאתה כמו מסי ועכשיו אני אגיד שאתה כמו רונלדו.

נחמן שי: תן לי.

יצחק הרצוג: לא כמו רונלדו.

יצחק הרצוג: כמו אחד מגדולי הרבנים.

נחמן שי: כמו הרב הרצוג זצ"ל.

נחמן שי: משכת אותי לאיזה מקום ואני אומר לך דבר אחד הכי חשוב.

נחמן שי: בלי עם יהודי אין מדינת ישראל.

נחמן שי: כך אני חושב.

נחמן שי: אם לא נשמור על כמה מיליונים שיש, שבעה, שישה, שמונה, במקומותיהם – לא תהיה לנו מדינה.

נחמן שי: לכן המשימה של קיום העם היהודי במקומותיו, בעיני היא המשימה מספר אחת של מדינת ישראל.

נחמן שי: אם ביבי רוצה עכשיו לקנות עוד כמה דברים כדי להגן מפני האיראנים, תאמין לי שאם הוא יצליח לצמצם את ההתבוללות באמריקה או במדינות אחרות, כי אמר חיים ילין שנעלמת לו קהילה שלמה, בזה אנחנו עושים את ההחלטה הכי חשובה שלנו.

נחמן שי: אני יודע, יש שאלה איזה מין יהודים הם והאם הם ילכו בזרם הזה או בזרם ההוא, ואני אומר לך שמבחינתי בכל זרם שהם יהיו בו, עדיין הם בתוך העם היהודי.

נחמן שי: אנחנו הקמנו כאן בכנסת שדולה לעם היהודי וזאת כבר כנסת שלישית בה אנחנו מתכנסים.

נחמן שי: לכאורה זה נשמע מצחיק כי מה הכנסת צריכה שדולה כזאת, אבל כן היא צריכה כי אני רוצה שהשיח על העם היהודי, מה הוא היום ומה הוא יהיה, אם הוא יהיה, הוא בלב העניין שלנו.

נחמן שי: לכן טוב שהוועדה עוסקת בנושא הזה היום ולכן אני מודה לך שהעלית את זה על סדר היום.

נחמן שי: הנושא חיוני וחשוב מאין כמוהו.

נחמן שי: הסוכנות היהודית היא מוסד "ישן".

נחמן שי: גם המוסדות הציוניים ואני לא מוציא מכלל חשבון שצריך לערוך אותם מחדש ולבחון את פעילויותיהם והם עושים את זה מדי פעם, עוד תכנון אסטרטגי ועוד תכנון אסטרטגי.

נחמן שי: בסדר גמור.

נחמן שי: כולנו צריכים לעשות מחשבה עתידית ולבדוק את עצמנו אם אנחנו יעילים ואם אנחנו עונים למטרות שלנו וכן הלאה.

נחמן שי: אבל לא הייתי מבטל את זה.

נחמן שי: לא הייתי מבטל אותם לחלוטין או מוציא אותם.

נחמן שי: בשורה התחתונה, המדינה לא יכולה להחליף אותם.

נחמן שי: היא לא יכולה.

נחמן שי: מקצת הפעולות היא יכולה לעשות ועובדה שהיא עשתה.

נחמן שי: במשך השנים, אם תראה, המדינה נכנסה בנעלי הסוכנות בכמה נושאים.

נחמן שי: בכמה נושאים הסוכנות נשארה גוף יחיד וייחודי שרק הוא יכול לעשות בהיותו נון גוורמנטל.

נחמן שי: כלומר, ארגון לא ממשלתי הכי גדול לפי דעתי שיש למדינת ישראל ושיש לו יכולות שהן יוצאות דופן.

נחמן שי: אני אומר עוד משהו ובזה אני אסכם.

נחמן שי: אני מדבר גם על הצד ההפוך.

נחמן שי: אני רוצה שישראלים ידעו מהו העם היהודי.

נחמן שי: גם זאת נקודה מאוד חשובה.

נחמן שי: גדל כאן דור, יותר מאחד, שאפילו לא יודע שיש עם יהודי מעבר לגבולות הארץ.

נחמן שי: הוא נוסע לטייל בכל מקום, הוא רואה את כל העולם, הוא אף פעם לא טורח ללכת לבית כנסת.

נחמן שי: אומרים לו כאן בניין הקהילה היהודית, הוא הולך לפיצרייה ממול.

נחמן שי: אני חושב שכל ישראלי שגדל בארץ צריך לדעת מהו העם היהודי ולכן אני גם לא נגד לימוד ההיסטוריה היהודית וכן הלאה.

נחמן שי: אני לא נגד.

נחמן שי: אני חושב שצריך לבדוק את זה.

נחמן שי: לסוכנות יש חלק בזה כי מאות ואלפי צעירים – אלפים, אנחנו פגשנו, מאיר הזכיר את זה – עוברים את ההתנסות הזאת דרך העבודה שלהם בחוץ לארץ ולומדים והם חוזרים מגויסים לעניין.

נחמן שי: אני אומר לך שזה נכס.

נחמן שי: לא לומדים את זה בבית ספר אבל לומדים את זה דרך העשייה וגם זה חשוב, שידעו כמה שיותר ישראלים מהו העם היהודי שהם חלק בלתי נפרד ממנו.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת עודד פורר.

עודד פורר: תודה אדוני.

