ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 844, 2017-11-06 11:30

משה גפני: רבותי, אני מבקש לשבת.

משה גפני: אנחנו ממשיכים בנושא הבא שעל סדר היום – מיקי זוהר, בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: הצעה לסדר – אתם לא יודעים, חברי הכנסת, אבל יושבות לצדכם המשפחות השכולות שאיבדו את יקיריהן בכבישים לא מוסדרים בשומרון, ביהודה ושומרון.

מכלוף מיקי זוהר: יושבים פה ראשי מועצות, כולם פה שובתים רעב כי לא נותנים להם את המינימום הנדרש שזה ביטחון של האזרחים שלהם.

מכלוף מיקי זוהר: רגע גפני, לא להתחיל להשתולל.

משה גפני: אני משתולל?

מכלוף מיקי זוהר: אני רואה שאתה מתחיל...

משה גפני: כנראה שלטון הליכוד לא טוב.

מכלוף מיקי זוהר: שלטון הליכוד הוא בסדר גמור.

מכלוף מיקי זוהר: ראש הממשלה אמר שהוא ייתן את התקציבים הנדרשים אבל אנחנו אומרים: שום תקציב שצריך לעבור לצורכי הממשלה לא יעבור עד אשר – או, הם שמו גם מדבקות, יפה.

מכלוף מיקי זוהר: - עד אשר המשפחות הלו יקבלו את המענה הבסיסי במרכיבי הביטחון שלהם.

מכלוף מיקי זוהר: יש פה אישה שרוצה לומר משהו - -

משה גפני: לא, לא, מיקי.

<קריאות: - - -

מכלוף מיקי זוהר: משפחה שכולה, אדוני היושב ראש.

<הדס מזרחי: איבדתי את בעלי ברוך מזרחי, הוא נרצח לפני שלוש וחצי שנים בערב פסח.

<הדס מזרחי: אני נפצעתי מאוד קשה ביחד עם ילדי.

<הדס מזרחי: הוא נרצח בכביש 35, כביש שאין בו תאורה, אין בו רשת סלולרית ואין כביש עוקף.

<הדס מזרחי: אנחנו עמדנו על הכביש 25 דקות כדי שיבואו ויעזרו לנו מבחינה בטיחותית, מבחינה משטרתית, מבחינה ביטחונית, ולאמבולנסים לקח כל כך הרבה זמן.

<הדס מזרחי: יכלו להציל את ברוך כנראה, והוא לא בחיים.

<הדס מזרחי: אני היום שלוש וחצי שנים מגיעה להלוויות, מגיעה לשבעה ושומעת אותו דבר.

<הדס מזרחי: אני מאוד מקווה שהכספים יעברו כי חייבים אותם.

<הדס מזרחי: זו הצלת חיים.

<הדס מזרחי: אני מגדלת חמישה ילדים בבית במודיעין - - -

<אדוה ביטון: אני אמא של אדל ביטון.

<אדוה ביטון: - -

משה גפני: עם כל הכבוד, אני כמו כולם, משתתף - -

בצלאל סמוטריץ': גפני, תן חמש דקות.

<אדוה ביטון: אנחנו לא יכולים לעבור לסדר היום.

<אדוה ביטון: אנחנו לא אזרחי סוג ב'.

<אדוה ביטון: אנחנו נוסעים ברכבינו ואנחנו ראויים לכבישים ראויים, לתאורה לצדי הדרך, לתקשורת סלולרית.

<אדוה ביטון: זה לא יתכן שחדשות לבקרים קורים במדינתנו מקרים קשים מאוד, וסוללה של חברי כנסת כאלה ואחרים מגיעים לביתנו, משתתפים בצערנו, מזדהים אתנו, מבטיחים לנו הבטחות כאלה ואחרות חדשות לבקרים.

<אדוה ביטון: אנחנו רוצים לראות מעשים.

<אדוה ביטון: אנחנו רוצים לנסוע ולחזור בבטחה לביתנו.

<אדוה ביטון: הגיע הזמן.

<יצחק אבוטבול: אני אבוטבול יצחק שאשתו נרצחה בדרך למובא דותן.

<יצחק אבוטבול: שבוע לפני זה היה פיגוע שם ואף אחד לא התייחס.

<יצחק אבוטבול: שנה וחצי אחרי זה נפצע - - - באותו מקום באותה צורה.

