ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 608, 2017-11-14 11:30

איתן כבל: שלום לכולם.

איתן כבל: מתנצל על האיחור הקל, היינו בדיון אחר.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, היועצת המשפטית, רשם, דוברים, הנושא שעל סדר יומנו: חוק לתיקון פקודת ביטוח רכב מנועי, התשע"ח–2017.

איתן כבל: בבקשה.

<מרב תורג'מן: אתה רוצה שאזכיר מה היה בדיון הקודם?

<לאה ורון: ב-5 ביוני 2017.

<מרב תורג'מן: נכון.

<מרב תורג'מן: כידוע הצעת החוק מסדירה שני נושאים, אחד זה הפטור מחובת ביטוח על רכב שהוא רכוש המדינה, שהמדינה התירה את השימוש ברכב; או רכב שלא הותר השימוש בידי המדינה אך נעשה שימוש לצרכי המדינה.

<מרב תורג'מן: וגם מוצע להחיל את הפטור לגבי השב"כ והמוסד.

<מרב תורג'מן: לגבי המשטרה – פה זה כבר מעוגן היום בחוק.

שתי שאלות: הנושא השני שמוסדר בהצעת החוק הוא ביטול החובה להחזיק תעודת ביטוח מקורית ולאפשר להנפיק תעודת ביטוח באמצעים אלקטרוניים.

שתי שאלות: בנושא הזה גם כן עלו מספר סוגיות.

שתי שאלות: הראשונה בהן הייתה בזמנו היעדר תיאום מול משרד התחבורה בנושא דרישות פקודת התעבורה להחזיק תעודת ביטוח מקורית, אם זה בהקשר של העברת בעלות ואם זה בנושאים שונים שאולי נשמע בעניין הזה את חוה.

שתי שאלות: בנוסף, נידונה הסוגיה של מאגר המידע שמנוהל על ידי קרנית, משום שיש כוונה להרחיב את היקף המידע שמגיע למאגר המידע.

שתי שאלות: ואת החובה לעדכן אותו אונליין, כיום הוא מעודכן על בסיס חודשי, כך שבעצם יתאפשר גם למשטרה לקבל את המידע, האם קיים ביטוח בתוקף?

שתי שאלות: וגם בעיקר את השאלה, מה קורה כאשר שני רכבים בעצם מתנגשים, וכיצד ניתן לאמת את תוקפה של תעודת הביטוח כאשר מחליפים את הפרטים?

שתי שאלות: איך ניתן יהיה לגשת למאגר המידע הזה.

שתי שאלות: ?

שתי שאלות: ושאלות גם בהקשר של הגנת הפרטיות, כיצד אנשים נכנסים למאגר ומקבלים את המידע הזה?

שתי שאלות: רק אזכיר שהצעת החוק הוקראה בדיון הקודם.

איתן כבל: כן, אני יודע.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה להזכיר, כבר התקדמנו מאוד בדיון הקודם, ואני חושב שהיינו לקראת – יש כמה נקודות שפשוט אנחנו צריכים לתת עליהן את הדעת, אם יש כאן מי שרוצה לתת עליהן את הדעת.

איתן כבל: ואם לא, נחזור להקראת הדברים.

איתן כבל: כן, רצית?

איתן כבל: בבקשה, שם ותפקיד.

<גיל סלומון: גיל סלומון, סמנכ"ל איגוד חברות הביטוח.

<גיל סלומון: בנוגע לסעיף 13, זה נושא גם שעלה בדיון הקודם, ודובר שנדון בו שוב.

<גיל סלומון: לא הזכרת את זה פשוט, את הנושא של מה קורה בביטול וחידוש תעודה דיגיטלית בנקודה של העברת בעלות.

<גיל סלומון: והרי אם אני קונה ממך, כבוד היושב-ראש, רכב בפורמט החדש, ואתה יכול להגיד לי: אני משאיר לך את הביטוח עד סוף החודש.

איתן כבל: אה, נזכרתי.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר.

<מרב תורג'מן: זה עלה.

<גיל סלומון: מתי זה מתבטל?

איתן כבל: ביטוח החובה ממשיך גם אל הקונה.

<גיל סלומון: עד מתי?

איתן כבל: עד שהביטוח מסתיים.

<גיל סלומון: ואם ביטוח החובה מסתיים עוד שנה?

איתן כבל: למה לא?

<אסף שילון: ואם בעל הפוליסה מבטל את הביטוח?

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: תקשיב, אני מבין את הדרישה שלכם.

איתן כבל: כאילו זה עוד – לא, זה בסדר גמור, אפשר עוד לעשות סיבוב כלכלי על - - -

<גיל סלומון: לא, לא, לא, לא.

איתן כבל: אה, לא, זה לא קשור בכלל?

<גיל סלומון: לא.

איתן כבל: זאת אומרת, יש לכם רק איזה בעיה טכנית?

<גיל סלומון: אתה תמיד אומר שאנחנו לא ל"ו צדיקים, אבל במקרה הזה אנחנו צודקים.

<גיל סלומון: זה המקרה.

<גיל סלומון: אני מצטט אותך.

איתן כבל: אתם לא מל"ו צדיקים?

איתן כבל: אתם אפילו לא ברשימת ה-100 הראשונים.

<גיל סלומון: כבוד היושב-ראש, אם יורשה לי בדקה.

איתן כבל: נתייחס לזה.

איתן כבל: יש כאן גם את הנציגים של רשות שוק ההון, הם יציגו את הדברים.

איתן כבל: ברור לך שיש כאן איזה בעייתיות, אם לא, לא היית מעלה את זה.

<גיל סלומון: נכון.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: הבנו.

<מרב תורג'מן: ורק לגבי סעיף 24, באמת כמו שראיתם את הנוסח, אני מניחה, שהופץ, יש הסכמה לתיקון.

<מרב תורג'מן: זו הייתה ההערה השנייה שלכם, ולכן גם לא הקראתי אותה.

<קריאה: את ההערה.

<קריאה: אין הסכמה.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: ברשותכם, איך את מציעה שאנחנו - - -

<מרב תורג'מן: אני מציעה שאולי תציגו שוב את העניין הראשון, וככל שיש הערות - - -

<איתן השחר: כן.

<איתן השחר: לא היינו בישיבה הקודמת, אז לפחות שישמעו את עמדתנו.

איתן כבל: אי ידיעה אינה פוטרת.

איתן כבל: ככה זה בחקיקה.

<גיל סלומון: נכון.

<גיל סלומון: לכן אנחנו פה.

איתן כבל: אוקיי, בבקשה.

<ירון גולן: אדוני, שלום.

<ירון גולן: ירון גולן, סגן היועץ המשפטי לרשות שוק ההון.

איתן כבל: כולם הבינו את מה שנאמר פה - - -

<גיל סלומון: עוד לא הספקתי - - -

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: אז תן לו, נראה לי תיכף תהיה לו התכווצות שרירים מרוב שהוא מחכה להגיד.

איתן כבל: בבקשה, תשתחרר.

<גיל סלומון: משוחרר.

<גיל סלומון: אני רוצה לספר סיפור קצר.

<גיל סלומון: אני חוזר למקרה, כבוד היושב-ראש, שאני מוכר לך אוטו.

<גיל סלומון: אני מוכר לך נניח רכב, וביטוח החובה הוא על שמי.

<גיל סלומון: בעולם החדש אני יכול, ברגע שמכרתי לך את הרכב, ללחוץ על הכפתור ולבטל את הביטוח הדיגיטלי.

איתן כבל: חובה דיגיטלי, כן.

<גיל סלומון: אתה לא יודע שאני עושה את זה.

<גיל סלומון: אתה לא יודע.

<גיל סלומון: עכשיו, אני יכול גם להגיד לך: סע, אני בסוף החודש אסגור את הביטוח.

<גיל סלומון: אבל חזרתי הביתה ואשתי הזכירה לי שאני יכול לקבל הפרשים כספיים.

<גיל סלומון: אבל אני לוחץ על הכפתור וגם אתה לא יודע, הביטוח בוטל.

<גיל סלומון: מה שקורה, שבעולם הזה, בגלל שאין את הדבר הזה הפיזי של להחזיר את התעודה פיזית – שאגב אם אני זוכר נכון, זו גם עבירה פלילית מי שלא עושה את זה – זאת אומרת, החזרת הנייר היא לא קיימת יותר, נשאר רק העניין הזה של לחיצת הכפתור בעולם דיגיטלי.

<גיל סלומון: ולכן בעולם חדש שכזה, אני חושב שזה הדבר הכי הגיוני, שייקבע שתהיה נקודה מאוד ברורה, לי ולך, מתי ביטוח החובה הזה מפסיק, כי אחרת אתה לא יודע.

<גיל סלומון: אתה.

<גיל סלומון: ותיסע בלי ביטוח, כי זה נגמר.

איתן כבל: העניין ברור.

איתן כבל: אתה רוצה עוד משהו לחדד את זה, שתבין יותר?

איתן כבל: חידדת את זה מספיק.

איתן כבל: בבקשה.

<ניר ברטל: ניר ברטל, רשות שוק ההון.

<ניר ברטל: התכלית היא זהה.

<ניר ברטל: אנחנו גם רואים שלציבור יש קושי כיום, בגלל שיש תעודה מודפסת, לבטל את הפוליסה ובעצם לקבל חזרה את כספי הביטוח ששילמו בעודף מחברות הביטוח, כי הן אומרות: עד שאתה לא מחזיר לי את הפוליסה אני לא מבטח לך ולא מחזיר לך את ה-1,000 שקל של החצי שנה שנשאר לך.

<ניר ברטל: אז אחת מהתכליות של התיקון הזה זה גם להקל את העניין הזה.

<ניר ברטל: להקל את העניין שבו יש העברת בעלות על הרכב, גם למוכר וגם לקונה יהיה הרבה יותר ברור איך לבטל ואיך לרכוש ביטוח חדש.

<ניר ברטל: וכל הרעיון הוא להקל על זה, גם על חברות הביטוח וגם על המוכר וגם על הקונה.

<ניר ברטל: עכשיו, אסביר גם איך זה הולך להיות.

איתן כבל: לא דיברתם ביניכם?

<ניר ברטל: דיברנו.

<ניר ברטל: ישבנו, נפגשנו.

<גיל סלומון: לא הצלחנו.

<ניר ברטל: לא, הצלחנו להיפגש.

<גיל סלומון: לא, הצלחנו להיפגש.

<גיל סלומון: אנחנו נפגשים המון.

איתן כבל: אבל אני רוצה להבין.

איתן כבל: זאת אומרת, הוא בא להקל, אתה רואה את זה כ - - -

<גיל סלומון: לא, בסעיף 13 לא הצלחנו.

איתן כבל: לא, מה שהוא מציג עכשיו זה לא הצלחתם?

איתן כבל: הוא אמר ש - - -

<גיל סלומון: לא, בסעיף 24 יש פה איזה התקדמות, אבל - - -

איתן כבל: בסדר, אני יודע.

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: אני אומר את זה פה.

<ניר ברטל: גם לפני הדיון הקודם - - -

איתן כבל: לא, אני מנסה להבין, הוא אומר שזה בא לקראתכם גם.

<גיל סלומון: לא, להיפך.

<גיל סלומון: זה גם לא טוב ללקוח וגם לא טוב לנו, אבל יחסית לסיטואציה הקודמת של הנייר אנחנו הולכים אחורה, כי הענן הזה של האי בהירות מתי הביטוח פוקע - - -

איתן כבל: אני מנסה להבין את הדבר, לחדד את העניין הזה, שלא – אתה יודע, אני תמיד אומר: היה לי את המטה הכי טוב בעולם, באה המלחמה והרסה לי אותו.

איתן כבל: מרוב שאתה מסדר ומארגן את הסיטואציה, אחר כך כשהיא הופכת להיות יוצאת מן הכוח אל הפועל, אתה מוצא שהיא לא, והחשש – זאת אומרת, אני מבין את מה שאדוני אומר, אבל אני גם מבין את החשש שלו.

איתן כבל: זאת אומרת, שעלול להיווצר כאן – אי הבהירות הזו, שעלולה, אתה יודע – ולנסוע בלי ביטוח בכלל זה – ביטוח חובה זה - - -

<מרב תורג'מן: גם עבירה פלילית.

<מרב תורג'מן: מעבר לעניין של הפיצוי.

<גיל סלומון: ואתה לא במודעות בכלל שאתה - - -

איתן כבל: תגיד, מה, אתה מתלהב?

<גיל סלומון: לא, אני עוזר לך.

איתן כבל: אל תעזור לי.

איתן כבל: אני בסדר.

<ניר ברטל: המטרה היא לייצר מצב שיהיה הרבה יותר בהיר וקל לכולם.

איתן כבל: אבל הוא אומר - - -

<ניר ברטל: אסביר איך זה יקרה.

<ניר ברטל: בעצם ביטוח רכב חובה מוגדר ומוסדר בכמה רבדים.

איתן כבל: אני רוצה שכולם יקשיבו לזה.

איתן כבל: אין לי כאן איזו עמדה חלוטה.

איתן כבל: זאת אומרת, העניין הוא איך זה בסוף מתכתב במציאות.

איתן כבל: וכל אחד מאתנו הוא גם נהג וגם מוכר וגם קונה.

איתן כבל: זאת אומרת, תנסו להתנתק לרגע מהמקום שכל אחד מגיע אתו, והאם ההצעה הזו באמת יכולה לעשות לכולנו חיים יותר פשוטים והעניין הרבה יותר מובן?

איתן כבל: בבקשה.

<ניר ברטל: ביטוח רכב חובה מושתת על מספר אדני חקיקה, חקיקה ראשית וחקיקה משנית.

<ניר ברטל: ויש הפרדה בין מה הרזולוציה שכל חקיקה מתייחסת.

<ניר ברטל: למשל, הפקודה שעליה אנחנו מדברים היום קובעת חובה להוציא תעודת ביטוח.

<ניר ברטל: אבל חקיקת המשנה, תקנות שהוציא שר האוצר או הוראות שהוציא המפקח, קובעות בדיוק מה יהיה הנוסח, מה יהיו המילים, איך מבטלים אותה, איך מוציאים אותה, ואת כל הפרוצדורות שהן יותר ברזולוציות הנמוכות, שזה המקום המתאים לרזולוציות האלה.

<ניר ברטל: כך יהיה גם כאן.

<ניר ברטל: כיום סעיף 9 לפקודה, שהוא המרכזי פה בתיקון, אומר: חובה להוציא תעודה.

<ניר ברטל: אנחנו בסך הכול אומרים: אפשר להוציא אותה גם באמצעים דיגיטליים.

<ניר ברטל: זה בגדול על רגל אחת כל התיקון שלנו.

איתן כבל: עד כאן ברור.

<ניר ברטל: עד כאן ברור.

<ניר ברטל: עכשיו, נבוא אחרי זה, והם יודעים את זה, וגם דיברנו על זה, ונעשה בהתאם לזה גם את התקנות המסדירות איך מוציאים פוליסה, איך מבטלים פוליסה, בעולם החדש הזה.

<ניר ברטל: בדיוק.

<ירון גולן: לאפשר.