עודד פורר: ראשית, חבר הכנסת גפני, אני אתייחס דווקא לדבריך.

עודד פורר: אני לא אתייחס למה עושה משרד הקליטה.

עודד פורר: אני מניח שהמנכ"ל יתייחס לזה בהמשך.

עודד פורר: אתה פתחת ואמרת שאחרי שבעים שנים שיש מדינה, יכול להיות שנגמר תפקידה של הסוכנות.

משה גפני: לא.

משה גפני: אני אמרתי שיכול להיות שהם צריכים להישאר בדברים מסוימים.

עודד פורר: אחרי שבעים שנים תפקידה של הסוכנות רק התחיל.

עודד פורר: אנחנו עדיין נמצאים במצב שמתוך 14.5 מיליון יהודים, רק 6.5 מיליון חיים בישראל.

עודד פורר: זה אומר שרוב העם היהודי חי בגולה.

עודד פורר: המקום היחיד בו יש שותפות בין העם היהודי בתפוצות לבין העם היהודי כאן – אגב, כפי שהיה מראשית המאה הקודמת – כדי לבנות כאן את מדינת היהודים, זה תחת המטריה הזו של אותם מוסדות לאומיים.

עודד פורר: עם כל הציונות שבדבר, ויש כאן קצת ציניות בדיון הזה, אנחנו יודעים מהיכן נולד הדיון הזה, לאן הוא הולך ולאן אתה חותר.

עודד פורר: אני אומר לך, גם אולי בהמשך לדברים שאמר לך קודם יושב ראש האופוזיציה - - -

נאוה בוקר: אתה יכול להגיד מהיכן נולד הדיון?

נאוה בוקר: אני באמת שואלת.

עודד פורר: מי שמבין, מבין.

אברהם נגוסה: זאת הצעה לסדר יום.

עודד פורר: היא לא שאלה ברמה הטכנית.

נאוה בוקר: אני באמת רוצה להבין.

עודד פורר: אני אענה אחר כך.

עודד פורר: גפני, הסוכנות היהודית היא חלק מהמארג של אותו קיבוץ גלויות שאנחנו נמצאים בו היום.

עודד פורר: שבעים שנים, זה נראה הרבה זמן אבל זה פסיק ושבעים השנים האלה הם שבעים שנים שהם המשך של חלק מ-120 שנים בהן העם היהודי חוזר לארצו.

עודד פורר: התהליך הזה הוא תהליך שקורה לכל העם היהודי כאן ובגולה.

עודד פורר: חלק חוזרים וחלק יחזרו.

עודד פורר: בסוף כולם יחזרו.

עודד פורר: כשאתה תלך לפרשת ניצבים ואתה תקרא שם על שיבת ציון, ושב ה' אלוהיך את שבותך, איך מפרש את זה רש"י?

עודד פורר: היה לו לכתוב השיב את שבותך, שהשכינה כביכול שרויה עם ישראל וצרת גלותם וכשנגאלים הכתיב גאולה לעצמו שהוא ישוב עמהם.

עודד פורר: ועוד יש לומר, וזאת הנקודה, שגדול יום קיבוץ גלויות ובקושי, כאילו הוא עצמו צריך להיות אוחז בידיו ממש איש איש ממקומו.

עודד פורר: הוא אומר שיום קיבוץ הגלויות כל כך קשה שאפילו בקיבוץ הגלויות הקדוש ברוך הוא אוחז איש איש ממקומו.

אלעזר שטרן: הוא אומר הקדוש ברוך הוא ולא הסוכנות.

אלעזר שטרן: זאת הבעיה שלו.

משה גפני: לא אמרתי את זה.

עודד פורר: הקושי הזה, כפי שהוא מחייב את הקדוש ברוך הוא לעזור לכל אחד בקיבוץ הגלויות, הוא מחייב אותנו כאן והוא מחייב את היהודים בתפוצות ואת זה עושה העם היהודי באמצעות המסגרת הזאת שהיא הסוכנות היהודית.

משה גפני: אדוני היושב ראש, אני חייב לעלות כי יש לנו ישיבה על ים המלח.

משה גפני: חשבתי שהדיון יהיה עד 3:00.

משה גפני: אם אפשר, עוד משפט.

משה גפני: אני יכול להזדהות עם רוב הדברים שנאמרו כאן על ידי חברי הכנסת.

משה גפני: בוודאי עם דבר התורה ובוודאי עם כל הדברים שנאמרו.

משה גפני: אני לא העליתי את הנושא האידיאולוגי.

משה גפני: הנושא האידיאולוגי, יש לו בו עמדה אבל היא לא רלוונטית.

משה גפני: אני העליתי את הנושא זה וגם לא אמרתי לבטל את הסוכנות.

משה גפני: המדינה צריכה לקחת על עצמה אחריות.

משה גפני: גם בקק"ל, גם בסוכנות, גם בקרן היסוד, יש דברים שהיום המדינה צריכה לקחת.

משה גפני: חברת עמיגור, אחד הגופים שהוא פאר היצירה של הסוכנות היהודית.

משה גפני: אני לא מתווכח על זה בכלל.

משה גפני: יש לי הכרת הטוב לעמיגור.

משה גפני: אני גרתי באופקים.

משה גפני: משרד השיכון לא יכול לעשות את זה?

משה גפני: אתם התחלתם לדבר כמו אנשים חרדים.