<יצחק אבוטבול: אני מסיע ילדים בשומרון, אני נוסע עם אוטובוס לא ממוגן.

<יצחק אבוטבול: אני נוסע כשאין תקשורת, אין תאורה, אין כבישים עוקפים.

<יצחק אבוטבול: אנחנו מבקשים לא לעבור את חווארה במשך 45 דקות שכולם זורקים עלינו אבנים - - - אני מבקש שתעבירו את זה ואת התקציב הזה.

<רותי חסנו: אברהם חסנו זה בעלי שלפני שנתיים רצחו אותו בהר חברון.

<רותי חסנו: רציתי להגיד שמכיכר אברהם ועד כמעט בית חגי – שישה אנשים נרצחו שם אחד אחרי השני.

<רותי חסנו: אין הבדל במרחקים ביניהם.

<רותי חסנו: אנחנו באים לפה למנוע את הפיגוע הבא וממבקשים יחס ושישחררו את הכסף שצריך לתת לראשי המועצות.

<הדס מזרחי: אנחנו מבקשים סעיף תקציבי, בבקשה מכם, שתעבירו.

<הדס מזרחי: מדובר בהחלטת ממשלה, סכנת נפשות.

<קריאות: וגם כבישים שכבר נסללו, שני קילומטרים לא מצליחים להשלים.

<קריאות: לא צריך לחכות לאסון הבא, תזכרו את זה.

<הדס מזרחי: אנחנו רוצים למנוע עוד משפחות שכולות.

<הדס מזרחי: כבר לא יכולים להסתכל לאלמנות, ליתומים, למשפחות השכולות בעיניים.

<הדס מזרחי: נמאס לנו.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו מצטרפים למאבק הזה ואני, כמרכז הקואליציה, בשם חברי הכנסת של הליכוד מודיע שאנחנו מצטרפים למאבק הזה.

מכלוף מיקי זוהר: שוחחתי עם חברי הוועדה, שוחחתי עם אורן חזן, שוחחתי עם נאוה בוקר, ואנחנו בעד ההתיישבות, בעד שמירת ארץ ישראל אבל מעל הכל, שמירת ביטחונם של אזרחי ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: אני מבקש להודיע שלא נוותר עד אשר התקציבים האלה יועברו, ובינתיים שהממשלה תסתדר בלי תקציבים.

<קריאות: דמנו לא יהיה הפקר יותר.

<קריאות: אנחנו הוצאנו את הילדים של אלקין מהרכב - -

משה גפני: לא לצעוק.

<קריאה: אנחנו נסערים, אדוני היושב ראש.

משה גפני: בסדר, אני אתכם.

<קריאה: אנחנו הוצאנו את הילדים של אלקין מהרכב, ובאותו כביש אין קליטה סלולרית.

<קריאה: עדין אין קליטה סלולרית, עדין אין תאורה.

<קריאה: באיתמר, איפה שאני הייתי הוצאנו את הגופות של חמשת בני משפחת פוגל עדין אין מרכיבי ביטחון בישובים.

<קריאה: עדין בחווארה נוסעים וזורקים עליהם אבנים.

מכלוף מיקי זוהר: יש שם יהודים שחיים, צריך לשמור על החיים שלהם.

משה גפני: יואב קיש, בבקשה.

יואב קיש: קודם כל, זה דיון - - - אני מאוד שמח שהגיעו המשפחות ונציגי הרשויות ומיקי זוהר שהבאת כי בסופו של דבר הנושא הזה חשוב מאין כמותו.

יואב קיש: הוא דחוף.

יואב קיש: אני רוצה להגיד שיש לכם את כל הגיבוי הכי מלא, גם מתפקידי כיו"ר ועדת הכנסת.

יואב קיש: אם האוצר יזדקק לוועדת הכנסת, כמו שפה אמר חבר הכנסת מיקי זוהר, ריכוז הכספים בוועדת הכספים, גם ועדת הכנסת מתגייסת למאמץ הזה.

יואב קיש: אנחנו נדאג שהכספים האלה יגיעו.

יואב קיש: יש הבטחה של ראש הממשלה, צריך לראות שזה מגיע לבסיס התקציב ולמספר קבוע בהחלטת ממשלה.

יואב קיש: אנחנו מצטרפים אליכם, מחזקים אתכם ובעניין הזה אין דבר יותר בסיסי מזה.