איתן כבל: לאפשר, בוודאי.

איתן כבל: מעבר דיגיטלי, היום העולם הולך כולו למקומות אחרים, אני מניח שזו בתחילה תהיה אפליקציה שתוכל להציג אותה או משהו כזה.

<ניר ברטל: יש חברות שיש אפליקציה, יש חברות - - -

איתן כבל: אני מניח.

איתן כבל: לכן, מה שאני מנסה לומר, כשאתה אומר שהשלב הבא, שמלין עליו נציג חברות הביטוח, שתשבו ותבנו את הכללים, כשהחששות שלך יתפוגגו.

<ניר ברטל: רק שתי הערות.

<ניר ברטל: בגלל זה נתנו כניסה לתוקף מאוד ארוכה – תשעה חודשים – בדיוק למצות את הדיונים האלה.

איתן כבל: נכון, אמרת לי.

<ניר ברטל: אנחנו תמיד מפרסמים הוראה לפני.

<ניר ברטל: ונתנו גם אפשרות לשר האוצר - - -

איתן כבל: אוקיי, תודה.

<ניר ברטל: רגע, חצי משפט אחרון.

<ניר ברטל: היו חברות שלא באיגוד חברות הביטוח שאמרו: למה אתם בכלל עושים את התיקון הזה?

<ניר ברטל: כבר היום אפשר לעשות את זה.

<ניר ברטל: אבל אמרנו: לא, צריך לבוא בדרך המלך, לעבור דרך ועדת הכלכלה, לקבל את האסמכתא שאפשר לעשות את זה בצורה דיגיטלית ולהעביר את העולם הזה למאה ה-21.

איתן כבל: אוקיי, תודה לך.

איתן כבל: כן, בבקשה.

<אריאל מונין: אריאל מונין מלשכת סוכני הביטוח.

<אריאל מונין: אני רוצה לחדד לפחות לך, אדוני היושב-ראש, את הפרקטיקה בשטח.

איתן כבל: איך תהיה פרקטיקה אם עדיין אין את זה?

<אריאל מונין: לא, מה שקורה היום ומה יהיה.

<אריאל מונין: אסביר.

איתן כבל: אה, אתה מתכוון מה יהיה.

<אריאל מונין: קודם כול, בואו לא נתרגש.

<אריאל מונין: 3 מיליון תעודות חובה יוצאות בשנה, לא כולן מוחלפות באותה שנה.

<אריאל מונין: האזרח לא מחליף כל הזמן.

<אריאל מונין: לדעתי, משרד התחבורה יודע, מדובר בכרבע שדרשו להחליף את רכבם, כי כל שנה רביעית מחליפים רכב.

<אריאל מונין: לגבי ה-75% הנותרים.

<אריאל מונין: יקבלו תעודה אלקטרונית, תודה לאל, כי לא יצטרכו לשלוח להם בדואר – קיבלו או לא קיבלו.

<אריאל מונין: יהיה להם מסמך איכשהו טכנית ביד.

<אריאל מונין: ובזה נפתרה כל הבעיה ל-75% מהאוכלוסייה.

<אריאל מונין: לגבי ה-25% האחרים, שיחוו החלפת רכב, פשוט המצב היום הוא גם אבסורדי.

<אריאל מונין: הרי בוא נחשוב שאני ואתה נפגשים ואני מוכר לך את הרכב, ואני אומר לך: אחי, אל תדאג, אני משאיר לך את הביטוח.

<אריאל מונין: גם חוקית, אני לא משפטן, איך יכול להיות שאני מאשר לך לנסוע ברכב שהוא בכלל כבר לא שלי?

<אריאל מונין: כי כבר עשינו העברה, הרכב שלך.

<אריאל מונין: חברת הביטוח, והם צודקים מהבחינה הזאת, קיבלה אותי לביטוח, כי אני נהג נחמד, בלי תאונות, לא עבריין.

<אריאל מונין: היא נתנה לי מחיר בשבילי.

<אריאל מונין: כשאתה קונה, אולי בכלל יש לך שלילת רישיון?

איתן כבל: הוא מעביר לו אבל את ביטוח החובה.

<אריאל מונין: מה קורה היום?

<אריאל מונין: אגיד לך.

איתן כבל: ביטוח חובה זה לא משנה אם אתה נהג טוב או נהג רע - - -

<גיל סלומון: למה?

<גיל סלומון: אני יכול לסרב.

<אריאל מונין: כן, אבל היום יש חיתום אחר לגמרי.

<אריאל מונין: כלומר, המדינה, ובצדק, כשרצתה להוזיל את הפרמיה, אמרה: בוא נכניס הרבה פרמטרים שיובילו להוזלה.

איתן כבל: כמה סרבנות?

איתן כבל: יש לך מושג?

<גיל סלומון: אני לא יודע לדבר על נתונים, גם אסור לי להגיד.

איתן כבל: רק התלהבת מלהגיד אני יכול לסרב לו.

איתן כבל: תביא נתון.

איתן כבל: אם זה אפס פסיק - - -

<אלון בלגה: אין.

איתן כבל: אין, נו, בחייך.

<ירון אליאס: מבוטחים בביטוח חובה?

<אריאל מונין: לא, הסרבנות היא לא גדולה.

<אריאל מונין: העניין הוא - - -

רק המחיר יותר גבוה, זה כן.

איתן כבל: שם ותפקיד.

איתן כבל: טוב, אחר כך "הפול" יתייחס.

<אריאל מונין: משפט אחד אני יכול להשלים?

איתן כבל: כן, ודאי, שניים.

<אריאל מונין: תודה.

<אריאל מונין: אז מה שקורה היום, יש איזושהי אי בהירות בציבור, כי כשאני ואתה מחליפים רכב, ומה לעשות עם ישראל מחליף רכב בדרך כלל ביום שישי בצהריים, כי זה הזמן ללכת ל"דינמומטר" ולעשות את הבדיקות.

<אריאל מונין: ודרך אגב, שתדע לך, מהשטח, הרבה אנשים מחליפים רכב ואז מתקשרים לסוכן, אומרים: החלפתי רכב – מה אתה רוצה שאעשה עכשיו אם עכשיו כבר 19:00 בערב לדוגמה?

<אריאל מונין: ולכן האקט הזה של החלפת הרכבים חייב להיות מוסדר.

<אריאל מונין: מצד אחד, חברות הביטוח באמת לא יכולות - - - את הרכב, כי אשתמש בתעודה.

איתן כבל: אוקיי, נתת לי הרצאה.

איתן כבל: מה אמרת לי בשורה התחתונה?

<אריאל מונין: בשורה התחתונה, כמובן שלדעתי גם חברות הביטוח בעד כל הנושא הזה, האוצר רוצה את זה ובצדק, רק את הטכניקה של ההחלפה, זה הדבר הכי חשוב.

<אריאל מונין: ואפשר לתת את הטכניקה - - -

<אריאל מונין: אז אגיד.

<אריאל מונין: אם אני הייתי יושב ביניהם היינו מגיעים למספר – ארבעה ימים, שבוע, שיש תעודה בתוקף עד הביטול.

איתן כבל: אח שלי, עזוב, לא חשוב, לא אקנוס אותך על ביטול תורה.

איתן כבל: בבקשה.

<ירון גולן: אני רוצה לחדד משהו שחשוב שיהיה על השולחן.

איתן כבל: הבנו.

איתן כבל: מנסים לתת לזה מענה, אתה חופר לנו כבר.

<גיל סלומון: לא, עוד נקודה.

<ירון גולן: אדוני, הבקשה פה, חשוב לי להדגיש שהיא לא קשורה ישירות בכלל לתיקון שלנו.

<ירון גולן: וחשוב להביא את זה על השולחן, וכתבנו את זה גם במייל ללשכה המשפטית עם השאלות של הוועדה.

<ירון גולן: הבקשה פה היא בקשה שלא קשורה לתיקון על התעודות האלקטרוניות.

<ירון גולן: היא בקשה אחרת, שכמו שכתבנו:

<ירון גולן: יש בה אלמנטים לא פשוטים - - -

<ירון אליאס: אבל היא משליכה - - -

<גיל סלומון: לא, סלומון זה אני, הוא אליאס.

איתן כבל: מה זה חשוב, מאותו מקום באתם.

איתן כבל: אני, ברשותכם, רוצה עכשיו לעשות סדר ולהתקדם עם זה.

איתן כבל: תראו, אני רוצה את הפרקטיקה.

איתן כבל: מכרתי לך רכב.

איתן כבל: יש לי את התעודה האלקטרונית החדשה.

איתן כבל: עזוב עכשיו איך תגיעו, בוא ננסה עכשיו לעשות את סיפור הדרך לתהליך הזה, כדי שנדע אם אנחנו בכיוון ויש ויכוחים קטנים או שיש כאן בעיה.

איתן כבל: לי יש את ביטוח החובה שלי.

איתן כבל: אחת מן השתיים: או שלך גם יש ביטוח חובה על הרכב שלך, או שאין לך רכב, כי אתה קונה את זה לרעייתך או לבתך או לבנך.

איתן כבל: כי הנחת העבודה היא שמי שבא לרכוש רכב, רוב הסיכויים, אני מניח שזה 75%–80% נופלים בתוך זה, שאין בכלל בעיה – לי יש את ביטוח החובה שלי, לך יש את ביטוח החובה שלך, ביצענו את ההעברה הטכנית של הבעלות על הרכב, ממילא יש לי את הביטוח שלי ולך - - -

<קריאה: לא, הביטוח הוא על הרכב.

איתן כבל: חברים יקרים, תודה רבה לכם.

איתן כבל: מה אמרתם?

איתן כבל: אחד מכם.

איתן כבל: שם ותפקיד.

<איתן השחר: איתן השחר, מנכ"ל "קרנית".

<איתן השחר: הביטוח משויך לרכב מסוים.

<איתן השחר: זה שיש לך ביטוח - - -

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: אני לומד משהו.

איתן כבל: חשבתי פשוט שהביטוח הוא שכל – אם זה אישי, אז זה אומר שבכל מקרה צריך לבצע את ההעברה.

איתן כבל: עכשיו, זה אומר שקודם כול צריך לעשות כל מאמץ שזה לא יהיה ביום שישי.

איתן כבל: אבל מעבר לעובדה הזו, איך אנחנו סוגרים – הרי זה לא משנה, דרך אגב, כי כשהיה לך לפני האלקטרוני, אתה הולך פיזית, ואז אתה מבצע את הפעולה הזו מה שנקרא "גב אל גב", ואתה מסיים את העניין.

<קריאה: - - -

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: תראה, יש כלל, אתה אורח חדש אצלנו.

איתן כבל: בדרך כלל אלה שמגיעים אלינו לדיונים עסוקים בלהסביר לעצמם, הם לא מסבירים למי שלא בקיא וצריך גם לקבל את ההחלטות.

איתן כבל: אתה מגיע, עוד לפני שאני שואל אתה כבר יודע.

איתן כבל: זה בסדר, אני לא מלין על זה.

איתן כבל: אלא שאנחנו צריכים להצביע על זה ולאשר את זה, ועד שלא נבין בדיוק את הרזולוציות לא נוכל להתקדם.

איתן כבל: עכשיו, מה העניין?

איתן כבל: הבנתי את הכול עד לרגע זה.

איתן כבל: החשש הכבד הוא, בעיקר כמו שמנכ"ל "קרנית" ברגע זה אמר לי וחידד לי, שמדובר בעצם בביטוח על הרכב, זה לא שיש לך את ביטוח החובה על הרכב שלך, אז זה אוטומטית עובר – לא.

איתן כבל: זה אומר שחייב שיתבצע פה אקט.

איתן כבל: עכשיו, אני לא מוכן בחקיקה, אפילו לא בטוח בתקנות שאסכים, שיהיה הליך שהוא יגיד לי שהוא יעשה, הוא יעביר לי – אתה מבין?

איתן כבל: הוא יכול למצוא את עצמו שעה בלי ביטוח.

איתן כבל: כבר לא נדבר על העבירה הפלילית שבעניין, אני מדבר אתך על הליך חס וחלילה שהאיש נפגע.

איתן כבל: זאת אומרת, בבאג הזה שמתקיים יכול להיות פה אסון, שאחר כך אני לא יודע מה להגיד לך.

<אלון בלגה: אין לו פתרון.

איתן כבל: אני שם לב.

איתן כבל: לכן אני מחדד את העניין הזה.

איתן כבל: חברים יקרים, זו בעיה.

בעניין הזה: חברים, פה זה עניין טכני.

בעניין הזה: אני צריך פה לדעת איך האקט הטכני הזה מתבצע, בלעדי העובדה שאתם יודעים לתת לי – ואני רוצה ללכת אתכם, כי בסוף אם עשינו גם דיגיטלי והשארנו את זה כמו קודם, אז מה עשינו?

בעניין הזה: שזאת גם שאלה שצריך לשאול אותה.

בעניין הזה: אני כבר נותן לאדוני.

<אלון בלגה: אלון בלגה, היועץ המשפטי ל"קרנית".

איתן כבל: בבקשה, אלון.

<אלון בלגה: חבר הכנסת כבל, כולם פה הציגו את הנושא של המכירה, שהוא אקט חשוב.

<אלון בלגה: אקט הרבה יותר נפוץ זה כשהבן שלי יוצא עם חברים לבלות.

<אלון בלגה: הוא קצת שתה או החבר שלו שתה, החבר שלו אומר לי: תנהג באוטו שלי.

<אלון בלגה: בני או חברו אדם רציני – אני רוצה לראות את הביטוח.

<אלון בלגה: מסתכל, יש ביטוח – נוהג.

<אלון בלגה: זו רק דוגמה אחת בלבד.

<אלון בלגה: בעולם כל המערכת בנויה - - -

איתן כבל: אני לא אוהב את ההתחלה שלך, אסביר לך גם למה.

איתן כבל: אל תספר לי את הבעיות.

<אלון בלגה: את הפתרונות.

איתן כבל: שנייה, אני לא שם.

איתן כבל: אני הרי יודע לאיזה כיוון "קרנית" חותרת.

איתן כבל: אני לא שם.

איתן כבל: אני אומר לך עכשיו פה את מה שאני מבקש: אני רוצה פתרון.

איתן כבל: אם יש לכם רעיון שיודע להתכתב עם הבעיות שלכם כ"קרנית", עם הבעיות של חברות הביטוח האחרות, כדי למצוא את נקודת ההשקה שאנחנו יודעים לתת עליה – את הבעיות כבר הבנתי.

<אלון בלגה: זו התשובה.

<אלון בלגה: אין בעיה לייצר תעודה דיגיטלית.

<אלון בלגה: כלומר, כשאתה לוקח על הכפתור, מקבל במדפסת שלך תעודה שהיא מקור, מופיעה עליה חתימה מקורית וזה המקור, אתה מחזיק את זה באוטו.

<אלון בלגה: אין שום בעיה לעשות חיתום דיגיטלי.

<אלון בלגה: הנקודה היחידה שאנחנו מבקשים, וזו עמדתנו – ואז יש נייר שנמצא לך באוטו, וזה חיתום דיגיטלי ותעודה דיגיטלית לכל דבר.