משה גפני: האנשים החרדים פעם אמרו שצריך להקים קהילות.

משה גפני: אתם רוצים להחזיק קהילות?

משה גפני: תחזיקו קהילות, אבל לשם מה המדינה?

משה גפני: למה יש משרד קליטה?

משה גפני: למה יש משרד שיכון?

משה גפני: למה יש משרדים שצריכים לטפל בזה?

משה גפני: זה מה שהעליתי.

משה גפני: עם רוב הדברים שנאמרו, ואני חושב שאפילו עם הכול, אני מזדהה.

משה גפני: תפקיד המדינה וכל מה שנעשה ושצריך למנוע התבוללות.

משה גפני: למה יש התבוללות?

משה גפני: לא היה דיון.

משה גפני: אתם רוצים לקיים דיון?

משה גפני: אני מוכן.

משה גפני: יש לי עמדה אבל לא זה מה שהעליתי.

משה גפני: אני מאוד מודה לך אדוני היושב ראש.

משה גפני: אני מתנצל.

משה גפני: אני הייתי נשאר אבל יש לנו דיון על ים המלח.

אברהם נגוסה: תודה רבה לך.

טלי פלוסקוב: גפני, רק משפט אחד.

טלי פלוסקוב: תודה לך שנתת לנו הזדמנות לומר לסוכנות היהודית תודה על מה שהיא עושה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ.

בצלאל סמוטריץ': אני דווקא רציתי להתייחס לדברים של גפני.

בצלאל סמוטריץ': אני באמת חושב שביחס למה שעושה הסוכנות, לא צריך להאריך.

בצלאל סמוטריץ': דיברו כאן קודמיי.

בצלאל סמוטריץ': אגב, אני לא מסכים עם כל מה שנאמר.

בצלאל סמוטריץ': נחמן, הקשר עם יהדות התפוצות חשוב לי מאוד, הסוכנות חשובה, העם היהודי לא ייכחד, מדינת ישראל לא תיכחד.

בצלאל סמוטריץ': צריך להיזהר מלצייר ציורים הפוכים.

בצלאל סמוטריץ': אמרת שאם לא יהיה שם, לא יהיה כאן.

בצלאל סמוטריץ': כאן ברוך השם יש.

בצלאל סמוטריץ': ציטוטים אפשר כמה שרוצים.

בצלאל סמוטריץ': אני דווקא רוצה להתייחס לנושא עליו דיבר גפני.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שזאת עמדה מיתממת, לא רלוונטית, לא רצינית.

בצלאל סמוטריץ': המדינה לא מתנערת מאחריות.

בצלאל סמוטריץ': המדינה לוקחת אחריות והיא מממשת את האחריות לתוך מארג שלם של גופים ושל תחומי עשייה.

בצלאל סמוטריץ': אין מדינה בעולם שהמדינה עושה הכול לבד.

בצלאל סמוטריץ': אגב, המדינה היא אחד הגופים הכי פחות יעילים.

בצלאל סמוטריץ': כמה שלא נמצא בעיות והסתיידות עורקים של גופים עתיקים כמו המוסדות הלאומיים, המדינה היא גוף הרבה פחות יעיל והרבה יותר מורכב.

בצלאל סמוטריץ': אני לא רוצה להגיד ביטויים יותר קשים אבל לחשוב שאם המדינה תעשה את זה, זה ייעשה בצורה יותר יעילה?

בצלאל סמוטריץ': זה היפך המציאות והיפך האמת.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שבכל המדינות בעולם, בוודאי במדינת ישראל, אין שום התנערות של המדינה מאחריותה ומחובותיה אם היא מסתייעת ועובדת בשיתופי פעולה חשובים עם גופים כמו הסוכנות, כמו קק"ל, כמו החטיבה להתיישבות וכמו הרבה מאוד גופים אחרים.

בצלאל סמוטריץ': יש אין ספור דוגמאות.

בצלאל סמוטריץ': דיברו כאן קודם על הגמ"חים אבל יש אין ספור דוגמאות שמדינת ישראל לוקחת אחריות ועושה יחד, ליד, במקביל, תוך כדי, על ידי, בהסתייעות עם גופים אחרים וזה הדבר הכי נכון, הכי צודק, הכי לגיטימי.

בצלאל סמוטריץ': כל גוף עושה את מה שהוא מתמחה בו ובביחד הזה כל מה שצריך לקבל מענה, מקבל מענה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת נאוה בוקר.

נאוה בוקר: אני אקצר כי אני צריכה לרוץ לרביזיה בוועדת החוקה.

נאוה בוקר: אני חושבת שהישיבה הזאת היא אבסורד.

נאוה בוקר: מישהו האמין שאי פעם נצטרך לשבת כאן ולנהל את הדיון הזה על הצורך בקיומה של הסוכנות היהודית?

נאוה בוקר: אני רואה בזמן האחרון יותר מדי מתקפות על גופים שהם עמודי התווך של הציונות כמו הסוכנות היהודית, כמו קק"ל.

נאוה בוקר: הארגון הזה ממלא תפקידים ומבצע פעולות שהמדינה לא יכולה ולא עושה, לצערנו.

נאוה בוקר: אני חושבת שהם עושים עבודה נהדרת, אם זה בהסברה, אם זה בעידוד עלייה.