יואב קיש: דרישה הכי בסיסית והכי לגיטימית לכל אזרח במדינת ישראל, ביטחון הכי בסיסי שיש.

<קריאה: גם כביש שהמדינה כבר השקיעה בו רבע מיליארד שקלים לפני עשור, חסרים שני קילומטרים להשלים אותו.

<קריאה: ראש הממשלה מבטיח לי באופן אישי כבר שמונה שנים שזה יטופל.

<קריאה: אנחנו דורשים ודאות, סעיף תקציבי.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: בצלאל, אם אפשר משפט.

בצלאל סמוטריץ': זו דוגמה קטנטנה להתנהלות של האוצר.

בצלאל סמוטריץ': יש סכום של 45 מיליון שקלים שהובטחו כבר לפני למעלה מ - -

משה גפני: נכון.

מיקי לוי: הוא ביקש היום להפריד אותו.

בצלאל סמוטריץ': בדיוק.

בצלאל סמוטריץ': למיגון לאוטובוסים - -

משה גפני: העליתי את זה היום.

בצלאל סמוטריץ': אז האוצר עם מניפולציה - -

<קריאות: - - -

בצלאל סמוטריץ': אז אתה במניפולציה כורך את זה עם איזה "פלט" של מיליארד וחצי, שכולנו מתנגדים לו ועכשיו כל הילדים הם בני ערובה.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר לך פה גפני שלבקש זה דבר אחד.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו גמרנו לבקש, חזרנו לדרוש.

בצלאל סמוטריץ': זה אומר ששום תקציב שהקואליציה מבקשת לא יעבור עד שהכספים האלה לא יעברו.

משה גפני: טוב.

משה גפני: אני מבקש לומר – לא נעשה חופש, נלמד את הדף היומי.

משה גפני: אני רוצה להגיד לכם שלא מקובל דבר כה שבאמצע דיון בוועדה- -

<קריאות: - - -

משה גפני: שניה.

משה גפני: לא מקובל דבר כזה שאנחנו באמצע סדר יום עמוס, אני עכשיו ביטלתי ישיבה - -

<קריאה: הרב גפני - - -

משה גפני: אפשר לדבר בוועדה הזאת?

משה גפני: בגלל רגישות העניין הודעתי ליואב קיש שהוא זה שהיה צריך להציג עכשיו נושא, אמרתי שאני דוחה את זה בגלל הרגישות של הנושא שלכם.

משה גפני: אם זה היה מישהו אחר, הייתי מוציא אותו החוצה והייתי אומר שיש סדר יום אבל בגלל הרגישות – ואצלי הנושא כמו אצל כולם, אבל אצלי בוודאי, אני איש דגל התורה, אצלי פיקוח נפש הוא הדבר החשוב ביותר.

משה גפני: אני אפילו מוותר על המון דברים בגלל הנושא הזה.

משה גפני: אני הבאתי כסף למיגון הניוד בקדנציה הקודמת שלי.

משה גפני: עכשיו יש מיגון הניוד, שהוא גם נוגע ליהודה ושומרון.

משה גפני: כולם הסכימו פה בוועדה להעביר את ה-45 מיליון שקל.

משה גפני: שמתי את הקיצוץ היום על סדר היום, ביקשתי מאנשי האוצר ואמרתי שמחר בבוקר אני מצביע על ה-45 מיליון שקל.

משה גפני: למה בבוקר?

משה גפני: כולם שמעו את זה.

משה גפני: הוא אמר שהוא יחזור אלי עם העניין הזה.

משה גפני: פה, בוועדת הכספים ללא יוצא מן הכלל אתם תקבלו סיוע לכל מה שאפשר רק תדעו את התהליך: התהליך הוא שיש ממשלה, יש ראש ממשלה, יש משרד אוצר, יש שר אוצר.

משה גפני: אנחנו השלישיים שנמצאים בשרשרת הזאת.

משה גפני: אנחנו צריכים לאשר את הכסף הזה.

משה גפני: אני אדבר אתם, כמו חברי.

משה גפני: מיקי זוהר הוא מרכז הקואליציה ומיקי רוזנטל מרכז האופוזיציה, כולם בדעה הזאת שצריך לעזור לכם.

משה גפני: אנחנו אתכם באסון שקרה לכם, זה חס וחלילה יכול לקרות לכל אחד מאתנו, והדבר הזה יעמוד בראש מעיינינו.

משה גפני: שתדעו שוועדת הכספים אתכם.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: רבותי, אני מחדש את הישיבה.