<אלון בלגה: אלא מה?

<אלון בלגה: כשאתה מוכר את האוטו, אותם 20% או מה שלא יהיה, הוא חייב להחזיק את המסמך הזה, לא למסור אותו, להחזיר אותו לחברת הביטוח כדי לבטל.

<אלון בלגה: זה הכול.

איתן כבל: מר "קרנית", תקשיב, אני מנסה להגיד לכם את הדבר הבא: אני רוצה לראות את זה מנקודת המבט שלי.

איתן כבל: אל תתזז אותי.

איתן כבל: אח שלי, אתה מתזז אותי.

איתן כבל: לא מתאים לי שתתזז אותי.

איתן כבל: אני מנסה למצוא את הדרך מה שפחות להיפגש אתך, מה שפחות להיפגש עם אנשי משרד התחבורה, מה שפחות להיפגש עם הרשויות.

איתן כבל: אם עשיתי את כל הכרטיס הזה בשביל שאפגש עם מי מכם, לא עושה כרטיס.

איתן כבל: למה לי כרטיס?

איתן כבל: בשביל שאפגש אתך?

איתן כבל: שיהיה לי יותר מקום בכיס?

איתן כבל: נו, באמת, המחשבה היא שהעולם נמצא במקומות אחרים והדיגיטציה, אני מניח, תתכתב, גם בהמשך היא תלך ותתפתח, ויהיו לה ערכים נוספים, אני לא יודע לומר אותם, שיכול להיות ששם יהיה כרטיס הבריאות שלך, ששוטר יבדוק ויראה אם מותר לך לנסוע כי עשית בדיקת עיניים לפני זמן או לא.

איתן כבל: לא יודע, אני סתם אומר, סטרטאפ.

<גיל סלומון: יש לי בשבילך פתרון.

<ניר ברטל: נוכל להציג את הפתרון שלנו.

איתן כבל: אאפשר לך.

<גיל סלומון: הפתרון המתבקש במקרה הזה, שבעת העברת הבעלות יפקע הביטוח.

<גיל סלומון: ידע כל בן אדם - - -

איתן כבל: עשה לי טובה.

<גיל סלומון: עכשיו, עוד דבר.

איתן כבל: לא, תקשיב שנייה.

איתן כבל: אתה עושה לי פני תם.

איתן כבל: אין מצב שאני מאפשר פקיעת ביטוח.

איתן כבל: אין חיה כזו.

איתן כבל: חברים יקרים, למה לכם?

איתן כבל: לא מאפשר דבר כזה, לא יקום ולא יהיה.

<גיל סלומון: אז פרק זמן - - -

איתן כבל: ואתה לא מבקש בקשה כזו אם חברות הביטוח לא מרוויחות מזה משהו.

איתן כבל: אין סרט כזה.

<גיל סלומון: אז רגע, אני רוצה להגיד עוד נקודה.

<גיל סלומון: צריך לקבוע או פרק זמן קצר מאוד, שידע האזרח שקונה - - -

איתן כבל: אני מנסה להגיד לך אבל באותו רגע.

איתן כבל: אין סרט כזה שאי אפשר שיהיה מוקד שאתה מקבל ממנו את - - - במקום.

איתן כבל: אין סרט כזה, אני אומר את זה לכם.

איתן כבל: כמו שיש לך, אני אומר את זה, בכרטיסי אשראי, אתה רוכש או שיש לך תקלה או סירוב, הוא שולח לך את זה מיד במקום.

איתן כבל: בשנייה.

איתן כבל: או שאתה מנסה להיכנס לקוד האישי, הוא יודע לשלוח לך את זה במקום.

איתן כבל: מה, הוא לא ידע לשלוח את זה במקום?

איתן כבל: למה, מה קרה?

<ניר ברטל: אדוני קלע בדיוק לאחד מהפתרונות שאנחנו מציעים.

<ניר ברטל: שני משפטים.

<ניר ברטל: היום למי שמוכר רכב יש שתי אפשרויות: לתת את התעודה לקונה או לשמור אותה אצלו.

<ניר ברטל: אין שום פתרון אחר – להגיד לו: אני נותן לך אותה לשבוע, אני נותן לך אותה לשעה.

<ניר ברטל: אין שום פתרון אחר.

<ניר ברטל: ברגע שאנחנו מבטלים את העניין הזה של תעודת נייר, אתה יכול לייצר מגוון פתרונות.

<ניר ברטל: למשל, אתה יכול להגיד לחברת הביטוח: עוד שבוע אני הולך למכור את הרכב, אז עוד שבוע אני רוצה שתבטלי, או עוד שבוע אני רוצה שתעבירי את הביטוח לא', ב', ג', ד'.

איתן כבל: לא יקום.

איתן כבל: נשמה, אח שלי, אנחנו כאילו לא, אבל כאילו.

איתן כבל: אח שלי, אני אומר לך: לא יקום, לא יהיה.

איתן כבל: אני לא נותן שום פרק זמן, שום פרק זמן.

איתן כבל: אני לא סומך על אף אחד.

איתן כבל: בינינו, לא סומך על עצמי, שבטווח הזה - - -

<ניר ברטל: נכון.

<ניר ברטל: זה בדיוק העניין.

<ניר ברטל: אנחנו אתך.

<ניר ברטל: אנחנו שמה בדיוק במקום הזה.

<ניר ברטל: אנחנו רוצים להבטיח שאף אחד לא ייסע דקה ולא שנייה בלי ביטוח חובה.

איתן כבל: בדיוק, תודה רבה.

<ניר ברטל: זה מה שאנחנו רוצים.

<ירון גולן: - - - בסעיף 13 היום.

איתן כבל: לא משנה, אני רוצה שנוודא שכל העניין הוא – ועוד דבר, כל עוד אין פתרון טכני לעניין הזה אי אפשר יהיה שהסעיף הזה ייכנס לתוקף.

איתן כבל: בבקשה.

<אסף שילון: אסף שילון, איגוד חברות הביטוח.

<אסף שילון: אני מ"כלל" ביטוח, אבל בשם איגוד חברות הביטוח כרגע.

<אסף שילון: אני רוצה להסביר: מוכר רכב וקונה רכב, אנחנו לא מכירים את הרוכש של הרכב.

<אסף שילון: זאת אומרת, אי אפשר בצורה של אפליקציה כזו או אחרת או בצורה דיגיטלית שתישלח אליו הודעה שהתבטל לו הביטוח, כי אנחנו בכלל לא מכירים אותו, אנחנו לא יודעים שהוא אפילו עשה העברת בעלות.

<אסף שילון: עכשיו, עוד דבר שצריך לזכור, שבחיתום אנחנו מתמחרים את הפוליסה בהתאם לתנאים, לפרמטרים של אותו נהג ספציפי שנוהג ברכב.

<קריאה: זה אותו נהג.

<אסף שילון: מה זה אותו נהג?

<אסף שילון: לא, אם מכרתי לך את הרכב, אתה לא אני, עם כל הכבוד.

<קריאה: ויש לך נהג צעיר בפנים, כשלא היה נהג צעיר.

<אסף שילון: היום הפקודה אומרת, שאם אתה לא היית מתקבל אצלי לביטוח, אין לך ביטוח.

איתן כבל: אז תסלח לי, אענה לך.

איתן כבל: אם אתה במצב שבו אתה בעייתי, זה כמו בניקוד, הוא אומר לך: קבל סירוב.

<אלון בלגה: אין סירוב.

<אסף שילון: לא הבנתי, אדוני.

איתן כבל: שנייה.

<ירון אליאס: תקבל את הסירוב אחרי - - -

איתן כבל: אני מבין עניין.

<אסף שילון: לא, יש לי עוד נקודה.

<אסף שילון: לא, אבל יש לי פתרון שאני רוצה להציע.

איתן כבל: אה, אחרי שהפחדת אותנו יש פתרון?

<אסף שילון: אני מסביר את הנקודות הבעייתיות ברעיונות שעלו פה, ואני רוצה להציג פתרון פשוט.

איתן כבל: לא אמרתי שזה פשוט.

<אסף שילון: לא, זה ברור שזה לא פשוט, אחרת לא היינו מתכנסים פה.

<אסף שילון: יש פתרון שהוא הרבה יותר ברור.

<אסף שילון: כל מה שחברות הביטוח פה רוצות זה ודאות:

<אסף שילון: אנחנו רוצים לדעת מתי אנחנו מבטחים ומתי אנחנו לא מבטחים, בשביל שנוכל לתמחר בהתאם את הפוליסה.

איתן כבל: את זה אני מקבל.

<אסף שילון: הצענו שתהיה תקופת פרק זמן מהעברת הבעלות, שבעה ימים שבהם יהיה יכול הרוכש של הרכב למצוא לעצמו ביטוח אחר.

<אסף שילון: בתקופה הזאת הוא מבוטח.

איתן כבל: חברים, עשו לי טובה.

איתן כבל: תקשיבו, אתם לא יכולים להבהיל אותי, להפחיד אותי שבן אדם דקה לא יהיה בלי ביטוח, ועכשיו אתה נותן לו שבוע.

<קריאה: - - -

איתן כבל: אל תענה לי.

איתן כבל: כשאתה אומר לי לפני כן שההעברה היא על הרכב עצמו.

<אסף שילון: לא הבנת.

איתן כבל: לא הבנתי או שאולי לא הסברתי טוב?

<אסף שילון: יכול להיות שאני לא הסברתי טוב.

איתן כבל: אז אל תפיל את זה עלי.

<אסף שילון: אומנם התעודה היא פר רכב, זה נכון, אבל גם הפרמטרים של הנהג הם מתומחרים.

<אסף שילון: גם הפרמטרים של הרכב וגם הפרמטרים של הנהג מתומחרים, ובהתאם יוצאת הפוליסה.

<אסף שילון: אגב, היום לא שינינו כלום בפקודה.

<אסף שילון: אם אני מכרתי לך את הרכב ואתה הנהג - - -

איתן כבל: יש לי הצעה.

<אסף שילון: שנייה.

איתן כבל: לא, עזוב, מכם אני לא "יצא ראש".

איתן כבל: אני יודע, אתם יותר מדי מחודדים על הכיוון שלכם.

איתן כבל: יכול להיות מצב שאני דבר אחד מוכן לו.

איתן כבל: תקשיב, הלכתי אתך, קיבלתי ממך איזה טיפ שאני מוכן ללכת אתו, ככה בלי ששמת לב אפילו.

איתן כבל: תראה, יכול שיהיה מצב שבו נניח הפעולה הזו התבצעה, הפעולה האוטומטית, והגיעה אליך, באת ביום ראשון בבוקר, כי זה היה ביום שישי, לא היה לך זמן לראות את זה על הצג, ואתה אומר: אוי ואבוי, ביטחנו את יענקל מזה וזה.

<גיל סלומון: אתה לא יודע.

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: תסלח לי, מה זה, אתה לא יודע אם מתבצע זה?

איתן כבל: סליחה, אז נייצר מצב - - -

<גיל סלומון: בבקשה.

איתן כבל: חברים יקרים, אולי אפשר לייצר מצב שיהיה לך כזאת כוכבית שאומרת לך היום זה וזה וזה.

איתן כבל: לא יודע איך, חברים.

איתן כבל: תקשיבו, הבעיה שלכם שאתם עניינים טכניים הופכים לעניינים עקרוניים.

איתן כבל: ואני לא מקבל את זה.

איתן כבל: טכניקה אפשר לתת עליה תשובה.

איתן כבל: יותר טובה, פחות טובה.

איתן כבל: בגלל זה הם ביקשו תשעה חודשים, כדי לנסות ולגשר.

איתן כבל: למה אמרו תשעה חודשים?

איתן כבל: כי גם הם מבינים שיש כאן עניינים שצריך לתת עליהם את הדעת ואי אפשר ככה לכדרר אותם.

איתן כבל: לכן אני אומר את זה ככה: פתרונות טכניים אפשר לתת.

איתן כבל: אני רק אומר לך את הדבר הבא.

איתן כבל: זה לסיכום, כי אני לא רוצה להרחיב.

איתן כבל: אני רק רוצה להגיד לפרוטוקול איך אני מצפה, כדי שתדעו מה אני מצפה, כי אתם תבואו, יהיה כתוב כאן שזה לא יאושר עד ש - - - לכן אתם צריכים לתת פתרון, שאין מצב שבו יום אחד או דקה הנהג נוסע בלי ביטוח חובה.

איתן כבל: זה אסור.

איתן כבל: המחשבה שאייצר מצב שכזה לא מתקבלת בכלל על הדעת, אני לא יודע להצביע על דבר כזה.

איתן כבל: דבר שני, שחברות הביטוח, שכל ביצוע כזה באפליקציה שאתם עושים יודע להתכתב עם חברת הביטוח.

איתן כבל: הרי אני לא רוצה חס וחלילה להכשיל, אין לי עניין.

איתן כבל: הם יודעים כמה אני אוהב אותם, חברות הביטוח.

איתן כבל: מטורף עליהם.

איתן כבל: אז הפרוטוקול הרי לא מכיר ציניות – זה ממש לא נכון שאני אוהב אתכם.

איתן כבל: אבל אני אומר את זה בעניין הספציפי הזה - - -

<גיל סלומון: זה לא אישי.

איתן כבל: לא, חס וחלילה.

איתן כבל: עוד יש לך ייחוס משפחתי, נשוי ל - - - אז אני לא יכול.

איתן כבל: אבל אני אומר ברצינות עכשיו בעניין הזה, שאין לי כוונה, חס וחלילה, שמי מהחברות, למרות כל מה שאתם אומרים ב"קרנית" - - -

<איתן השחר: לא נתת לנו לומר.

איתן כבל: אאפשר לכם, ודאי.

<קריאה: יש עוד היבטים.

איתן כבל: כן, יש עוד, בסדר, אני אומר את זה.

איתן כבל: בבקשה, "קרנית".

הנקודה הראשונה: יש פה הסתמכות על מאגר המידע של "קרנית".

הנקודה הראשונה: דיברת על המוקד, בעצם החקיקה הזאת מדברת על מאגר מידע של "קרנית" שאמור לשמש את כל הענף, להיות מעודכן אונליין, כי אחרת אין לזה תועלת.

הנקודה הראשונה: היום הוא מעודכן אחת לחודש.

הנקודה הראשונה: זה אומר שאם מישהו החליף ביטוח בתחילת החודש, אדע אל זה בסוף החודש.

הנקודה הראשונה: אני לא בטוח שענף הביטוח יודע לעדכן אונליין את מאגר "קרנית" בנתונים.

הנקודה הראשונה: ודבר שלישי, המאגר הזה, חל עליו חוק הגנת הפרטיות.

הנקודה הראשונה: בעקבות הדיון הקודם שנערך פה, גם רשמנו את המאגר זה כמאגר רשום במאגר רשמי המידע, וזה מותנה בכך שהנתונים שם הם נתונים של מספר רכב וקיומה של חברת ביטוח, לא יותר.

הנקודה הראשונה: החלפות, פוליסת סחר, נהג נקוב בשם – אין סיכוי שיופיע במאגר הזה.