נאוה בוקר: ביקרנו בפרגוואי, בקייב, בהרבה ארצות וראינו את העבודה המדהימה של השליחים של הסוכנות.

נאוה בוקר: אתה יודע מה?

נאוה בוקר: דמעות בעיניים.

נאוה בוקר: מעבר להתרגשות, הם עושים עבודת קודש.

נאוה בוקר: הם אחראים לעלייה ארצה של מיליוני יהודים.

נאוה בוקר: אגב, דווקא היום הסוכנות רלוונטית יותר מכל זמן אחר, דווקא בגלל המתקפות האנטישמיות.

נאוה בוקר: הם עושים עבודת הסברה מצוינת וממזערים נזקים בעולם כלפי העם היהודי וכלפי מדינת ישראל.

נאוה בוקר: אסור לנו לפגוע בגוף הזה.

נאוה בוקר: אני חושבת שהדיון הזה היה מיותר מלכתחילה.

נאוה בוקר: פגיעה בארגון כזה תהיה בכייה לדורות.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת שטרן הלך.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת ביטן הלך.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת אמיר אוחנה, בבקשה.

אמיר אוחנה: אני רוצה כמובן להצטרף לכל השבחים שמעתירים על הסוכנות.

אמיר אוחנה: אני נוכחתי מקרוב בעבודה של הסוכנות.

אמיר אוחנה: אני בקשר די רציף עם קהילות יהודיות ברחבי העולם, מאוסטרליה, צפון אמריקה, אירופה וכולי, ואני רואה את החשיבות של הקשר בין הקהילות לבין הסוכנות ואני רואה גם שזה מבשיל הרבה פעמים לאחד הדברים שהכי חשובים לנו במדינה – לעלייה.

אמיר אוחנה: עלייה למדינת ישראל.

אמיר אוחנה: אני חושב שהמדינה לא יכולה - יש הרבה דברים שאני חושב שהמדינה לא צריכה לעשות וזה אחד מהם – לטפל בזה בעצמה ולכן טוב שיש את הסוכנות, אבל כן, הסוכנות צריכה, כי זה אינטרס של מדינת ישראל, את כל העזרה והסיוע גם מאתנו המחוקקים.

אמיר אוחנה: טוב שהיא קיימת, שתמשיך להתקיים ושתעלה ותפרח.

אמיר אוחנה: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת חיליק בר.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת טלי פלוסקוב, בבקשה.

טלי פלוסקוב: שלום לכולם.

טלי פלוסקוב: אני רציתי להתחיל בתודה לגפני.

טלי פלוסקוב: באמת זאת הזדמנות בפעם אני לא יודעת כמה לפרגן לסוכנות היהודית ולדבר על הדברים היפים שהיא עושה.

טלי פלוסקוב: נמצא כאן ג'וש ובאמת, מכל הלב, אנחנו יודעים עד כמה הנושא חשוב לליבך ואיזו עבודה אתה עושה.

טלי פלוסקוב: אני כמובן גם מדברת ומעבירה את המסר למר שרנסקי.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לדבר לא רק על דברים שאנחנו עושים כאן בארץ.

טלי פלוסקוב: הפרויקט הענק של דיור ציבורי יחד עם משרד האוצר, הוא חלק מאוד משמעותי.

טלי פלוסקוב: הנוכחות שלכם שם היא הכרחית.

טלי פלוסקוב: אתם יודעים לגלות את הסוגיות והבעיות אתן המדינה מתמודדת ולמצוא את הכלים שעומדים לכם כדי לקחת חלק בפתרון דברים אתם אנחנו מתמודדים.

טלי פלוסקוב: גם את זה צריך להגיד.

טלי פלוסקוב: אני כבר לא מדברת על כך שבאמת יש המון עולים שעברו דרככם.

טלי פלוסקוב: מי שעבר את העלייה ומי שיודע מה זה, רק יכול להעריך עד כמה השותפים לדרך בצעדים שעושים, כמו הסוכנות היהודית, הם חשובים.

טלי פלוסקוב: לא מזמן ביקרנו באוקראינה, עת היינו בכנס עם עולים פוטנציאליים.

טלי פלוסקוב: כמה שאלות נשאלו שם.

טלי פלוסקוב: אם לא האנשים האלה שנותנים להם את התשובות – ורק אתמול היה לנו דיון לגבי הכרת התארים בארץ וישב כאן

טלי פלוסקוב: נציג הסוכנות והסביר לנו עד כמה חשוב לאנשים לקבל את כל הכלים האלה מראש, לא כשהם יגיעו לכאן וילמדו מה קורה כאן, לא, הם צריכים לדעת מראש מה מחכה להם.

טלי פלוסקוב: לכן התפקיד שלכם במקרה הזה בעיני הוא הכרחי.

טלי פלוסקוב: בעיני, לצערי, מה ששמעתי מגפני, בתקווה שהמדינה תוכל להחליף את הסוכנות היהודית, אנחנו מאוד מאוד רחוקים מזה.

טלי פלוסקוב: כדי לקצר אני יכולה להגיד לכם יישר כוח על העבודה שאתם עושים.

טלי פלוסקוב: אנחנו תמיד נשמח לעזור לכם ולתמוך בכם.

טלי פלוסקוב: אני שמחה על החוק שעבר כדי לחזק את הגוף כמו הסוכנות, חוק שכולנו היינו שותפים לו.