משה גפני: חבר הכנסת יואב קיש, אתה הצעת לבחון את קיצור תקופת ההיערכות במעבר לקרנות ברירת מחדל.

משה גפני: אנחנו נעשה את זה כישיבה קצרה ונדמה לי שגם אין מחלוקת בעניין הזה.

משה גפני: אז בישיבה בלי מחלוקות אני קצת בבעיה אבל אולי עוד יפתיעו אותי לטובה.

משה גפני: בבקשה יואב.

יואב קיש: בקצרה, כמו שאתה אומר, אנחנו בהוראה שבתוקף לרפורמה בנושא הקרנות ברירת מחדל בתקופת ההיערכות.

יואב קיש: אנחנו מדברים על מרץ 19, זו התקופה שניתנה.

יואב קיש: לדעתי זה עבר, רשומים לי פה התאריכים: ההוראה יצאה במרץ 16, זאת אומרת שמדובר על שלוש שנים.

יואב קיש: במהלך השלוש שנים לצערי, מהנתונים שאני מכיר, אני חשבתי שנראה מעבר יותר משמעותי של שכירים לקרנות האלה ומעסיקים, ולצערי זה לא קורה.

יואב קיש: ממה שהתמונה בשטח מראה, שהתקופת זמן הזאת, במקום שהיא תעודד היא בעצם משהה את הרפורמה ומונעת מההטבה הזו לפעול.

יואב קיש: כולנו הרי חושבים ומאמינים שהרפורמה הזו ראויה ונכונה ולכן, בקשתי שהוועדה תמליץ לקצר את תקופת ההשהיה הזאת ממרץ 19 למרץ 18.

משה גפני: טוב, יש מישהו שרוצה להתייחס לעניין?

משה גפני: בבקשה.

<רועי מימרן: שלום.

<רועי מימרן: אני מפורום החוסים לפנסיה בישראל.

<רועי מימרן: אני חושב שכולם פה בדיון מסתכלים על טובת הצרכן, השאלה מהי טובת הצרכן.

<רועי מימרן: בעיני, טובת הצרכן שחוסך בקרן פנסיה זה מה שנקרא התשואה נטו.

<רועי מימרן: זאת אומרת, התשואה שהוא מרוויח שבית ההשקעות מביא לו על החיסכון פחות דמי הניהול שהוא משלם.

<רועי מימרן: עכשיו, מכרז קרנות ברירת מחדל, שמשרד האוצר ורשות שוק ההון עשו מאוד חשוב והקרנות האלה קיימות, וטוב שהן קיימות אבל הן נבחרו אך ורק על בסיס של דמי ניהול נמוכים ולא על בסיס של תשואה.

<רועי מימרן: אחת משתי הקרנות שנבחרו, לצערנו, באופן עקבי, שנה אחרי שנה, מככבת לרעה בתחתית טבלת התשואות של קרנות הפנסיה.

<רועי מימרן: במצב כזה, אם מקום עבודה שבא אלי ומבקש את עזרתי בבחירת קרן פנסיה ברירת מחדל - -

יואב קיש: והקרן השנייה, איך יהיו התוצאות שלה?

יואב קיש: אני באמת לא מכיר - -

<רועי מימרן: בא נגיד ממוצעות.

משה גפני: רגע, אז מה אתה מציע?

<רועי מימרן: אם בא אלי מקום עבודה ומבקש את עצתי, הדבר האחרון שאני יכול להמליץ עליו זה ללכת לאותה קרן שנותנת את התשואות הכי נמוכות.

<רועי מימרן: אז במקרים כאלה, משרד האוצר הוציא גם הנחיה החל מ-2017, כל מקום עבודה שמבצע מכרז פנסיוני, יכול לבצע מכרז משלו שמתייחס גם לנושא דמי הניהול וגם לנושא התשואה להשקעות וגם לנושא מדדי השירות, כפי שמתפרסמים על ידי רשות שוק ההון.

<רועי מימרן: וזה לדעתנו פתרון הכי טוב.

<רועי מימרן: לאפשר למקום עבודה שמעוניין בכך לעשות את המכרזים האלה.

<רועי מימרן: במקביל, כל עובד שמעוניין באופן אישי כן להצטרף לאחת משתי קרנות ברירת המחדל ולקבל את דמי הניהול הכי מוזלים יכול לעשות את זה.