הנקודה הראשונה: זה תעודות זהות ושמות, אין סיכוי.

הנקודה הראשונה: כל האוכלוסייה הזאת לא נכנסת למאגר.

הנקודה הראשונה: תחליף רכבים, אף אחד לא ידע מזה – תחליף ביטוחים.

הנקודה הראשונה: והדבר האחרון שאולי הוא קצת עדין – יש הרבה מאוד רבדים באוכלוסייה שלא יודעים להיכנס לאפליקציות.

הנקודה הראשונה: אנחנו פוגשים אותם.

<ניר ברטל: לא, הוא מאפשר.

<ניר ברטל: חברת ביטוח שרוצה להמשיך לעבוד בעולם הישן יכולה.

איתן כבל: בוודאי.

איתן כבל: אני מניח.

<איתן השחר: אז דובר פה על חברות ביטוח אחרות שהן לא באיגוד, שהן תומכות וכדומה.

<איתן השחר: אני לא יודע איזו אוכלוסייה מגיע אלי ואיזה אוכלוסייה מגיעה - - -

<איתן השחר: גם "קרנית" לא.

איתן כבל: לא חשוב.

איתן כבל: לא, זה לא שאתם – אתם לא יכולים גם לעצור את הקדמה.

איתן כבל: העניין הוא אחר.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר, שתמיד תמיד יש קבוצה, שאני לא מוכן שבאקט הזה שבו אתה מבצע את השינוי הדרמטי, אתה לא מתחשב בכלל האוכלוסיות.

איתן כבל: זה מה שאני אומר לבנקים: יש אנשים מבוגרים, למרות שיש היום אנשים מבוגרים שיודעים לעשות, אבל הם המיעוט שבתוך זה.

איתן כבל: אותו דבר כאן.

איתן כבל: זה לא שאני עכשיו בא ואומר: אוקיי, לא מתאפשר לך.

איתן כבל: אני מניח שיש תהליך, שבסופו של עניין גם – זה כמו עם האנלוגי והדיגיטלי, להבדיל אלף אלפי הבדלות.

איתן כבל: בסוף, אתה יודע, אנשים לאט-לאט מבינים שהאיכות היא אחרת, המחירים גם יורדים בהתאם, ואז הם מתחברים לדיגיטציה.

איתן כבל: אותו דבר פה.

איתן כבל: יש פה יותר מדי דברים בחקיקה שכבר יש לי פרספקטיבה.

איתן כבל: אני רק נראה טוב, אבל אני כבר זקן, ואני פה כבר מספיק זמן כדי לראות שבעבר איזה מלחמות, ואנשים פה, והיום זה – זאת אומרת, אספר לילדים של הילדות שלי שהיה דבר כזה פעם, הם יגידו: באמת, ככה עשיתם?

איתן כבל: זה חלק מההתנהלות, ככה דברים מתקדמים גם כן.

איתן כבל: אז תמיד, אתה יודע, כולם שומרי החומות, כולם נטורי קרתא, כל אחד מסביר לי למה לא.

איתן כבל: ואני בסך הכול רוצה, יש כאן שולחן של אנשים חכמים, ואני נותן לכם את הקרדיט בעניין הזה, שמבינים שהקדמה היא כאן וצריך לקדם אותה.

איתן כבל: יש בעיות טכניות: יכול להיות שהתשעה חודשים, כמו שאתה אומר, לא מהווים זמן מספיק כדי להתמודד עם העניין, אז נייצר סעיף שאומר - - -

<מרב תורג'מן: לא, יש.

<מרב תורג'מן: יש אפשרות להאריך בעוד 18 חודשים.

איתן כבל: יפה, הנה.

<מרב תורג'מן: אתה כבר מכיר חקיקה.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: כמשל.

איתן כבל: או לחלופין, אתה יודע, יש בעיות אחרות, אז אפשר לתת עליהן את הדעת.

איתן כבל: אולי אדוני לא יודע, אבל בכל העניינים שנוגעים לשמירה על זכויות הפרט, אני לא חושב שיש בכנסת הרבה לוחמים – יש, אבל שעוסקים בזה גם בפרקטיקה היום-יומית.

איתן כבל: אני אפילו יותר ממשרד המשפטים הרבה פעמים, ואת יודעת את זה, עורכת הדין הילה דוידוביץ, נמצא אפילו במרחק מכם, שאתם באמת שומרי הסף במידה רבה בתהליך הזה.

איתן כבל: לכן אני מבין את העניינים האלה.

איתן כבל: אני רק טוען שאלה דברים שיש להם פתרון, שאם שני הצדדים משילים מעל עצמם את האגו ואת הבעיות, שהוא אומר: אוקיי, עכשיו בוא נראה איך באמת פותרים את זה.

איתן כבל: ואני חושב שלכל הדברים האלה יש פתרון, כי באמת זה לא לעניין, כל הנסיעה לחברת הביטוח.

איתן כבל: לא מתאים.

איתן כבל: לא מתאים.

איתן כבל: אין מזה כלום – לעמוד בתור.

איתן כבל: אנחנו מנסים להמעיט את העניין הזה.

<קריאה: נרשמת בפרוטוקול.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: אי אפשר ככה לעשות לי תנועות של זה ולחשוב שאנחנו עוברים לסדר היום.

<גיל סלומון: את 13 אתה מאשר?

איתן כבל: כן כן.

<קריאה: 13 זה לא התיקון.

<אסף מיכאלי: תשמע, זה כבר לא - - - זה כבר ערמומי.

איתן כבל: חברים, אם כולכם לא הבנתם, כי כל אחד רצה להבין מה שהוא רצה, אני מתייחס לתיקון המבוקש.

איתן כבל: כשנגיע וניכנס אליו שנייה, אני אומר – הרי מה אני עושה עכשיו, אני לוקח דבר-דבר ומפרק אותו – ניכנס פנימה, נעבור עליו ונאשר אותו, נוסיף לו, נחדד אותו.

איתן כבל: אבל אני רוצה קודם כול שנפרק את המוקשים, כמו שאני עושה הרבה פעמים כשיש מוקשים.

איתן כבל: כבר פירקנו מוקש אחד, הנחנו אותו עכשיו בצד.

איתן כבל: אני רק אומר באופן עקרוני שעמדתי היא כעמדת הרשות, זאת אומרת שכן ללכת למעבר לדיגיטציה.

איתן כבל: וצריך לתת לה את הזמן המספיק, להושיב את הצדדים, ללכת על הכיוונים עליהם אני מדבר.

איתן כבל: אם מנכ"ל "קרנית" אומר שמדובר בהשקעות כספיות גדולות כאלה ואחרות, אני מניח שנמצא את הפתרונות לכל התהליך, כי הדבר, שאתה רוצה גם לדעת, שזה יהיה בזמן אמת.

איתן כבל: אבל לי הכי חשוב, אני אומר את זה, שלא יהיה בן אדם יום אחד, דקה אחת, בלי ביטוח.

איתן כבל: כן, אדוני.

<אלון בלגה: זה לא מקובל, אבל אני רוצה לחזק את דבריך בנקודה אחת בלבד.

איתן כבל: תודה.

<אלון בלגה: רק בביטוח חובה בית המשפט העליון קבע שהביטוח לא פוקע אלא ממשיך את חייו הלאה כדי להגן על האזרח.

<אלון בלגה: אני מבקש שלא תהיה פגיעה ברעיון, כמו שאמרת, שאני מכרתי את האוטו – הביטוח חי.

<אלון בלגה: הכלל הוא: הביטוח חי.

<אלון בלגה: אחר כך נדבר איך נבטל אותו.

<אלון בלגה: כי כל הביטוחים האחרים מתבטלים, חוץ מביטוח החובה, וזה לא המצאה של - - -

<ירון אליאס: בכפוף לחריגים.

<אלון בלגה: ככה אמר בית המשפט העליון.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: אני מודה לך ששמת אדני ברזל מתחת לרגלי בעניין הזה.

איתן כבל: מה הנושא השני שביקשנו אותו?

<קריאה: פטור מחובת ביטוח.

<קריאה: לגבי רכבי המדינה.

<ירון גולן: אדוני, הנושא השני שהיה זה תיקון סעיף 6(א) לפקודת ביטוח רכב מנועי.

<ירון גולן: הוועדה ביקשה שנערוך בדיקה, האם היו תלונות של מבוטחים שנפגעו מרכב מדינה שבעצם הוא פטור מפוליסה ונתקעו בלי מענה?

<ירון גולן: וערכנו בדיקה, ולא מצאנו שום פנייה או שום תלונה של התנהלות גוף פטור, כהגדרתו בסעיף 6 לפקודה, במתן פיצוי במסגרת תאונות דרכים, ולא היה - - -

<קריאה: - - -

<ירון גולן: ויש פה נציגים מ"ענבל" אם צריך.

<ירון גולן: הם בעצם המבטחים של המדינה, שעומדים מאחורי - - -

איתן כבל: אבל למה שהם יגידו שיש בעיות?

<אסף מיכאלי: לא, שיגידו אם הם קיבלו או לא קיבלו.

איתן כבל: שנייה, חברים יקרים, אני מצטער, אני רוצה לנסות להבין.

איתן כבל: או שאתם לא מבינים או שאני לא מבין.

איתן כבל: וזה יכול להיות.

איתן כבל: תראו, מה התלונות המרכזיות שהיו?

איתן כבל: הטענות היו שכשאתה נפגע מרכב שהביטוח הוא של המדינה, הנפגע מוצא את עצמו מכדרר אחר כך כדי לקבל את הצדק עבורו, את הכספים שלו.

איתן כבל: זה לוקח זמן, כי זה לא מול האיש, זה חברת ביטוח.

איתן כבל: וזו לא המצאה, זה לא מישהו מאתנו אמר את זה כי הייתה לו הארה בלילה.

איתן כבל: זה נושא שאני לא זוכר בכמה פורומים, בדיונים שהיו לנו – דרך אגב, בהקשרים אפילו אחרים – שהנושא הזה עלה כאן.

איתן כבל: עכשיו, למה את אומרת שאין בעיה?

איתן כבל: גברתי, רק שם ותפקיד.

איתן כבל: אם את כבר פה, תיכנסי לפרוטוקול.

<ורד נשר: ורד נשר, "ענבל".

<ורד נשר: רכבי המדינה בעצם מגובים, מכוסים – זה לא ביטוח – מכוסים על ידי הקרן הפנימית של האוצר בביטוח גם רכוש וגם חובה.

<ורד נשר: הכיסוי ניתן לרכבים ששייכים למדינה, לרכבי המדינה יש כיסוי.

<ורד נשר: מי שנפגע פגיעת גוף כתוצאה מרכב של המדינה פונה ליחידה והיחידה פונה אלינו, ויש פיצוי.

<ורד נשר: זאת אומרת, כאן אין שום בעיה, אין לקונה מבחינת הכיסויים, יש כיסוי גם לתביעות גוף וגם לתביעות רכוש.

איתן כבל: לא, הטענה לא הייתה שאין, בסוף ברור לי שהיה כיסוי.

איתן כבל: אני אומר שהנפגעים לא מצליחים להתמודד עם המדינה.

איתן כבל: זה לא כמו חברת ביטוח, אתה מחליף פרטים אחרי, והעניינים מתגלגלים כמו שאנחנו מכירים בכל מקום.

איתן כבל: הטענה היא שמול רכבי הליסינג, זאת אומרת שהמדינה היא זו שבעצם נותנת את הסוג של ביטוח - -

<ורד נשר: כיסוי.

איתן כבל: - - לא משנה עכשיו השם – כיסוי או כל עניין אחר – יש המון בעיות.

איתן כבל: את אומרת שאת לא מכירה דבר כזה?

<ורד נשר: לא, אני לא מכירה את הבעיה, מפני ש"ענבל" מתנהגת - - -

איתן כבל: כי אתם נקודת קצה, אתם אפילו לא - - -

<ורד נשר: לא, "ענבל" מנהלת את כל התביעות.

<ורד נשר: "ענבל" מתנהלת, מהבחינה הזאת, כמו כל חברת ביטוח אחרת.

<ורד נשר: זאת אומרת, אני לא מוצאת מדוע נפגע שנפגע כתוצאה מרכב משטרתי - - -

איתן כבל: לא, לא חשבתי.

איתן כבל: גברתי, אף אחד לא טען שאם פגע בך רכב ממשלתי, היחס צריך להיות מועדף.

איתן כבל: אני מדבר על הבירוקרטיה של התהליך.

איתן כבל: זאת אומרת, הטענה היא שהבירוקרטיה בתאונה מן הסוג הזה מקבלת משנה תוקף.

איתן כבל: אתם מכירים את זה אצלכם באוצר?

איתן כבל: אתם מכירים טענות כאלה?

<ירון גולן: אדוני, עשינו בדיקה בעקבות בקשתך.

<ירון גולן: שום תלונה שהגיעה אלינו.

איתן כבל: טוב, חבל שחבר הכנסת - - -

<ורד נשר: בוא נגיד שבן אדם נפגע כתוצאה מרכב משטרתי.

<ורד נשר: התביעה לא מוגשת ל"ענבל", היא מוגשת ליחידה.

<ורד נשר: אנחנו מטפלים - - -

איתן כבל: טוב.

איתן כבל: בסדר, גברתי.

<ורד נשר: אם זה נתקע שם?

<מרב תורג'מן: אדוני הזכיר רכבי ליסינג.

<מרב תורג'מן: מה לגבי רכבים מושכרים שיש שימוש על ידי גורמי הביטחון?

<מרב תורג'מן: האם יש איזשהו הבדל או הבחנה לגבי הביטוח?

איתן כבל: אני לא חושב.

<ורד נשר: כרגע יש פתרון למשטרה.

<ורד נשר: המשטרה אצלנו, ברגע שיש נזק - - - של רכב, אני מדברת עכשיו על רכב שהוא לא רכב משטרתי ולא רכב של המדינה - - -

<מרב תורג'מן: נכון.

<מרב תורג'מן: משהו שרק נעשה בו שימוש לצרכי - - -

<ורד נשר: נעשה בו שימוש לצורך פעילות מבצעית.

<ורד נשר: אנחנו מכירים בנזקים בשני מצבים: מצב של רכב תפוס, אני מדברת של המשטרה.

<ורד נשר: המשטרה למשל מלאימה רכב, לוקחת את הרכב, מעבירה אותו לאחסון לדוגמה.

<ורד נשר: תוך כדי הנהיגה פוגעים במישהו – אנחנו מכסים את הנזק הזה, גם רכוש וגם גוף.

<ורד נשר: גם של בוחני התנועה שמגיעים לאזור ולוקחים את הרכב הפגוע לחניה אנחנו גם מכסים.

<ורד נשר: כל נזק אחר של גוף, יש לנו הסדר עם המשטרה שהמשטרה תכסה את זה.

<ורד נשר: כוחות המוסד והשב"כ – אין להם הסדר.

<ורד נשר: עכשיו, רכב שנפגע והוא רכב שהוא לא ממשלתי אלא רכב פרטי, הביטוח לא יכסה את זה, מהסיבה הפשוטה, מפני שזה נעשה לצורך פעילות מבצעית.