טלי פלוסקוב: תמשיכו בעבודתכם.

טלי פלוסקוב: אנחנו מאחוריכם.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת שטרן.

אלעזר שטרן: אני אומר את האמת.

אלעזר שטרן: גפני הלך ולכן כאילו עזבו אתכם, כולנו כאילו אומרים כמה הסוכנות חשובה אבל זה לא הדיון.

אלעזר שטרן: ג'וש, אתה ביקשת מגפני שיבקש את הדיון?

טלי פלוסקוב: זה נראה כך.

טלי פלוסקוב: נכון?

אלעזר שטרן: לי אין מה להגיד.

אלעזר שטרן: אני אומר את האמת.

אלעזר שטרן: אני חושב שהוויכוח כאן הוא ויכוח אידיאולוגי קשה בין התנועה הציונית על כל מה שהיא מייצגת, על העם שיושב בציון ועל העם שיושב בתפוצות ועל הזכות של כולנו להיות יהודים, וגפני, לצערי הרב, מייצג חלק קטן שבחלקו הגדול הוא בכלל לא ציוני.

אלעזר שטרן: כאילו אין קרקע משותפת.

אלעזר שטרן: אני לא רוצה להגיד אפילו אבל חלק מהדברים, אם יש מדינה ויש ממלכתיות, כאילו בשבח הממלכתיות, אז מה כל החינוך שלהם ומה כל הכשרויות שלהם.

אלעזר שטרן: אני לא רוצה להיכנס לזה.

אלעזר שטרן: בשורה התחתונה.

אלעזר שטרן: אני חושב שטוב שקיימנו דיון, שניתן עוד פעם צ'פחות לסוכנות.

אלעזר שטרן: דרך אגב, שהסוכנות לא תחשוב חס וחלילה שאין מה לתקן בה מרוב הדברים הטובים שאמרו כאן.

יחיאל חיליק בר: חוץ מג'וש.

יחיאל חיליק בר: בו אסור לגעת.

טלי פלוסקוב: אותו לא מתקנים.

אלעזר שטרן: ג'וש יודע שאני מכיר את הסוכנות שנים לפני ולפנים ונהנה לשתף פעולה כדי לדאוג לעתיד טוב יותר לעם היהודי.

אלעזר שטרן: דווקא בגלל מה שגפני עושה כאן, ניסה לעשות כאן, אני לא חושב שזה המקום שעכשיו נדבר על הסוכנות אלא חוץ מזה שנאמר לגפני של נעליך, אתה נהנה ובמדינת ישראל בזכות הסוכנות היהודית לדורותיה, יש לימוד תורה כמו שלא היה בעולם היהודי אף פעם וזה בזכות הציונות שהסוכנות היהודית היא חלק מרכזי בה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת חיליק בר.

יחיאל חיליק בר: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: אני מצטער מאוד על האיחור.

יחיאל חיליק בר: אירחתי משלחת של אמריקאים שגם את זה אתם מבקשים מאתנו בסוכנות לעשות אבל היה חשוב לי לבוא לכאן כדי לתת כתף, ג'וש, לפעילות המדהימה שאתם ואתה בפרט עושים.

יחיאל חיליק בר: אני רוצה לגלות למדינת ישראל משהו שאולי היא לא יודעת.

יחיאל חיליק בר: אין תחליף לסוכנות.

יחיאל חיליק בר: אני אומר לכם שאנחנו נמצאים בעידן – הרב קריב יספר לכם – כמה עמותות וגורמים פרטיים עושים פרטים שהמדינה צריכה לעשות וזה בסדר.

יחיאל חיליק בר: המדינה נניח לא יכולה לעשות הכול.

יחיאל חיליק בר: אנחנו נמצאים במצב שהמדינה מפריטה דברים כי היא לא יכולה לעשות אותם או שנכנסים למקומות שהמדינה לא יכולה לעשות כל מיני עמותות, אם אלה עמותות לילדים במצוקה, לעולים ולדברים אחרים.

יחיאל חיליק בר: עכשיו פתאום יש איזושהי מחשבה שהמדינה יכולה לעשות מה שהסוכנות עושה?

יחיאל חיליק בר: אנחנו נגלה אם האיוולת הזאת במקרה תקרה שהמדינה לא יכולה להיכנס לנעליים האלה של הסוכנות.

יחיאל חיליק בר: אין לה לא את הניסיון, לא את הכלים, לא את הקשרים לעשות את מה שהסוכנות היום עושה והסוכנות כבר מזמן היא לא רק עלייה – זה קודם כל עלייה – אלא זה חינוך לציונות, זה קידום של צעירים וזה בתוך החברה הישראלית.

יחיאל חיליק בר: רק בעיר ממנה אני בא, צפת, ובעיר בה אני גר היום, ירושלים, אני רואה את הדברים שהסוכנות עושה עם עולים בתוך החברה, בתוך הקהילה בישראל ולא רק בקהילות בטורונטו ובניו-יורק.

יחיאל חיליק בר: אני לא רוצה להרחיב בנתונים שבטח כולם כבר נתנו כאן במהלך השעה אלא רק לומר שהסוכנות, מעבר לזה שהיא סמל, גם למערך הזה שהקים את המדינה כולו ולמכלול הגופים שהקימו את המדינה, בוודאי היא סמל לחיזוק העלייה, לחיזוק הציונות, לחיזוק התודעה היהודית, המודעות, החשיבות, המלחמה בהתבוללות.