<רועי מימרן: למשל, באחת האוניברסיטאות שאני גם עובד בה, יש להם הסכם עם קרן פנסיה של בית השקעות אחר, ששם גם משלמים 0% מהצבירה.

<רועי מימרן: משלמים רק על ההפקדות.

<רועי מימרן: אז מה רע בזה?

<רועי מימרן: למה צריך להזיז את זה וללכת לקרן ברירת מחדל, לשתי קרנות - -

מיכל בירן: לא מכריחים אף אחד.

<רועי מימרן: אבל לפי מה שמוצע כאן הכוונה היא שכולם, באופן אוטומטי, יעברו לקרנות האלה - -

יואב קיש: ממש לא.

<רועי מימרן: - - אם לא יהיה הליך אחר.

יואב קיש: מי שמחליט – מחליט, אבל לא אוטומטית לזרוק אותו בלי לדבר אתו - - -

<רועי מימרן: אבל כבר עכשיו הקרנות האלה זמינות.

<רועי מימרן: כל עובד בכפוף לסייגים של חיתום רפואי וכן הלאה יכול להצטרף אליהן, וטוב שכך.

<רועי מימרן: מקום עבודה שלא עשה מכרז מחויב להצטרף אליהן, וטוב שכאן.

<רועי מימרן: כל מקום עבודה שעושה מכרז החל מ-2017 מחויב להביא בחשבון את נושא דמי הניהול, ויש כמובן על השולחן את שתי ההצעות האלה כמה ברירת המחדל אבל אפשר גם לשקול הצעות נוספות.

משה גפני: ודעתך על ההצעה של חבר הכנסת יואב קיש להקדים?

יואב קיש: יכול להיות שיש בעיה בסיסית בכל המתאר.

<רועי מימרן: אני חושב שהמכרז הבא שיוצא – הרי מכרז של קרנות הוא לשנתיים.

<רועי מימרן: בעוד שנתיים רשות שוק ההון מוציאה מכרז חדש.

<רועי מימרן: אני מקווה שהמכרז החדש יביא בחשבון גם את סוגית התשואה להשקעות, ואז הוא יביא בחשבון את הערך הכולל שהקרן מביאה ללקוח, ואז אני חושב שהגיע באמת הזמן לצרף את כל השוק.

משה גפני: תודה.

משה גפני: בבקשה.

<רונן טוב: אני יושב ראש קרן הפנסיה מיטב-דש, אחת משתי הקרנות שזכו במכרז ברירות המחדל.

<רונן טוב: אגב, ההצעות שלנו מצוינות, אפשר לבדוק את זה.

<רונן טוב: זה לא "ווישפול ת'ינקינג", זה עובדתית.

<רונן טוב: אפשר לבדוק את התשואות של קרן הפנסיה שלנו.

<רונן טוב: אני חושב שצריך להתחיל בבסיס.

<רונן טוב: חברת הכנסת מיכל בירן דיברה קודם על 750,000 מבוטחים שמשלמים דמי ניהול מקסימאלי.

<רונן טוב: הרעיון של הרפורמה הזאת זה בבסיס של המכרז, זה היה לאפשר לאותם עובדים שבוחרים עבורם, הם לא בוחרים קרן פנסיה.

<רונן טוב: רועי, האנשים האלה לא בוחרים, בוחרים עבורם, מצרפים אותם לקרן פנסיה בדמי הניהול המקסימאליים.

<רונן טוב: ורק לסבר את האוזן, חברי כנסת יקרים - אדם עם 9,000 שקל משכורת בן 30 שמשלם דמי ניהול מקסימאליים, הפער שלו לגיל פרישה על 9,000 שקל הוא הוא מעל רבע מיליארד שקלים.

<רונן טוב: 260,000 שקלים פער שזה שווה ל-12.5 שנות הפקדה עובד ומעביד.

<רונן טוב: כלומר, 12.5 שנים אתה והמעביד משלמים על הפער בדמי הניהול, בדמי ניהול מקסימאליים, למה שקרן ברירת מחדל מציעה.

יואב קיש: אז אתה בעד להקדים?

<רונן טוב: אני בטח בעד להקדים כי היום הבעיה הכי גדולה שמעסיקים נתלים בהוראת המעבר הזו, לא עושים מכרזים.

<רונן טוב: אין מכרזים.

<רונן טוב: שנה שלמה אולי מכרז אחד או שניים.