איתן כבל: מה זה רכב פרטי?

<מרב תורג'מן: רכב שאתה שוכר מחברת השכרה והוא לא מבוטח.

איתן כבל: נו, אז מי אמור לתת - - -

<ורד נשר: יש להם פה לקונה.

<ורד נשר: יש להם פה בעיה - - -

איתן כבל: נכון להיום?

<ורד נשר: נכון להיום אין להם פתרון ביטוחי אצלנו ב"ענבל".

איתן כבל: אז מה קורה?

איתן כבל: בן אדם נפגע - - -

<ירון גולן: אדוני, מזה בא התיקון.

<ירון גולן: זה התיקון.

<ירון גולן: ברגע שהתיקון יעבור - - -

איתן כבל: מה קרה, דרך אגב, עד עכשיו לאנשים שנפגעו?

איתן כבל: ובטח נפגעו כאלה.

<ורד נשר: תראה, אם נפגע איש השב"כ או המוסד, יש לו את קצין התגמולים והוא מפוצה על ידי קצין התגמולים.

<ורד נשר: אבל אם הוא פגע בהולך רגל, אז או ש"קרנית" פיצתה אותו או שהיחידה פיצתה אותו.

<ורד נשר: אין להם פתרון ביטוחי.

איתן כבל: אוקיי.

<איתן השחר: יש לנו ויכוח עם "ענבל" בנושא זה.

<איתן השחר: "ענבל" והמשטרה.

<איתן השחר: כי "קרנית" באמת פיצתה, אבל פנינו אליהם - - -

איתן כבל: אני מניח ש"קרנית" לא מתלהבת, גם "קרנית" צריכה לפעול על פי אמות מידה מסוימות, והיא לא יוצאת – ברור.

<ניר ברטל: התיקון עכשיו מיישב את המחלוקת ביניהם.

<קריאה: בא להסדיר את הלקונה.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: מה עוד יש לנו?

איתן כבל: אז נצלול.

איתן כבל: בבקשה.

<מרב תורג'מן: אז הם יקראו שוב את הצעת החוק?

<ירון גולן: כן.

<ירון גולן: חוק לתיקון פקודת ביטוח רכב מנועי (מס' - - -), התשע"ז – זה צריך להיות התשע"ח – 2017.

איתן כבל: כן.

<ירון גולן: זה התיקון של סעיף 2א רבתי לחוק.

<ירון גולן: אני עובר לתיקון - - -

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: מה רצית, לאה, לשאול לגבי סעיף - - -

<לאה ורון: סעיף 2 לפקודת ביטוח רכב מנועי קובע את חובת הביטוח.

<לאה ורון: פה פוטרים שורה של כלי רכב מנועי מחובת הביטוח, אבל מה נותנים לנפגע?

<לאה ורון: אין פה שום דבר.

<הילה דוידוביץ- בלומנטל: זה סעיף 6א היום.

<ירון גולן: אקרא שנייה את סעיף 6א היום לפקודה שמסדיר את העניין וקובע: מי שפטור מחובת ביטוח לפי סעיף 6 יהיה חייב לתת כל פיצוי שמבטח היה חייב לתת אילו הייתה קיימת פוליסה לפי סעיף 3.

<לאה ורון: נכון.

<לאה ורון: אוקיי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: את רוצה גם להעלות איזה נקודות?

<מרב תורג'מן: לא בהקשר של סעיף 1.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: הלאה.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: סיימת?

<ירון גולן: אדוני, אני מציע שנקרא את כל - - -

איתן כבל: כן, תקריא את הכול.

<ירון גולן: אז עצרתי עד התחילה.

<ירון גולן: זה בעצם כל הסעיפים שקשורים לתעודות האלקטרוניות.

<אלון בלגה: זה סעיף שלא קיים.

<קריאה: זה בנוסח שפורסם לדיון.

<קריאה: נוסף סעיף מהדיון הקודם?

<ירון גולן: זה נוסח שפורסם לדיון הזה.

<לאה ורון: תיקון לסעיף 24 הופץ ופורסם באתר האינטרנט של ועדת הכלכלה, רק שהוא פורסם ממש אתמול לפני הישיבה.

<קריאה: אה, אתמול?

<לאה ורון: כן, כן.

איתן כבל: יש לכם בעיה עם זה?

<לאה ורון: אבל זה בטח גם יהיה גורלו של צרכן שלא בודק בזמן את אתר האינטרנט - - -

איתן כבל: כן, שם ותפקיד.

<מרדכי פדר: מרדכי פדר.

<מרדכי פדר: אני חושב שצריך להוסיף פה שזה בתנאי שזה בעל הפוליסה שביקש את הביטול.

<מרדכי פדר: מפני שאיך שזה רשום זה יכול לבוא ביוזמה של חברת הביטוח, וזה לא טוב ללקוח.

<מרב תורג'מן: לגבי סעיף 24 הוא מעיר.

<ניר ברטל: זה ברור מאליו.

<ניר ברטל: אני לא יכול לבטל את הפוליסה שלך.

<מרדכי פדר: לא, אבל אם חברת הביטוח מחליטה מעצמה לבטל את הפוליסה, אז זה לא יהיה תקף.

<מרב תורג'מן: מדובר פה על בעל הפוליסה.

<מרדכי פדר: אם בעל הפוליסה ביקש לבטל אז אפשר להודיע לו ככה, אבל אם היוזמה באה מחברת הביטוח, אי אפשר רק לתת לנו דרך האלקטרוניקה, צריך - - -

<ירון גולן: אדוני, סעיף 24 ברישה כתוב כך – אני מקריא – מבטח לא יהיה חייב לשלם לפי סעיפים 19 או 21(א) בקשר לחבות, אם לפני המאורע שגרם למוות או לחבלת הגוף שמהם נובעת החבות בוטלה הפוליסה בהסכמה הדדית או בתוקף הוראה שבפוליסה.

<מרדכי פדר: זה מה שאני אומר.

<מרדכי פדר: אז אם אתם רוצים להודיע ללקוח על זה שהפוליסה בטלה, אם הוא מכר למשל וכו' וכו' – לא דרך האלקטרוניקה.

<ניר ברטל: אי אפשר להודיע.

<ניר ברטל: לכל היותר אפשר לבקש את הסכמתו לזה, אי אפשר להודיע לו.

<ניר ברטל: הביטול הוא בהסכמה.

<ניר ברטל: הוא צריך להסכים.

<אסף מיכאלי: החשש שלך טופל.

<אסף מיכאלי: הערה במקום.

איתן כבל: כן, זאת אומרת החשש בוטל.

איתן כבל: שם ותפקיד.

<ירון אליאס: ירון אליאס מאיגוד חברות הביטוח.

<ירון אליאס: בהזדמנות החגיגית הזאת שאנחנו דנים בסעיף 24 ומבקשים לתקן אותו, אנחנו רק רוצים להפנות לדברים שאמר בית המשפט העליון – ואני יודע שאדוני גם מכבד את בית המשפט העליון – רק לפני חודשיים - - -

איתן כבל: למה אדוני אמר את זה?

איתן כבל: כאילו יש כאלה שלא?

<ירון אליאס: בהחלט, לצערנו, יש לא מעט שלא.

איתן כבל: אוקיי.

<ירון אליאס: ולכן הדגשתי את הנקודה הזו.

<ירון אליאס: אבל אני רוצה להקריא משפט אחד שאומר בית המשפט העליון לגבי סעיף 24 שאנחנו דנים בו כרגע.

<ירון אליאס: והוא אומר לגביו, שהתמורות שחלו במצב המשפטי מצריכות התאמה ועדכון של ההסדר, ועניין זה הוא למחוקק לענות בו.

<ירון אליאס: כלומר, בית המשפט למעשה ממליץ למחוקק לבטל את ההסדר הזה, כי הוא הסדר ארכאי שהתאים לאיזושהי תקופה טרום כניסתה של "קרנית" למערך של הגנה על נפגעים בתאונות דרכים.

<ירון אליאס: ואם כבר אנחנו דנים בסעיף 24, אז מן הראוי אולי, לא בהכרח במהלך הישיבה הזאת, אבל במסגרת התדיינות עם רשות שוק ההון, לדון בעצם נחיצותו של הסעיף או למעשה באי נחיצותו של הסעיף לאור השתנות המצב המשפטי מאז חקיקת החוק.

<ירון אליאס: זה יותר נכון לדעתי מאשר לתקן הסדר, שהוא למעשה הסדר שבית המשפט העליון אומר שהוא הסדר כבר מיותר וצריך לעבור מן העולם.

<קריאה: אדוני, המשמעות - - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: קודם כול, תן לו.

איתן כבל: לא כל יום מצטטים ככה את בית המשפט העליון.

איתן כבל: בבקשה.

<אלון בלגה: יפה ציטט, רק לא נכון.

<אלון בלגה: מדוע?

<אלון בלגה: בית המשפט העליון לא אמר לבטל – אמר להתאים.

<אלון בלגה: זה מה שאנחנו עושים ברגע זה - - - אני רוצה להציע הצעה.

איתן כבל: בבקשה.

<אלון בלגה: עוד פעם, אדני ברזל וכו'.

<אלון בלגה: חברת הביטוח תרצה להודיע בדרך אלקטרונית או בדרך אחרת לבעל הפוליסה.

<אלון בלגה: אבל כיוון ששמענו לפני רגע שהיא תהיה מחוברת למאגר המידע ותדע שהרכב נמכר למשה, שתשלח את ההודעה גם למשה: שים לב, משה, קיבלת אולי תעודה, היא בוטלה.

<אלון בלגה: לכתוב בדרך האלקטרונית, להודיע למוכר הרכב אם הם יודעים על כך.

<אלון בלגה: למה לא?

<גיל סלומון: על מי האחריות?

<גיל סלומון: על חברת הביטוח?

<אלון בלגה: נכון מאוד.

<גיל סלומון: לא.

<גיל סלומון: בעל הפוליסה.

<אסף שילון: בעל הפוליסה רוצה לבטל, לא חברת הביטוח.

<קריאה: כן, אבל זה הולך לקראת הלקוח.

איתן כבל: אבל מנכ"ל "קרנית" אמר לפני כמה דקות שבמאגר שלכם הרי לא רשומים שמות ולא רשומים - - -

<אלון בלגה: בחברת הביטוח, לפני רגע שמענו, הם רוצים לדעת אם קנה את האוטו אדם רע.

איתן כבל: נכון.

<אלון בלגה: הם רואים, הם מחוברים לממשק – אוקיי, הייתה העברת בעלות - - -

<גיל סלומון: איזה ממשק?

<גיל סלומון: אין ממשק.

איתן כבל: חברים, השטויות על חשבונו, תיכף תדברו את השטויות שלכם.

איתן כבל: מה אתם מעירים לו?

איתן כבל: הבן אדם רוצה להעיר את ההערות שלו, ואתם תקשיבו לו.

איתן כבל: זה הכול.

איתן כבל: אחר כך יגיע תורכם שהם יעירו לכם.

איתן כבל: בבקשה.

<אלון בלגה: אם חברת הביטוח לא מחוברת למאגר מידע ולא יודעת שהרכב עבר לבעלות משה, היא לא יכולה לשלוח לכל העולם.

<אלון בלגה: אבל אם אתם רוצים להיות מחוברים, ותדעו שהרכב עבר לבעלות משה, ואתם מבטלים למבוטח, תשלחו גם לבעל הרכב את ההודעה.

<אלון בלגה: זה הכול.

<אלון בלגה: ואז כולם יודעים: שים לב, דיר באלק, אל תיסע עם התעודה, היא בוטלה.

<גיל סלומון: אתה מטיל עלינו אחריות?

<אלון בלגה: כן, לשלוח.

<גיל סלומון: הרי אם הוא לא - - -

איתן כבל: סלומון, זה טוב לך להטיל את האחריות על האחרים.

<גיל סלומון: לא, זה אחריות שלו, זה עבירה פלילית.

איתן כבל: זה בסדר לפני דקה.

<גיל סלומון: זה עבירה פלילית.

<אלון בלגה: קיבלת פרמיה.

<גיל סלומון: זה עבירה פלילית אם הוא לא עושה את זה.

<גיל סלומון: אז האחריות שלי לגרום לו לא לעשות עבירה פלילית?

<גיל סלומון: עד איפה אנחנו הולכים?

איתן כבל: דרך אגב, אגלה לך, החבר סלומון, משהו שכנראה אתה לא יודע.

איתן כבל: בעולם החדש שלנו, אפרופו תיקון והתאמות, היום בחקיקה המתקדמת של הגנת הצרכן כל סיום התקשרות אתה חייב להודיע אותה.

<גיל סלומון: כשאני יודע מי הבן אדם.

איתן כבל: אבל תדע, אני מניח.

<גיל סלומון: מאיפה אדע?

איתן כבל: אני לא חושב שהיועץ המשפטי של "קרנית" התכוון שתשלח מכתב עם יונת דואר, תחפש את המישהו הזה - - -

<אלון בלגה: חוה תיתן לו את התשובה עוד רגע, איך הוא ידע.

<חוה ראובני: הוא צריך את הזכות החוקית לקבל את המידע הזה.

<גיל סלומון: אין לנו.

<חוה ראובני: העברות בעלות נעשות במרשם כלי הרכב שמנוהל על ידי משרד התחבורה.

<חוה ראובני: המאגר חסוי לפי חוק הגנת הפרטיות.

<חוה ראובני: איגוד חברות הביטוח מקבל מאתנו, בין על פי התוספת החמישית ובין אם בעקיפין, דרך המאגר מניעת תאונות ביטוח שיש שם מידע מסוים, אבל אין שם עדכון בזמן אמת על העברות בעלות.

<חוה ראובני: אתה לא יודע כל פעם שהרכב עובר - - -

איתן כבל: הם אמרו את זה.

איתן כבל: נדמה לי שהיועץ המשפטי אמר.

<מרב תורג'מן: אבל עכשיו יהיה את המידע הזה אצל "קרנית" - - -

<איתן השחר: לא, "קרנית" לא יכולה לעשות שימוש במאגר לצרכי חברות הביטוח.

הוא כזה: הם צריכים למצוא את הפתרונות, הצעה כזו ואחרת שאתה בזמן אמת, אתה מבצע את זה, ואתה מקבל את ההודעה לטלפון שלך, שאומר לך: הנה – אני לא נכנס לזה.

הוא כזה: אני רק מנסה לחשוב במושגים שמתקיימים היום במרחב, אני מניח שהפתרונות יהיו בהתכתבות עם רעיונות מן הסוג הזה.

הוא כזה: עכשיו, אם הם לא יצליחו להביא את הפתרונות האלה, אז יש בעיה.

הוא כזה: הרי ברור להם, גם הם מבינים.

הוא כזה: יש כאן שני אלמנטים מרכזיים – אם תרצה שלושה, אפילו שניים וחצי.

הוא כזה: אלמנט ראשון: הקטנת הבירוקרטיה.

הוא כזה: אני לא רוצה לבוא אליך.

הוא כזה: שזו היום נקודת מוצא בסיסית.

הוא כזה: לא רק פה.