יחיאל חיליק בר: במשלחת שאני הייתי בארצות הברית, כמה שלא הערכתי את הסוכנות, הבנתי כמה אתם עושים ואנחנו לא יודעים.

יחיאל חיליק בר: לכן אני מאוד מקווה – ושזה יעבור גם לגפני – שהמדינה תחדל מלהשתעשע ברעיון הזה של פירוק הסוכנות והחלפתה גם כי היא לא תצליח וגם בגלל שהסמל הזה שהוא הרבה מעבר לסמל חייב להישאר ולפעול בשבילנו, בשביל עתיד העם היהודי.

יחיאל חיליק בר: אני מאחל לכם בהצלחה.

יחיאל חיליק בר: אני חייל במאבק הזה, אם יהיה.

יחיאל חיליק בר: באמת שאפו גדול על כל מה שעשיתם.

<ג'וש שוורץ: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: חבריי חברי הכנסת, עכשיו אנחנו עוברים למנכ"ל משרד העלייה והקליטה, מר אלכס קושניר.

אלכס קושניר: אני הרבה בוועדה הזאת ואף פעם לא ראיתי כל כך הרבה חברי כנסת כאן.

אלכס קושניר: רק לברך על ההיענות ועל הרצון להשתתף במפעל הזה שנקרא עלייה וקליטה.

אלכס קושניר: אני יכול רק להתייחס לפן המקצועי ולשיתוף הפעולה שיש לנו עם הסוכנות היהודית ואני יכול להגיד לכם שהיום אנחנו נמצאים בתקופה שלפי דעתי מאז שנות ה-90 לא הייתה בשיתוף הפעולה.

אלכס קושניר: יש לנו פרויקט לאומי לעידוד עלייה שבדיוק בשבוע שעבר הממשלה אישרה תקצוב לשלוש שנים בסך 24 מיליון שקלים כל שנה.

אלכס קושניר: זאת פעילות משותפת שלנו עם הסוכנות היהודית ועם ההסתדרות הציונית כאשר המטרה היא בעצם לנצל את היתרונות היחסיים שיש לכל גוף וגוף.

אלכס קושניר: ברור לכולם שהמדינה כמדינת ישראל לא יכולה לפעול בחוץ לארץ לטובת עידוד עלייה כי זאת עבירה על החוק בכל מדינה, ולכן רק גוף לא ממשלתי כמו הסוכנות יכול לעשות דבר כזה, מה גם שלסוכנות ולהסתדרות הציונית יש תשתית מתאימה למפעל הזה שנקרא עידוד עלייה.

אלכס קושניר: אני חושב שהיום אנחנו נמצאים במצב ששיתוף הפעולה בינינו לבין הסוכנות מייצר סינרגיה ולא סתם אנחנו עדים לגל עלייה.

אלכס קושניר: גם בקליטה, כל ההפעלה של מרכזי הקליטה שהם בבעלות הסוכנות והם בתקצוב שלנו, זה דבר מדהים ואנחנו רואים גם כאן סינרגיה וקליטה מוצלחת של עולים.

אלכס קושניר: לכן אני לא מסכים עם אמירות כמו שהמדינה לא עושה שום דבר בתחום העלייה והקליטה.

אלכס קושניר: זה ממש לא נכון.

אלכס קושניר: אנחנו כמשרד עומדים בראש התהליך הזה ובראש המערך הזה ויש לנו שיתוף פעולה מדהים עם הסוכנות היהודית.

אלכס קושניר: אני רק יכול לאחל ששיתוף הפעולה הזה יימשך ויגדל.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: נציג התנועה למען איכות השלטון בישראל, עורך דין תומר נאור.

<תומר נאור: תודה רבה לוועדה שהזמינה אותנו לדבר היום.

<תומר נאור: אנחנו כאן אבל קטונו לדבר האם צריך או לא צריך את הסוכנות.

<תומר נאור: אני אבקש להתחבר בקצרה לדברים שאמרו חברי הכנסת מאיר כהן ואלעזר שטרן.

<תומר נאור: הסוכנת היא גוף נהדר, חיובי, ראוי, רצוי, הייתי שליח, עבדתי הרבה שנים עם נוער חוץ לארץ.

<תומר נאור: לא לבטל אבל כן לבקר.

<תומר נאור: אנחנו בשלוש השנים האחרונות, מה שהתחיל בסוגיה של שמרכז הקליטה במבשרת שכבוד יושב הראש מכיר, גילינו שהיום אין אף רגולטור שמפקח על הסוכנות כמו שצריך.

<תומר נאור: לא משרד האוצר, לא רשות מקרקעי ישראל, לא משרד הבינוי והשיכון וגם לא אגף הביטוח ושוק ההון.

<תומר נאור: הסוכנות היא גוף שמגלגל סכומי עתק בכסף ציבורי ואין אף אחד שיודע לומר לנו כמה נכסים הם מחזיקים, כמה נכסים הם מעבירים לקופת הפנסיה עבור חובות אקטוארים, לאן הולך הכסף שהוא כסף ציבורי והפתרון הוא שקיפות.

<תומר נאור: הפתרון הוא החלה של ביקורת של מבקר המדינה.

<תומר נאור: דיברו כאן על הקרן הקיימת לישראל שנמצאת בתהליכים.