<רונן טוב: לפני כן היו עשרות מכרזים במשק בשוק הפנסיה.

<רונן טוב: אין מכרזים, נוח להם להישאר בהסדרים הישנים, אני לא יודע למה, ואנחנו מדברים רק על אופציה.

<רונן טוב: הרי כל עובד, כמו שאמרנו, יכול לבחור אבל מי שלא בוחר, בוא נעזור לו לקבל את דמי הניהול המינימאליים ולהגדיל לו את הפנסיה באופן משמעותי.

<רונן טוב: יש היום חסם כניסה.

<רונן טוב: יש ברז אבל סגרו את השיבר.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מי עוד רוצה להתייחס?

<ירון אליאס: אני נציג התאחדות החברות לביטוח חיים.

<ירון אליאס: אני חושב שיש פן אחד בהוראת המעבר או בניסיון לשנות את הוראת המעבר שהוא מאוד מטריד והוא, שהוראת המעבר הזאת שימשה את רשות שוק ההון כאחד מהאלמנטים או ההצדקות להעביר את ההסדר בבג"ץ למרות הביקורת הרבה שהיתה על ההסדר הכולל, ולמרות אי הנחת של בג"ץ עצמו, כפי שהיא באה לידי ביטוי בבג"ץ שהוגש כנגד ההסדר, מההסדר בתחילתו, כשבג"ץ מציין במפורש שהעובדה שיש הוראת מעבר עד מרץ 2019 היא מאפשרת למעשה לשוק לעכל את ההסדר הזה, והיא למעשה מאזנת את הזכויות של - -

יואב קיש: כן, אבל אנחנו רוצים לעשות טוב לציבור, אנחנו לא כפופים לבג"ץ, עם כל הכבוד.

יואב קיש: אם בסוף אנחנו חושבים שזה מהלך שהוא טוב לציבור, אנחנו יכולים להוציא המלצה שאנחנו רוצים את זה מוקדם ככל האפשר.

יואב קיש: זה יפה שבג"ץ יש לו את השיקולים שלו, זה יפה שהרשות לניירות ערך יש לה את השיקולים שלה.

יואב קיש: אנחנו, כוועדה, יכולים להוציא המלצה שאנחנו חושבים שזה מהלך נכון וראוי, שעוזר וחוסך – שמענו, 12 שנים, לא הכרתי את הדבר הזה, אז למה שאנחנו לא נעשה?

משה גפני: מה עמדתך?

<ירון אליאס: עמדתי שבפועל, אין דבר שמונע מעובד שמעוניין להצטרף לקרן ברירת מחדל נבחרת - -

מיכל בירן: חוץ מהטבע האנושי.

מיכל בירן: הטבע האנושי - -

מיקי לוי: 99% מהעובדים כמעט ולא מבינים בפנסיה, וזו הבעיה.

מיכל בירן: עזוב עובדים.

מיכל בירן: תעשה בדיקה בין חברי הכנסת, אף אחד מחברי הכנסת לא יודע כמה דמי ניהול – לא אף אחד אבל.

מיכל בירן: ..

<ירון אליאס: כל הטענות הללו הועלו בפני בג"ץ, שקבע בסופו של דבר איזה שהוא הסדר כולל, ולפחות אם הרשות תדבוק במהלך הזה, יש פה איזה סוג של זילות של החלטת בג"ץ כי אי אפשר מצד אחד לבוא בפני בג"ץ ולטעון: יש לנו פה הוראת מעבר שמאזנת את - -

משה גפני: אנחנו לא טענו כלום בפני בג"ץ.

משה גפני: אנחנו קודם צריכים לקבל החלטה.

משה גפני: מה עמדתך?

משה גפני: שאלנו מה עמדתך?

משה גפני: אתה כל הזמן חוזר על בג"ץ - -

מיכל בירן: הוא נגד.

<ירון אליאס: כפי שאמרתי, עמדתי שהוראת המעבר צריכה להישאר על כנה, בין היתר זה בגלל שיש זכות בחירה - - -

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: רונן סולומון, אתה רוצה להגיד משהו?

<רונן סולומון: אני מאיגוד לשכות המסחר.

<רונן סולומון: אנחנו, כמעסיקים, אנחנו אדישים לנושא הזה.

<רונן סולומון: אי לנו בעיה להקדים.

<רונן סולומון: אנחנו, כמעסיק, נתנו לעובדים את כל זכות הבחירה, גם לבחור סוכן – לא אנחנו, הכנסת, סליחה.