הוא כזה: היא חלק היום משירות שאנחנו מבקשים להחיל אותו לא רק פה אלא בכלל.

הוא כזה: אתה יודע, אתה לא כל חייך עוסק בביטוח.

הוא כזה: אני מניח שגם אתה הולך לעשות פעולות כאלה ואחרות במקומות אחרים.

הוא כזה: כשאתה אומר לעצמך: למה אני צריך לבוא אליהם?

הוא כזה: למה אני צריך לחכות בתור?

הוא כזה: אז את זה כל אחד בחלקו.

הוא כזה: זו נקודה אחת.

הוא כזה: נקודה שנייה שאנחנו מבקשים, שאין סרט כזה שמישהו נוהג ברכבו בלי ביטוח.

הוא כזה: זאת אומרת, אלה שתי נקודות מרכזיות שבלעדיהן אנחנו לא – אם מי מהדברים האלה מתבטל, אז זה לא שווה, לא עשינו כלום, סתם שפכנו מילים והשחתנו את זמננו.

הוא כזה: זאת ליבת העניין הזה.

<חוה ראובני: למה אדוני אומר ככה?

איתן כבל: למה?

איתן כבל: את מבלה כל יום שם?

<חוה ראובני: לא.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בגלל זה את אומרת את זה.

איתן כבל: אבל אם היית מבלה, אז כנראה - - -

<חוה ראובני: אנחנו מנסים לגרום לאנשים לא לבוא - - -

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: אבל עדיין אלה שנאלצים, כי עוד לא טיפלתם בעניין הזה, להגיע אליכם, עליהם אני מדבר.

איתן כבל: רחמנות.

איתן כבל: אבל אני מקווה, באמת אני יודע שאתם עושים בימים אלה עבודה גדולה בלשנות כל מקום ומקום, כך שהמגע יהיה הרבה יותר נעים.

איתן כבל: אבל דרך אגב, אני שומע את זה כבר הרבה שנים, איזה 20 שנה, שאוטוטו כבר לא יהיו תורים.

איתן כבל: אבל בסדר, לא חשוב, נגיע לזה בסוף.

איתן כבל: אנחנו לא מודאגים.

איתן כבל: לא יודע אם בתקופתנו, אבל נגיע.

איתן כבל: אבל אתם בכלל תהיו ערוכים לזה?

איתן כבל: כמה זמן צריך בשביל זה לדעתך?

<חוה ראובני: למה?

<חוה ראובני: לפי ההצעה הזאת אנחנו לא צריכים לעשות מאומה.

<חוה ראובני: אם מדברים כאן על התחלה של העברת מידע על כל העברת בעלות לאיגוד חברות הביטוח, זה מעורר שאלות משפטיות ואחר כך גם שאלות ביצועיות.

<חוה ראובני: למרות שממשק בינינו לבין האיגוד קיים, אז גם אם תיווצר התשתית המשפטית, לא נראה לי מאוד מורכב להוסיף לו עוד שדה.

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: דבר אחרון שאני בכל זאת רוצה שיינתן או מענה, או שתי נקודות לפני כן.

איתן כבל: נקודה ראשונה, אני רוצה שתגידו לי כמה לקוחות שביקשו לרכוש את ביטוח החובה סורבו.

<ירון אליאס: אני לא בטוח שיש לנו את הנתונים האלה, שאנחנו יכולים לאסוף אותם.

איתן כבל: אז כפרה עליך, כמו שאצלנו, פעם שנייה אני אומר לך: איך אתה אומר לא, כשהוא - - -

<גיל סלומון: מבחינת הגבלים עסקיים, לא בגלל נושא אחר.

<גיל סלומון: אנחנו כאיגוד לא יכולים לבקש נתונים עסקיים - - -

איתן כבל: אה, זאת הסיבה?

<ירון אליאס: בעיקרון לכל חברה יש מדיניות - - -

איתן כבל: חברים, סליחה, הבנתי.

איתן כבל: אני רוצה בסך הכול לדעת אם דרככם או דרך פנייה, שהרגולטור הממונה יודע להגיד - - -

<חוה ראובני: כמה יש מבוטחים ב"פול"?

<חוה ראובני: זה לא פחות או יותר - - -

<ירון אליאס: לא כולם בהכרח מסורבים, אבל זה פחות או יותר.

<חוה ראובני: רובם הגדול.

<אלון בלגה: - - - של ה"פול".

<אלון בלגה: 90% זה אופנועים, שבכלל לא מסורבים, הם לא מבטחים אופנועים בכלל.

<קריאה: מי שב"פול" - - -

איתן כבל: את שלך כבר סיימת.

איתן כבל: הבנו.

איתן כבל: זה כבר לא אצלך.

איתן כבל: רק העלית את הבעיה.

איתן כבל: אוקיי, מה שאדוני אומר, היועץ המשפטי של "קרנית" אומר שקודם כול הם מקשקשים.

<קריאה: לא, לא, לא.

איתן כבל: קודם כול הוא אומר את הדבר הבא – הבנתי בדיוק – שהטענה שלהם היא מופרזת, הם מנסים לייצר כאילו יש פה איזו בעיה גדולה.

איתן כבל: הרי איך השיטות?

איתן כבל: אם אתה לא מצליח לעקר את החוק בדרך מסודרת, אתה מחפש את הכיוונים האחרים כדי לטפל.

<גיל סלומון: לא.

איתן כבל: לא, לא, לא.

<גיל סלומון: זה לא הסיפור.

<גיל סלומון: לא במקרה הזה.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: מה שאני מנסה להגיד, שבשורה התחתונה יש בעיה, אבל היא לא דרמטית.

איתן כבל: זאת אומרת, אפשר למצוא - - -

<קריאה: שאלת המסורבים - - -

איתן כבל: הנה המשגיח כשרות הגיע – מעודי, היועץ של הממונה על שוק ההון.

<אסף מיכאלי: בקצב שהדיון ממשיך, כל פעם אנחנו מביאים עוד.

איתן כבל: כן, אני רואה.

איתן כבל: אולי סוף סוף דורית - - - אולי נזכה לראות אותה?

<אסף מיכאלי: אין שום סיבה שלא.

<אסף מיכאלי: אין שום סיבה.

<אסף מיכאלי: זה כולם on call.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: מה, אמרו לך שיש בעיה?

<קריאה: באתי לאכול איתם צהריים.

איתן כבל: עד כדי כך האוכל גרוע שם?

איתן כבל: ברור לי שאתה צוחק.

איתן כבל: ברשות

איתן כבל: כם אני רוצה לומר כך, שצריך לתת בכל זאת, אני לא יודע עדיין איך, אבל אני מבקש מכם, כי העמדה שהם הציגו, אני לא רוצה כך לנפנף אותה כלאחר יד.

איתן כבל: אני חושב שצריך בכל זאת לראות איך הם מתכתבים עם זה, שזה יכול להיות אם בהודעה או פנייה.

איתן כבל: יכול להיות שהוא יגיד: מה, חברת הביטוח לא יודעת בשום שלב שמישהו מבוטח אצלה?

<ירון אליאס: עלה פה פתרון מצוין.

<ירון אליאס: חברי העלה.

<ירון אליאס: אני חושב שאם משרד התחבורה כאן יירתם לזה זה עשוי לפתור את הבעיה בצורה מעולה.

איתן כבל: שמה?

<ירון אליאס: כשעושים העברת בעלות בדואר של הרכב, אפשר יהיה לבקש לראות ביטוח חובה.

<ירון אליאס: כמו שאתה עושה טסט היום, כשאתה הולך לעשות טסט, לא מעבירים את האוטו טסט אם אתה לא מציג למכון רישוי תעודת חובה.

<קריאה: כמו בליסינג.

<ירון אליאס: אותו דבר.

<ירון אליאס: שילכו לעשות העברת בעלות בבנק, יציגו - - -

איתן כבל: הי, עוד פעם אתה שולח אותי לבנק?

<ירון אליאס: ממילא אתה שם.

<קריאה: אתה פיזית שם.

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: צודקת.

איתן כבל: רק חברות הביטוח, כשהם הולכים לקנות הם עושים לפני.

<חוה ראובני: הביטחון שלהם שהרכב שהם קונים כשיר לעבור אצלם – הוא לא מבוטל, גנוב, מעוקל וכו' – זה רק אחרי שעבר בעלות בדואר.

<חוה ראובני: אז הם לא יעשו ביטוח קודם.

<חוה ראובני: דבר ראשון.

<חוה ראובני: דבר שני, בראייה שלנו, וזה דבר שהוא חשיבה אצלנו, אנחנו שואלים את עצמנו האם אנחנו צריכים להיות גורם מפקח על הנושא של קיומו של ביטוח חובה?

<חוה ראובני: אצלנו לא אוהבים את המשימה הזאת.

<חוה ראובני: בוודאי שלא נרחיב אותה גם לשלב של העברת הבעלות.

<חוה ראובני: שלוש, זה בדואר, זה זמן דלפק, כל שנייה שם עולה כסף.

<חוה ראובני: לנו, וכמובן בגלגול לאגרה.

איתן כבל: אוקיי, תודה.

<גיל סלומון: אבל אתם הרישוי, אתם הרי צריכים - - -

איתן כבל: לא, עזוב.

<קריאה: לתת פתרון.

<חוה ראובני: אבל אנחנו לא אוהבים את זה שמכון הרישוי צריך לבדוק את תעודת הביטוח.

<חוה ראובני: בראייה שלנו זה לא צריך להיות.

איתן כבל: חוה, אתם לא אוהבים כלום.

איתן כבל: חוה, בחייך, משרד התחבורה, מה הוא אוהב, לא אוהב.

איתן כבל: יש משרדים שאתה מגיע, וכאילו האזרחים הופכים להיות נטל.

איתן כבל: אתה משרת אותם ואתה מרגיש מרירות כזו, שבכלל מישהו הגיע לדלפק.

<אסף שילון: רק פתרון למה שחוה הציגה.

איתן כבל: לא פתרונות עכשיו.

איתן כבל: היא אדם שאני מאוד אוהב ומעריך.

איתן כבל: אני מציע שתנסה גם אתה, תיפגש איתה אחרי – מה שאני בטוח שלא תעשה.

איתן כבל: זאת ההצעה שלי.

<קריאה: - - -

איתן כבל: לא נדון בזה עכשיו.

איתן כבל: בבקשה, חאג' יחיא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כשאני מדברים על הביטוח, דנו בוועדה הזו במיוחד על הביטוח.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רוצה רק להעלות את הנקודה של ה"פול" ושל הסוכנים הערבים שלא פותחים להם חובה והם צריכים ללכת ל"פול".

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואותו מבוטח, אם אני מגיע לסוכן הערבי, הוא לא יכול, אני צריך דרך ה"פול".

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואם אני עובר מטייבה לכפר סבא, שזה ליד, מבטחים אותי אצל אותו סוחר וזה לא משתנה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שהעניין הזה של ה"פול", שזה פוגע, כאילו לא פותחים את המחשב לאותם סוכנים ערבים, אני חושב שזה צריך להגיע לקיצו כי כבר עבר כל גבול.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא יכול להיות שסוכן שלך, של אותה חברת ביטוח, הוא טוב כשהוא מביא את הצד ג' - -

איתן כבל: חאג', תן לי לחדד את זה עוד יותר ממה שאתה - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אמרנו צד שלישי, את המקיף, את העובדים גם שיש להם את הפנסיה – בכול, אבל בביטוח חובה אומרים: אתם עוברים הרבה תאונות דרכים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז מה, לא יעלו לדרך?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו ביום של תאונות הדרכים.

איתן כבל: חאג', מה שאתה אומר זה אפילו יותר מזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ברור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש בתוך זה עניין עסקי ועניין גזעי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: גזעני אפילו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רוצה לשמוע גם מחברות הביטוח.

<גיל סלומון: לא, אנחנו לא מייצגים את ה"פול".

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם לא מייצגים את ה"פול", אבל חברות שלכם חוסמות את הסוכנים הערבים.

איתן כבל: חאג', אני צריך לסיים.

איתן כבל: חאג', ברשותך, אני רוצה לומר את הדברים בצורה ברורה בעניין הזה.

איתן כבל: תראו, זה נושא שהוצג בפני, הייתי גם - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: היה דיון בזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זימנו פה דיון.

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: היה גם דיון פה, גם הוזמנתי בנצרת לפורום סוכני הביטוח הערבים, ודיברתי שם והתייחסתי לעניין הזה.

איתן כבל: אני כבר אומר גם לך, אדוני מר מעודי, שאתה מכיר, כבר העליתי את זה בפניך יותר מפעם אחת.

איתן כבל: אני מבין את הבעייתיות מצדכם, אני לא יכול לנפנף אותך כלאחר יד, את הטענות שעולות כלפי – אבל יחד עם זאת, אין חיה כזו שאי אפשר לתת פתרון, כי בשורה התחתונה זה נראה גזעי.

איתן כבל: ממש, ממש.

איתן כבל: בכסף הטוב זה עובר לסוחר, בכל הדברים שסוכני הביטוח הערבים נותנים הכול בסדר.

איתן כבל: אי אפשר כל הזמן רק לפעול בצורה שכזאת.

איתן כבל: אם יש בעיה, בוא נתמודד איתה, בוא נציף אותה, בוא נעשה קמפיין בעניין הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אותם נהגים ילכו לסוכנים היהודים ויבטחו אותם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אצל הסוכן שלי אני לא יכול לקבל את החובה, אני הולך - - - מקבל אותה - - - אותו נהג.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אמרתי, זה גזעני וגם עסקי.

איתן כבל: בוודאי.

איתן כבל: לכן התחייבתי שיהיה דיון מיוחד בעניין הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי גם ביקשתי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: פניתי בכתב וגם פניתי בעל פה.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: גברתי, שאלה אחרונה ואני רוצה להצביע.

<מרב תורג'מן: אדוני, הזכרת את הנושאים שצריך לבחון אותם ולמצוא להם פתרון לקראת יישום ההסדר, ואני כן שוב רוצה להפנות את תשומת לבכם לעובדה שתעודת ביטוח חובה מהווה מעין ראיה לכך שיש ביטוח לרכב.

<מרב תורג'מן: לצורך העניין, אם אני עכשיו עולה על רכב של השכן שלי או של אחד מקרובי המשפחה שלי, מה מצפים ממני שאעשה?

<מרב תורג'מן: הרי החובה לבדוק אם יש ביטוח חובה שחל על רכב היא חובה שמוטלת על הנהג.

<מרב תורג'מן: עכשיו, מצפים ממני לכאורה שאצור קשר עם מאגר המידע של "קרנית".

<אסף מיכאלי: לא, מצפים ממך אותו דבר כמו היום.

<מרב תורג'מן: לא, כי יש - - -

<קריאה: מי זה ממך?

<מרב תורג'מן: אני פותחת היום את תא הרכב, מוציאה את תעודת הביטוח, ויודעת שיש ביטוח לרכב.

<מרב תורג'מן: מצפים ממני לפנות ל"קרנית" כדי לוודא שיש ביטוח תקף.

<אסף מיכאלי: ואם את לא מוצאת?