<תומר נאור: אנחנו לא נבקר את פעילות הסוכנות משום שהפעילות של הסוכנות היא חשובה וראויה ואנחנו מאמינים שצריך לשמור עליה אבל אנחנו חושבים ששבעים שנים, הגיע הזמן לשקיפות, להחלה של ביקורת של מבקר המדינה על הסוכנות ומן הראוי שתצא קריאה מהוועדה הזאת גם בנושא הזה.

<תומר נאור: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: מזכ"ל הסוכנות רוצה להגיב לקריאה שלך.

<ג'וש שוורץ: כל פעם מחדש אני מופתע מהדמגוגיה ואי הדיוקים שנציג התנועה לאיכות השלטון שם על השולחן בדיונים בכנסת בכל הנוגע לסוכנות היהודית.

<ג'וש שוורץ: אנחנו הגוף הכי שקוף בעולם.

<ג'וש שוורץ: הדוחות הכספיים והתקציב באתר האינטרנט.

<ג'וש שוורץ: אנחנו פועלים לפי עקרונות חוק חופש המידע.

<ג'וש שוורץ: יש מבקר עצמאי, מבקר המוסדות הלאומיים שבדיוק עכשיו דנו באופן משמעותי בתקציב שלו.

<ג'וש שוורץ: הוא כפוף לתורמים בחוץ לארץ ולא יושב בתוך הסוכנות ורשאי לבקר כל מה שהוא רוצה.

<ג'וש שוורץ: יש גם סיכום בין מבקר המדינה לבין יושב ראש הסוכנות שהמבקר יכול לעשות ביקורת בכל הפרויקטים והכספים שהממשלה נותנת שאלה כספי הציבור.

<ג'וש שוורץ: אתה יודע היטב שיש בעיה משפטית שהגוף יהיה גוף ממשלתי מבוקר בגלל הפטור ממס בארצות הברית ובמדינות אחרות.

<ג'וש שוורץ: לכן כל הזמן להגיד שהסוכנות היא גוף לא שקוף ולא פועלת בשקיפות, יושבים אצלנו בחבר הנאמנים תורמים מחוץ לארץ, יושב ראש חבר הנאמנים תורם ומתנדב מחוץ לארץ, אני חושב שדי, בואו נפסיק עם הדמגוגיה.

<ג'וש שוורץ: אין במדינת ישראל גופים שקופים כמו הסוכנות היהודית.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: הרב גלעד קריב, בבקשה.

גלעד קריב: אלמלא ים המלח המתייבש שלהצלתו נחלץ חבר הכנסת גפני, היינו רואים את המחזה המוכר שברגע שאחד מנציגי הזרמים הלא אורתודוכסים מקבל את רשות הדיבור, הוא יוצא בסערה מהחדר.

גלעד קריב: חבל שנחסך מאתנו המראה כי זאת תכלית הדיון.

גלעד קריב: אפשר לדבר כאן - ולצערי חברי הכנסת כבר לא כאן – על פעולת הסוכנות, על מפעלותיה בקליטת העלייה ובתחום החברתי, אבל, חברים, כפי שביקש חבר הכנסת גפני, בואו נדבר אמת.

גלעד קריב: הסיבה היחידה שהוא הניח את ההצעה על סדר יומה של הכנסת היא ההתגייסות של יושב ראש הסוכנות מר נתן שרנסקי נגד החלטת הממשלה להקפיא ובעצם לבטל את מתווה הכותל.

גלעד קריב: הדברים ברורים והדברים ידועים ואף אחד לא מכחיש אותם.

גלעד קריב: זה הנושא היחיד שמטריד את חבר הכנסת גפני, שהסוכנות היהודית, בניגוד לזירות מסוימות במדינת ישראל, חרטה על דגלה את עיקרון הפלורליזם ואת רב הגוניות בעם היהודי ואת הניסיון להושיב סביב שולחן אחד את כל החוגים ואת כל הזרמים.

גלעד קריב: זה העניין היחיד שמטריד את חבר הכנסת גפני.

גלעד קריב: הרי חבר הכנסת גפני יכול לדבר על ממלכתיות?

גלעד קריב: כבר הזכיר חבר הכנסת סמוטריץ שזרם החינוך היחיד במדינת ישראל שמקבל מאה אחוזים מימון אבל הוא לא חלק מהמדינה, זה החינוך החרדי שחבר הכנסת גפני מגן עליו.

גלעד קריב: חבר הכנסת גפני לא מוכן לאכול במקום שיש בו תעודת כשרות שמונפקת על ידי הגוף הממלכתי, הרבנות הראשית, והוא חי על בד"צים שהם ארגונים פרטיים.

גלעד קריב: הרי עורכי הדין הגדולים ביותר של הפרטה, אלה המפלגות החרדיות.

גלעד קריב: אז הוא מדבר על לתת למדינה את התפקיד?

גלעד קריב: זה לא מה שמעסיק את חבר הכנסת גפני.

גלעד קריב: חבר הכנסת גפני עוין את הרעיון שבמדינת ישראל צריך להישמע קול של כל החוגים וכל הקהילות בעם היהודי והדרך היום לבצע את זה היא באמצעות המוסדות הלאומיים.

גלעד קריב: אי אפשר להתעלם מהעובדה שיש רק מפלגה יהודית אחת בבית הזה, אחת בלבד, שלא שותפה לתנועה הציונית וזאת מפלגתו של חבר הכנסת גפני.