<רונן סולומון: גם לבחור מוצר, גם לבחור סוכן.

<רונן סולומון: רוצה ללכת לברירת המחדל, ילך לברירת המחדל.

<רונן סולומון: אין שום בעיה להקדים את זה.

<רונן סולומון: כלומר, אם זו ההצעה ובהסכמה של משרד האוצר גם, אנחנו אדישים ומבחינתנו זה יכול להיות.

משה גפני: הראל שרעבי.

משה גפני: למה זה חשוב להגיד את זה?

<הראל שרעבי: כי יכול להיווצר פה רושם שבג"ץ לא אהב את הצעד הזה ולא רווה ממנו נחת, ואז בגלל הוראת המעבר הוא התרצה להיות שם.

<הראל שרעבי: זה ממש לא - - -

יואב קיש: אולי נפסיק לדבר על בג"ץ?

יצחק וקנין: לגופו של עניין.

יצחק וקנין: ..

<הראל שרעבי: לגופו של ענין - -

משה גפני: תראו, הבעיה שלי שאנחנו בסוף לא נחשוב, אנחנו נביא את בג"ץ...

משה גפני: בואו נחשוב, כמו שהיה פעם.

<הראל שרעבי: על ההצעה שירתיע מישהו מהאמירה בג"ץ, אני רק מרגיע.

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: הלאה.

יואב קיש: מה דעתכם בעניין?

<הראל שרעבי: אחרי שנכנסה הוראת החוזר לתוקף, אנחנו מבקרים את השוק, מבקרים את תהליכי היישום, גילינו כמה דברים שמטרידים אותנו מאוד בתוך התהליך הזה.

<הראל שרעבי: אחד הדברים שגילינו, וזה גם יצא לציבור, גילינו שחלק מאוד גדול מהסכמי ברירת המחדל שנעשו לפני החוזר הם הסכמי ברירת מחדל בדמי ניהול מקסימליים.

<הראל שרעבי: זאת אומרת, נבחרה ברירת מחדל עבור העובדים, אבל ברירת המחדל שנבחרה עבורם היא כזאת שבה משלמים את דמי הניהול המקסימליים.

<הראל שרעבי: אם הייתם חושבים שמעסיק ינצל את כוחו ואת העובדה שיש לו הרבה עובדים כדי להשיג עבורם דמי ניהול מוזלים, אז לצערנו הרב גילינו שכמעט ב-50% מהסכמי ברירת המחדל זה לא המצב, ואני אומר פה ביושר: בהרבה מאוד מהסכמי ברירת המחדל האלו גם היה סוכן באמצע, שמקבל עמלה.

<הראל שרעבי: הדבר הזה מאוד מאוד מטריד אותנו כי זה אומר שהסכמי ברירת המחדל הישנים לא הלכו - -

משה גפני: אין לכם כלים להתמודד עם הדבר הזה, להגיד למשל לחברות: אם אתם לוקחים דמי ניהול מופחתים אז תקבלו פריבילגיה או משהו?

מיכל בירן: לא צריך.

יואב קיש: זה בדיוק המתאר - - -

מיכל בירן: - - -

משה גפני: אבל הוא אומר שהרפורמה לא תיקנה.

<הראל שרעבי: הדבר השני שגילינו, היא נכנסה לתוקף אבל הוראת המעבר גם בתוקף שחלה עד מרץ 19.

יואב קיש: הם עושים מה שהם רוצים.

<הראל שרעבי: הדבר השני שגילינו, וזה נאמר פה, שכל עוד באורח פלא – אנחנו, כשקבעו את חובת המעבר אמרנו: בסדר, בתוך תקופת המעבר יפקעו ההסכמים כי לא הגיוני שכולם במקרה יפקעו באותו יום, וכך לא נפיל על השוק עשרות אלפי הסכמים ביום אחד.

<הראל שרעבי: ולכן, היתה תקופה שאמרנו בסדר, ב-2016 הפקיעו חלק, 17 חלק, 18 חלק.

<הראל שרעבי: באורח פלא, כמעט כל ההסכמים, מועד הפקיעה שלהם הוא אחרי מרץ 19 כך שדה-פאקטו במרץ 19 מה שיקרה, ביום אחד כל ההסכמים יפקעו, שזה בדיוק הפוך מהמטרה של הוראת המעבר כי הוראת המעבר, ההוראה שלה היתה לפרוש בשוק את ההסכמים על פני התקופה.