<אסף מיכאלי: אותו דבר.

<אסף מיכאלי: אנחנו לא משנים את - - -

<מרב תורג'מן: אני לא מבינה.

<הילה דוידוביץ- בלומנטל: יהיה לך מסמך בתוך המייל, שהוא חתום בחתימה אלקטרונית מאושרת על ידי חברת הביטוח.

<מרב תורג'מן: במייל?

<ירון גולן: את יכולה להדפיס ולשים אותו - - -

<מרב תורג'מן: בסדר, אבל עדיין - - -

איתן כבל: חברים, היועצת המשפטית מעלה כאן נקודה.

איתן כבל: יכול להיות שאנחנו לא מבינים אותה כי אתם משננים אותה.

איתן כבל: כל החוכמה היא שנבין, לא שתצעקו.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה, גברתי.

<מרב תורג'מן: אין חובה הרי להדפיס את תעודת הביטוח.

<מרב תורג'מן: למעשה אני יכולה להחזיק אותה גם במייל, בטלפון הנייד כתמונה.

<מרב תורג'מן: אתם מצפים למעשה שאפנה לשכן שממנו לקחתי את הרכב ואבקש ממנו לראות את תעודת הביטוח המקורית, כדי לוודא כל פעם שאני עולה על הרכב שיש ביטוח תקף לרכב?

<מרב תורג'מן: אני מנסה להבין איך זה יעבוד בפרקטיקה, מעבר לעניין של – אוקיי, יש תעודת ביטוח, אני לא צריך לבדוק.

<מרב תורג'מן: איך זה יעבוד?

<ירון גולן: החובה לא תשתנה וגם ההתנהלות לא אמורה להשתנות.

<ירון גולן: יש המון חלופות.

<ירון גולן: חלופה אחת זה באמת שתדפיסי את תעודת הביטוח - - -

<מרב תורג'מן: אבל אין חובה להדפיס את תעודת הביטוח.

<אסף מיכאלי: אנסה להסביר עוד פעם.

איתן כבל: שם ותפקיד.

<אסף מיכאלי: אסף מיכאלי, סגן המפקחת.

<אסף מיכאלי: אנחנו לא משנים דבר בדין.

<אסף מיכאלי: זאת אומרת, האחריות היא אותה אחריות כאשר אדם נכנס לרכב, לוודא שיש לרכב תעודת ביטוח.

<אסף מיכאלי: אתה יכול לממש את האחריות הזאת בכל אחת מהדרכים: אם התעודה הודפסה – באמצעות דפוס; אם התעודה זמינה באמצעים דיגיטליים – באמצעי הדיגיטלי.

<אסף מיכאלי: שום דבר באחריות של אדם שנכנס לרכב וצריך לוודא שיש תעודה לא משתנה, לא אם יהיה תיקון ולא אם לא יהיה תיקון.

<מרב תורג'מן: אבל גם האמצעי הדיגיטלי כבר לא יהווה הוכחה לכך - -

<אסף מיכאלי: בוודאי שהוא יהווה.

<לאה ורון: רבותי, אל תפריעו לעורכת הדין תורג'מן לדבר.

<מרב תורג'מן: - - לכך שהביטוח הוא בתוקף.

<מרב תורג'מן: לצורך העניין, המידע יהיה מצוי אונליין, בהנחה שיהיה מצוי אונליין, בידי "קרנית".

<מרב תורג'מן: אני אצטרך לפנות ל"קרנית" כדי לוודא שבאותם רגעים ממש הביטוח הוא בתוקף.

<מרב תורג'מן: הרי זה מה שיקרה בפועל.

<איתן השחר: לדעתנו, את צודקת.

<איתן השחר: זה בדיוק מה שיהיה, שבכל פעם לפני שתעלי לאוטו תצטרכי לוודא שיש ביטוח בתוקף.

<מרב תורג'מן: איזה דרכים יהיו לי כדי לוודא שיש ביטוח בתוקף?

<ניר ברטל: יהיו לך מספר דרכים.

איתן כבל: לפני שאתה אומר, אני רוצה לחדד משפט.

איתן כבל: תראו, לא יכול להיות שבכל הדיון הזה אני מנסה לעצור כל ניסיון להביא אותי לשיח נוסף עם איזשהו פקיד, אם זה פקיד וירטואלי או לא חשוב מה.

איתן כבל: היום כשאתה נכנס לאוטו, אם אתה רוצה לבדוק, למשל יש לי במשפחה – תבדוק.

איתן כבל: אוקיי, בסדר, נכנס, בודק, אתה רואה את הדברים האלה במקום.

איתן כבל: יש לך אפשרות לראות אם התעודה היא בתוקף.

<מרב תורג'מן: נוהג מזדמן ברכב, לא משנה מאיזו סיבה.

איתן כבל: - - נוהג מזדמן ברכב.

איתן כבל: או לחלופין, מה קורה אם שוטר עוצר אותי.

איתן כבל: ויש שוטרים שבא לו להגיד לך: תראה לי ביטוח.

איתן כבל: אנחנו מקווים שגם עכשיו החוק ישתנה, והם יוכלו לבקש – זה אחד מהנושאים, דרך אגב, שאנחנו מבקשים בחקיקה אחרת, תיקון 112, ששוטר יוכל לדרוש גם את תעודת הביטוח.

איתן כבל: ומה העניין?

איתן כבל: הוא יצטרך להתקשר למוקד?

איתן כבל: כי אין לו את ההעתק שבו הוא יכול להגיד - - -

<מרב תורג'מן: - - - תשלח לי עכשיו תמונה של - - -

איתן כבל: כן, גברתי, שם ותפקיד רק.

<ליטל כספי: ליטל כספי, "קרנית".

<ליטל כספי: רק עוד עניין אחד לחדד, בהמשך למה שעורכת דין תורג'מן אמרה, זה שגם אחר כך יש סכנה דווקא להגברת ההתדיינויות המשפטיות, כי זה לא רק שבאותה נקודה כל הזמן צריך לבדוק, כביכול להתחבר למוקד הווירטואלי או מה שזה ולראות, אלא גם בבוא היום, למשל אם תגיד: באמת בדקתי וזה מה שראיתי באותו זמן, אצטרך לראות, מבחינת "קרנית" שהיא אומרת:

<ליטל כספי: כן בדקתי והייתי בסדר ורציתי לראות אם יש ביטוח, והבנתי מהדיגיטלי שכן, אצטרך לראות מה היא ראתה באותה נקודת זמן, מה שגם לא אפשרי לפחות היום.

<ליטל כספי: זאת אומרת, לראות את ההיסטוריה של מה היא ראתה, כי מה שאראה היום זה כבר לא משנה, יכול להות שזה השתנה.

<ליטל כספי: זאת אומרת, אני חושבת שזה גם עוד משהו שיגביר את ההתדיינויות המשפטיות ויהווה בעיה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אדוני הסגן או מי מכם - - -

<ניר ברטל: ההערה היא בהחלט במקום, איך בעולם החדש, שאנחנו כבר לא עם ניירות, אפשר לדעת כשאתה עולה לרכב שיש לו ביטוח.

<ניר ברטל: יש מספר פתרונות שיהיו לזה, נתנו עליהם את הדעת, פשוט זה לא - - -

איתן כבל: חלק מהחוק.

<ניר ברטל: החוק הוא לא אתה כותב איך זה, זה בתקנות יהיה.

<ניר ברטל: אחת מהן תהיה למשל, נורא פשוט: אתה פונה לחברת הביטוח - - -

איתן כבל: לא, אל תפתח, עשה לי טובה.

איתן כבל: אל תיתן הצעה.

איתן כבל: אתה יודע למה לא תיתן?

איתן כבל: כי עכשיו זה יפתח דיון אם זה אפשרי או לא אפשרי.

<ניר ברטל: רק לסיים - - -

איתן כבל: ברשותך, תן לי.

איתן כבל: עזוב, הבנתי.

איתן כבל: יש לנו 9 חודשים לכניסת החוק פלוס 18 חודש.

איתן כבל: אני מבקש ככה: בעוד חצי שנה לקיים דיון בהתקדמות שלוש – זה כבר לא שתי הנקודות עליהן דיברנו, אל התוספת שהעלתה אותה עכשיו כאן עורכת הדין תורג'מן שגם בעניין הזה יש לנו פתרונות.

איתן כבל: זו נקודה אחת.

איתן כבל: נקודה שלישית, בכל מקרה הכללים לא ייכנסו לתוקף בלי אישור של ועדת - - -

<מרב תורג'מן: אין - - -

איתן כבל: אז סליחה, אני רוצה להעביר.

איתן כבל: עקב הבעייתיות הגדולה, אני אתכם לחלוטין, אתם רואים, אני הולך לאשר את הדברים, אבל אני חייב שלאורך כל הנתיב יהיה לי מה שנקרא ה-lineman הזה שרץ ומניף לי את הדגל ואומר: סליחה, הם עדיין לא - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה באופסייד.

איתן כבל: כן, בדיוק, אתה באופסייד.

איתן כבל: זאת אומרת, אני מתחבר לגמרי לבקשה שלכם.

איתן כבל: ולכן גם ראיתם, תוך כדי הדיון ניסיתי לבטל את כל הטענות כלפיכם.

איתן כבל: אבל בסוף יש כאן עניינים שאני לא יכול למצוא את עצמי מתעלם מהם לגמרי.

מזכיר לכם: והנקודה השלישית שגם אני אותה מבקש נוגעת לבקשה של חברות הביטוח, איך הם יכולים להתכתב עם המציאות.

מזכיר לכם: אם יש להם טענה כלפי מי במאגר "קרנית", שהם ידעו שאם פתאום איזה מישהו שהוא כזה מפלצתי, יהיה להם את הסיפק לאחר מכן לבוא ולפנות ולבקש, להגיד: סליחה, אנחנו - - -

<קריאה: - - -

איתן כבל: אוקיי?

<מרב תורג'מן: אני יכולה להגיד משהו בהקשר של התקנות שיובאו, הכללים שיובאו לאישור ועדת הכלכלה?

<מרב תורג'מן: יש פה שני עניינים: אחד, בהצעת החוק מוצע שהתחילה תהיה בתום תשעה חודשים מיום פרסומו של חוק זה, ואולם רשאי שר האוצר בצו לדחות את התחילה ב-18 חודשים נוספים.

<מרב תורג'מן: אז כאן אני מניחה שאדוני מבקש שהדחייה תהיה באישור ועדת הכלכלה של הכנסת?

איתן כבל: לא הדחייה.

איתן כבל: הכניסה לתוקף.

איתן כבל: אסביר לך איפה הבעיה שלי.

איתן כבל: אם יבוא השר ואומר: שמע, לא סיימתי עדיין בתשעה חודשים – בסדר.

איתן כבל: החשש שלי שאנחנו לא נהיה פה, ולא יהיה מי שיהיה כאן לשים לב לדברים האלה.

איתן כבל: ועוד תשעה חודשים, מבחינתם הם כאילו פתרו את הבעיות לשיטתם ונסעו.

איתן כבל: אני רוצה שהדברים האלה יונחו, כי יכול להיות שהם כבר לא יהיה שם.

איתן כבל: הוא בכלל רוצה לחתור תחת הממונה, כבר לא להיות סגן.

איתן כבל: וזה רוצה להיות בכיר.

איתן כבל: וזה בכלל רוצה לעבור, קיבל הצעה מבחוץ.

עבד אל חכים חאג' יחיא: וההוא מפטרים אותו בכלל.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: דרך אגב, אף אחד מאתנו שקיבל את הכללים האלה לא יהיה כאן, ויבואו אחרים.

איתן כבל: לכן אני אומר, ובאמת אני אומר את זה, זה חשוב ומשמעותי, כדי שגם מי שיבוא אחרינו וינהל את העניין ידע להתכתב עם הדברים האלה.

<ירון גולן: אם אני יכול להתייחס, התיקונים המשלימים שאנחנו נדרשים לעשות הם בין היתר תיקונים שמצריכים אישור של ועדות אחרות פה בכנסת.

<ירון גולן: לדוגמה, תקנות פיצויים לנפגעי תאונות דרכים (מסירת מידע מהקרן), אלה תקנות שבסמכות שר האוצר, בהתייעצות עם שר המשפטים, באישור - - -

איתן כבל: אתה עסוק בלשכנע אותי שאני צודק?

<ירון גולן: לא - - -

איתן כבל: ההיפך, אתה עוד נותן לי את הכלים לחשוב - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה מחזק.

איתן כבל: - - אתה מחזק כמה אני רוצה שהדברים יהיו מונחים על אדני ברזל.

<ירון גולן: לא זה, מה שאני רוצה לנסות להניח את דעתו של אדוני, שכבר היום הסמכויות שלנו הן לא סמכויות בלעדיות שלנו, אנחנו צריכים לעבור פה - - -

איתן כבל: לא - - -

<מרב תורג'מן: אבל מה אתה רוצה, שבתוך תשעה חודשים ההוראה לא תיכנס לתוקף אלא אם כן מגיעים לוועדה?

איתן כבל: אני רוצה שאם הם מאשרים את זה, אם התשעה חודשים הם הזמן שמספיק להם, יכול להיות שיקרה נס - - -

<ניר ברטל: אפשר להציע הצעה?

איתן כבל: לא, שנייה.

איתן כבל: קודם כול תבינו אותי.

איתן כבל: איך אתם מציעים הצעה אם אתם לא מבינים?

איתן כבל: ולכן השאלות.

איתן כבל: תקשיבו, אני אומר את הדבר הבא: אני מאשר את החוק.

איתן כבל: אני רק אומר לכם - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: יכול להיות שאתקע לך אותו.

איתן כבל: לא תיתקע לי אותו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתנגד לחוק.

איתן כבל: בסדר, יכול להיות.

איתן כבל: אבל אני אומר את זה ככה, אני רוצה להסביר: בהנחה וקרא נס ועברו תשעה חודשים, והצלחתם להשלים את התיקונים.

איתן כבל: אתם אומרים: וואלה, הצלחנו, פתרנו את הבעיה הזאת, פתרנו עם "קרנית", הכול בסדר.

איתן כבל: אני רוצה שהאישור הסופי לכניסה של החוק לתוקף יתבצע אחרי שהשתכנעה הוועדה שבאמת כל אחת משלוש הנקודות האלה - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש דבר כזה בחוק?

<מרב תורג'מן: התחילה פה - - - בשלושה חודשים.

<מרב תורג'מן: איך אפשר להחזיר את זה שוב לוועדה כדי להכניס את זה לתוכו?

איתן כבל: אז אני לא יודע.

איתן כבל: אני מנסה להגיד את הדבר הבא - - -

<גיל סלומון: אולי תיתן לנו שבועיים-שלושה ונחזור?

איתן כבל: לא.

איתן כבל: אולי, היועצת, תקשיבי מה אני מנסה להגיד.

איתן כבל: אני מנסה להגיד את הדבר הבא: אני מקבל את הבקשות שלהם.

איתן כבל: באופן עקרוני, קבענו סייגים, הכול בסדר.