גלעד קריב: אפילו מפלגת ש"ס ותנועת ש"ס הצטרפה אחרי לבטים גדולים להסתדרות הציונית ושותפה היום למפעל הציוני וזה קשה וזה מורכב ויש ויכוחים, אבל הם יושבים מסביב לשולחן.

גלעד קריב: רק מפלגה אחת מפנה את הגב שלה שבעים שנים לתנועה הציונית ולמוסדות שלה ומה הפלא שבערב כ"ט בנובמבר, במלאת שבעים שנים להצלחה הגדולה ביותר של המוסדות הציוניים בזירה הבין-לאומית, נציג מפלגת יהדות התורה האנטי ציונית, שלא שותפה למפעל הציוני, מביא את הדיון הזה לכאן.

גלעד קריב: בואו לא נדבר על איכות פעולתה של הסוכנות כי כולם כאן מסכימים מה הסוכנות יודעת לעשות ומה התפקידים שלה במדינת ישראל ובתפוצות.

גלעד קריב: בואו נדבר על העובדה שהיום בתוך הקואליציה ובתוך ממשלת ישראל יושבים אנשים שעסוקים מבוקר ועד ערב לזרוע פירוד, שנאה ואיבה בין החוגים והקהילות השונות בעם היהודי.

גלעד קריב: זה צריך להיות הדיון שמתקיים בעקבות הערותיו של חבר הכנסת גפני.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: נציג הפדרציות בצפון אמריקה.

<דני ווזנר: תודה אדוני היושב ראש.

<דני ווזנר: אני מהפדרציות היהודיות בצפון אמריקה.

<דני ווזנר: אנחנו מייצגים את 150 הפדרציות היהודיות ברחבי ארצות הברית וקנדה ו-300 קהילות קטנות.

<דני ווזנר: אנחנו בעצם הארגון הכי גדול של יהודים בצפון אמריקה.

<דני ווזנר: אני לא אפרט כאן רשימה ארוכה של פעולות של הסוכנות שכבר שמענו, שאנחנו, יהדות צפון אמריקה, מברכים ומקבלים את השירות ואת התכניות האלה כל יום.

<דני ווזנר: אני כן רוצה להזכיר שני דברים.

<דני ווזנר: אני רוצה להזכיר את מאות השליחים לקהילותינו, לעשרות קהילות בצפון אמריקה, שזה באמת גורם מרכזי וחשוב ביותר בקהילות שלנו.

<דני ווזנר: לזה אין תחליף וזה אחד הדברים החשובים מבחינתנו כאשר הסוכנות עוזרת לנו ונותנת לנו.

<דני ווזנר: אחד האתגרים הכי גדולים שלנו הוא בקרב הנוער שלנו, לקרב אותם ליהדות, לציונות, למדינת ישראל.

<דני ווזנר: אחת הדרכים אתה אנחנו מצליחים לעשות אותה, היא דרך הפעולות של הסוכנות ובעיקר בתכניות כמו מסע.

<דני ווזנר: בלי התכניות האלה, היינו במקום הרבה יותר גרוע.

<דני ווזנר: אולי הכי חשוב זה שהסוכנות מהווה בעצם את הקול שלנו בארץ.

<דני ווזנר: בימים אלה, כשיש כל כך הרבה בעיות ביחסים בין ישראל ליהדות התפוצות, הסוכנות מהווה קשר בין שתי הקהילות ומייצגת אותנו בקול ישראלי, בקול ציוני ובקול יהודי.

<דני ווזנר: הסוכנות נותנת לנו להרגיש חלק ממדינת ישראל, חלק מהעם היהודי ולזה אין תחליף.

<דני ווזנר: זה מאוד מאוד חשוב לנו, יהדות צפון אמריקה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו לקראת סיום הישיבה.

<ישעיהו יחיאלי: אני רוצה לומר רק משפט אחד.

<ישעיהו יחיאלי: הכרת הטוב.

<ישעיהו יחיאלי: תכנית נעלה היא תכנית משותפת לממשלה ולסוכנות היהודית.

<ישעיהו יחיאלי: הסוכנות היהודית מבצעת פעילות עצומה בעיקר בשטחי חבר המדינות לטובת נעלה.

<ישעיהו יחיאלי: הסוכנות היהודית מטיסה את כל ילדי נעלה לארץ ודואגת לקיום שותפותה בתוכנית.

<ישעיהו יחיאלי: לכן במקום שבו באים להתקיף מבחוץ, אני אומר שאנחנו חלק מהמשפחה הזאת, חלק מהבית הזה, ושיהיה רק טוב לכולנו.

גלעד קריב: גם את ילדי נעלה שהרב גפני לא מכיר ביהדותם.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני מאוד מודה לכל המשתתפים.

אברהם נגוסה: אני חושב שזה היה דיון מאוד חשוב.

אברהם נגוסה: אמרתי בהתחלה שבזכות גפני אני חושב שמעל 18 חברי כנסת הגיעו לכאן והשתתפו בדיון, דבר שהיה מאוד חשוב.

אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך לדון בנושא הזה ואת סיכום הדיון נביא לאישור הוועדה.

אברהם נגוסה: תודה לכל המשתתפים.

אברהם נגוסה: הישיבה נעולה.