איתן כבל: עכשיו, הכניסה לתוקף של החוק, יש לו פרק זמן של תשעה חודשים, ולאחר מכן 18 חודש נוספים, השר יכול - - -

<מרב תורג'מן: יש סמכות לדחות את התחילה ב-18 חודשים נוספים.

<אתי בנדלר: דחייה אחת או דחייה מצטברת שלא תעלה על 18 חודשים?

<אתי בנדלר: למה הכוונה?

<מרב תורג'מן: תקופה שלא תעלה על 18 חודשים.

<מרב תורג'מן: אני מניחה שזה מצטבר.

איתן כבל: כן, אבל זה פחות חשוב לי.

<אתי בנדלר: בסדר, אבל צריכים גם את זה להבהיר.

איתן כבל: אני מנסה למצוא את הפתרון לבעיה הזאת.

איתן כבל: כיוון שהכניסה לתוקף, מנקודת המבט שלי, צריכה שיתממשו בה, לפחות על פי תפיסתי, שלושה תנאים, שמניתי אותם כאן.

איתן כבל: עכשיו, שהועלו כאן מתוך הבעיות האמיתיות, זה לא עכשיו שמישהו פה – מה העניין?

איתן כבל: לשיטתם כבר היה אפשר להעביר את זה כמעט פה.

איתן כבל: מבחינתם הכול יהיה בסדר, הכול יסתדר.

איתן כבל: עכשיו, אני לא יודע.

איתן כבל: הסתדר, לא הסתדר, הסתדר קצת.

איתן כבל: הרי כל אחד בא מהמקום שלו, ומה שבעיניו הסתדר בעיני לא הסתדר.

<אתי בנדלר: שלושת הדברים האלה שאמורים להסתדר מעוגנים בהצעת החוק או - - -

<מרב תורג'מן: זה נושאים שעולים עקב ההסדר.

איתן כבל: זה נושאים שעולים עקב ההסדר.

איתן כבל: אני חייב להוציא מן הכוח אל הפועל את התהליך, אבל היישום - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: היישום של ההסדר לא יהיה טוב אם לא יהיו תשובות.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: זאת אומרת, מבחינתם כמעט הכול בסדר.

איתן כבל: אלא שאני אומר: אתה צריך להביא לי א', ב', ג'.

איתן כבל: אם לא תבצע את הפעולות האלה - - -

<מרב תורג'מן: שלא כולן הן בתקנות גם.

<מרב תורג'מן: כי אחרת אפשר היה לומר שההסדר לא ייכנס לתוקף כל עוד לא הותקנו התקנות.

<אתי בנדלר: נכון.

<אתי בנדלר: לכן שאלתי אם מדובר על הסדר שהוא לפי חוק או לא.

<מרב תורג'מן: בדיוק.

<מרב תורג'מן: אבל יש הסדרים שהם לא בהכרח מבוססים מכוח החוק.

<מרב תורג'מן: ולכן אני לא יודעת איך אפשר לעשות את זה.

<מרב תורג'מן: מצאו פתרון - - -

<ירון גולן: אולי נציע שנקבע בחוק הוראה שאומרת ששלושה חודשים לפני כניסת החוק לתוקף, נבוא לוועדה ונציג את - - -

<אתי בנדלר: רגע.

<אתי בנדלר: ונניח שהצגתם והוועדה לא שבעת רצון - - -

<ירון גולן: אל"ף, יהיה זמן לתקן.

<ירון גולן: ואם נראה שהזמן הזה לא מספיק, תמיד אפשר לדחות את כניסת החוק לתוקף.

<אתי בנדלר: אני רק רוצה להסביר משהו, ירון.

<אתי בנדלר: זה נשמע סביר על פניו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא רוצה לסמוך עליהם.

<אתי בנדלר: העניין הוא שיכולה להיות מחלוקת, כי לדעתכם בתאריך הכניסה לתוקף בעוד תשעה חודשים, אתם תדווחו בעוד שישה חודשים לוועדה שהדברים הסתדרו להבנתכם, אבל בדיון שייערך כאן בוועדה הוועדה לא תתרשם שהדברים הסתדרו לשביעות רצונה.

<אתי בנדלר: מה אז?

<אתי בנדלר: אתם תכניסו את החוק לתוקף, למרות אי שביעות רצון הוועדה.

איתן כבל: זה החשש.

<אתי בנדלר: ולזה אתה לא נותן פתרון בהצעה הזאת של דיווח בלבד.

<ירון גולן: אני רק רוצה להגיד משהו שאמרנו בהתחלה.

<ירון גולן: יש פה הסדר, זה מין איזה כדור שמתחיל עכשיו.

<ירון גולן: ויש לנו עוד - - -

איתן כבל: אין ויכוח, יקירי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לתת תשובות על שלוש השאלות, כמה זמן אתם חושבים שאתם צריכים?

איתן כבל: לא, יש לו זמן.

איתן כבל: יש לו תשעה חודשים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, אני לא מדבר על תשעה חודשים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רוצה, אם אפשר, לצמצם את הזמן הזה ולצאת בלי כל - - -

איתן כבל: לא, ממש לא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה כמה זמן אתם צריכים.

<ניר ברטל: נבוא שלושה חודשים לפני שהחוק נכנס לתוקף לתת דיווח לוועדה.

<ניר ברטל: אם התשובות שניתן לא יהיו מספקות עומדות כמה חלופות.

<ניר ברטל: אחת, יש לנו שלושה חודשים עם מה שנתנו לכם לבוא לתקן ולתת דיווח נוסף.

איתן כבל: זה ברור.

<אתי בנדלר: אוקיי.

<ניר ברטל: אופציה שנייה זה לבטל את הכניסה לתוקף של החוק, ופשוט לחוקק - - -

<אתי בנדלר: אבל זה בידיים שלכם.

<אתי בנדלר: לוועדה אין אמצעי - - -

איתן כבל: חברים, סליחה, מה שאני מנסה להגיד לכם - - -

<מרב תורג'מן: כדי לא להכניס את זה לתוקף יידרש תיקון לחוק.

איתן כבל: מה אני מנסה להגיד לכם?

איתן כבל: אם אנחנו פה נפגשים עוד חצי שנה, ובטוח בוודאות שאנחנו נפגשים פה בעוד חצי שנה, אני יכול לנהל אתכם את הדין ודברים.

איתן כבל: אני באמת לא יודע.

איתן כבל: אצלכם יכול להיות שיבוא מישהו אחר בכלל - - -

<אתי בנדלר: מי השר הממונה על החוק הזה?

<ירון גולן: שר האוצר.

<ניר ברטל: יש לנו קצת ביצה ותרנגולת עם החוק הזה.

<ניר ברטל: עד שהוא - - -

<אתי בנדלר: האם להערכתם שר האוצר יסכים לבקשה לחתום על מכתב שבו הוא מתחייב, שאם התנאים המוקדמים לכניסת החוק לתוקפו לא התמלאו לשביעות רצון ועדת הכלכלה, הוא ידאג לדחות את תחילת החוק עד למילוי אותם תנאים?

<אתי בנדלר: ברמה של מכתב התחייבות.

איתן כבל: מה כל כך מסובך?

איתן כבל: אתם ואנחנו רוצים את אותו דבר.

איתן כבל: הרי מה העניין?

איתן כבל: גם אתם רוצים שזה יהיה טוב.

איתן כבל: מה אני מפחד?

איתן כבל: חברים יקרים, אנחנו יכולים לייצר פה כאוס.

איתן כבל: לא במתכוון, לא מתוך כוונה רעה.

איתן כבל: נבוא לעשות טוב ונמצא את עצמנו מקללים.

<אתי בנדלר: תראו, האלטרנטיבה היא שהתנאים האלה יפורטו בחוק עצמו, וייאמר שתחילתו של החוק בתום תשעה חודשים, ואולם לא התמלאו התנאים 1, 2, ,3 ,4 לשביעות רצון ועדת הכלכלה, ידחה השר – אפשר לכפות עליו את זה בחוק, את התחילה, אבל אנחנו לא רוצים לעשות את זה, נכון?

<אתי בנדלר: כי אנחנו לא רוצים לפרט, כך אני מבינה, את התנאים האלה בחוק עצמו.

<מרב תורג'מן: כשהוא מדבר על הקטנת הבירוקרטיה, שזה אחד מהתנאים, למשל שנהג לא ינהג ברכב כשאין לו יום אחד ביטוח, זה לא משהו שאפשר להכניס את זה כתנאי לחוק.

איתן כבל: יש לי הצעה.

איתן כבל: אני לוקח חלק מהדברים שאמרה אתי וחלק מהדברים שאמר לי הסגן.

איתן כבל: תראו, הרי זה אמור לעבור את השבוע, עשרה ימים, עד שזה יעלה למליאת הכנסת לקריאה השנייה והשלישית.

איתן כבל: בזמן הזה אתם תביאו לי מכתב של השר.

איתן כבל: אני מניח שאין מצב שהשר יתנגד לזה, ואם צריך שאסביר – אני לא רואה בעיה.

איתן כבל: וגם הוא יבין את העניין, הרי גם לו אין עניין לבוא לברך ויימצא מקלל.

איתן כבל: תביאו לי מכתב.

איתן כבל: אני יודע שאתה לא יכול להתחייב בשם השר.

איתן כבל: אני מודע לזה.

<אתי בנדלר: לכן שאלתי אם אתם חושבים - - -

איתן כבל: לא, ולכן גם צריך להגיד את הדברים.

איתן כבל: אני לא מצפה.

איתן כבל: אני עושה את זה ככה: אאשר.

איתן כבל: נכניס את הבקשה שהשר עד לקריאה השנייה והשלישית - -

<אתי בנדלר: עד להנחת הצעת החוק.

איתן כבל: להנחת הצעת החוק, כן, כן.

איתן כבל: - - יביא מכתב שהוא מתחייב, שאם ו - - -

<אסף מיכאלי: הוא לא יקדם.

איתן כבל: אז הוא לא יקדם את זה.

איתן כבל: המכתב יגיע אלי - - -

<אתי בנדלר: לא לא יקדם – הוא יפעל לדחיית תחילת החוק.

איתן כבל: צריך לייצר גם בשוק כיוון.

איתן כבל: מקסימום לא אעביר, אעצור את זה, לא אקדם את זה.

<אתי בנדלר: ההוראה תהיה לא להניח את הצעת החוק עד שאין לנו - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שאולי אגיש רוויזיה, ואמשוך אותה אם הם נתנו.

איתן כבל: נכון, זה מה שאמרתי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם לא נתנו, אז הרוויזיה מתקיימת ונדון מחדש.

איתן כבל: חאג' ואני מגישים רוויזיה.

<אתי בנדלר: בקשה לדיון מחדש.

איתן כבל: בקשה לדיון מחדש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מוכן, אם התנאים שמדברים עליהם יתקיימו, אני מושך את הרוויזיה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואז מתקדמים, אין לנו בעיה.

<אתי בנדלר: כן, כולל הדיווח לוועדה.

איתן כבל: מה התיקונים בבקשה?

<מרב תורג'מן: יש למעשה שלושה תיקונים, תיקוני נוסח ותיקונים מהותיים.

<מרב תורג'מן: התיקון הראשון הוא לסעיף 24.

<מרב תורג'מן: יש כאן בקשה של משרד המשפטים להוסיף את המילים בסוף הסעיף – טוב, זה כמובן ינוסח קצת אחרת – "ויראו את תאריך וידוא הקבלה בתאריך מתן ההודעה".

<מרב תורג'מן: הילה, את רוצה להסביר?

<הילה דוידוביץ- בלומנטל: כן, פשוט זה חסר.

<הילה דוידוביץ- בלומנטל: סעיף 24 קובע שהמועד שייראו כתאריך מתן ההודעה, אם ההודעה נמסרה בדואר רשום, זה התאריך המסומן באישור המסירה.

<הילה דוידוביץ- בלומנטל: אבל לא הוספנו את המקביל עם הביטול הוא אלקטרוני.

איתן כבל: בסדר.

איתן כבל: הלאה.

<מרב תורג'מן: תיקון נוסף הוא שהדחייה ל-18 חודשים תהיה באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, מן הסתם.

איתן כבל: אוקיי.

<מרב תורג'מן: והשאלה אם אדוני עדיין עומד על כך שתהיה חובת דיווח לוועדה בתום - - -

איתן כבל: אני בכל מקרה בעוד חצי שנה רוצה חובת דיווח, כדי שיעזור לנו להתקדם בעניין עצמו.

<אתי בנדלר: אוקיי.

<אתי בנדלר: צריכים לראות איך לנסח את זה, כי אני דוחה את התחילה, אנחנו רוצים כעת דיווח לפני תאריך התחילה.

<אתי בנדלר: אז שיהיה ברור שנפתור את זה ברמה של הניסוח - -

<מרב תורג'מן: שזה ייכנס לתוקף למעט יתר הסעיפים - - -

<אתי בנדלר: - - בתוך שישה חודשים מיום הפרסום, ידווח שר האוצר – מי אמור לדווח?

<אסף מיכאלי: הרשות.

<אתי בנדלר: תדווח הרשות לוועדת הכלכלה.

<מרב תורג'מן: - - - הרשות.

<אתי בנדלר: לא, אם זה יו"ר הרשות, מנהל הרשות.

<ניר ברטל: תוך חצי שנה מפרסום, או שלושה חודשים טרם כניסת החוק לתוקף?

<ירון גולן: יש הגדרה בפקודה ל"רשות".

<הילה דוידוביץ- בלומנטל: זה שר האוצר או מי שהוא הסמיך לכך.

<אתי בנדלר: בדיוק כך.

<אתי בנדלר: זה רעיון מצוין – שר האוצר או מי שהוא הסמיך ידווח לוועדת הכלכלה של הכנסת על התקדמות ההליכים הנדרשים לשם יישום החוק.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני יכול להעלות להצבעה?

<ירון גולן: אפשר לקרוא את סעיף התחילה רק?

<מרב תורג'מן: כן.

<מרב תורג'מן: למרות שהוא הוקרא בדיון הקודם.

<ירון גולן: הוא הוקרא בדיון הקודם.

<ירון גולן: נחזור.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: אז אני מעלה להצבעה, ברשותכם, את החוק, קודם כול עם התיקונים, בכפוף גם להתייחסויות ולמכתב שביקשנו גם מהשר.

איתן כבל: מי בעד? ירים את ידו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני בעד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ורוויזיה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בעד הצעת החוק, בכפוף לתיקונים – פה אחד

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: ואנחנו מגישים רוויזיה שנינו, כדי שזה גם יהיה מסודר בתוך ההליך הכללי.

איתן כבל: אני חושב שהחוק חשוב, רק שכולנו נתנהג בראש פתוח.

איתן כבל: ואני מציע לכל הגורמים שסביב השולחן הזה, מרגע זה להתחיל לחשוב יצירתי איך מסייעים בקידום התהליך ולא באיך מונעים את התהליך.

איתן כבל: תודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואני מבקש, גם העניין של ה"פול", לזמן ישיבה.

איתן כבל: אמרתי.

איתן כבל: יהיה דיון בעניין הזה, זה כבר התחייבתי.

איתן כבל: תודה רבה, הישיבה נעולה.