<הראל שרעבי: בעקבות הממצאים הללו אנחנו הוצאנו טיוטת חוזר כבר לפני כמה חודשים, שבה אנחנו מבקשים לקבוע שהוראת המעבר לא תחול על הסכמי ברירת מחדל ב-6.5.

<הראל שרעבי: זאת אומרת, אם יש ברירת מחדל בדמי ניהול מקסימליים, הוא לא יושהה עד 2019.

<הראל שרעבי: הדבר הזה נבחן על ידינו - -

משה גפני: אלא מה?

<הראל שרעבי: אלא אם הוא יפקע נניח תוך חודשיים, שלושה.

מיכל בירן: אוקי, אז מה קורה?

<הראל שרעבי: מורת רוחנו מהסיטואציה הובעה כבר בציבור, אז אפשר להבין לבד עד כמה אנחנו אוהבים או לא אוהבים את מה שקורה כיום בשוק.

<הראל שרעבי: כמובן שדעתם של חברי הכנסת חשובה לנו ונשמח לשמוע מה יש להם להגיד.

משה גפני: לא, מציע יואב קיש להקדים את זה.

יואב קיש: מה שאני אומר, שהוועדה תוציא החלטה מפה שהיא קוראת למשרד האוצר או לרשות שוק ההון לקצר את תקופת המעבר למרץ 18.

משה גפני: לא, אי אפשר.

יואב קיש: אז מה אתה רוצה?

משה גפני: אפשר לבדוק, תכף נראה.

משה גפני: מישהו מחברי הכנסת רוצה להתייחס?

מיכל בירן: כן.

מיכל בירן: ברירת המחדל, למי שלא מכיר את ההיסטוריה – פעם ראשונה שהוצעה ברירת מחדל זה היה הצעת החוק ביום שנכנסתי לכנסת.

מיכל בירן: קיוויתי שהמדינה תנהל אותה, בסוף יצא משהו אחר.

מיכל בירן: זאת המציאות.

מיכל בירן: היו לה כמה כשלים - -

משה גפני: - - -

מיכל בירן: זאת ההצעה שביום שהושבעתי לכנסת הגשתי את זה.

מיכל בירן: יש אגב פתרונות אחרים שחתומים עליהם כל חברי ועדת הכספים, של לחתוך בחצי את דמי הניהול שיפטרו גם את אלה – אם דמי הניהול המקסימליים יהיו רק 3.25%, אז גם נהיה במצב שממילא השוק יתמרכז למספרים האלה, ואז אפשר יהיה לוודא שלא המנקה בבניין מסבסדת אותי כי היום זה המצב והדבר הזה הוא לא סביר.

מיכל בירן: אני בגדול כמובן תומכת בהצעתו של יואב קיש, ונשמע שגם אתם בכיוון אז אני מציעה שפשוט תזיזו את העניינים.

משה גפני: תודה.

יצחק וקנין: אני בוודאי מסכים עם כל מה שנאמר פה, ואני גם תומך הצעה.

מיקי לוי: תקדימו.

מיקי לוי: תקדימו, זה לטובת העובדים חד-משמעית.

מיקי לוי: כולל דמי הניהול.

משה גפני: כן.

מיקי לוי: אם זה 12 שנה – לדעתי על פחות שנים אבל אם כמו שהבחור אומר, אני ידעתי על שש, שמונה, תלוי כמה כל אחד משלם אבל עדין זה כסף של העובד, חברים.

מיקי לוי: אין פה חכמות, דמי הניהול הם גבוהים ובסופו של דבר אנחנו מוציאים אותם, לא עלינו, במשרד הרווחה - - - יוצאים לפנסיה.

משה גפני: אני מבקש לבדוק את הענין הזה, גם את הנושא של דמי הניהול, לראות אם יש לזה איזה פתרון.

משה גפני: אני מבקש בתוך שבוע לתת תשובה לגבי הנושא של ההצעה של חבר הכנסת יואב קיש, שכל החברים שמשתתפים בישיבה הצטרפו אליה, האם יש בעיה עם העניין של ההקדמה?

משה גפני: במידה ולא, אנחנו נקבל החלטה של להקדים.

משה גפני: בסדר?

משה גפני: אנחנו נרשום בהיסטוריה שהיתה ישיבה רגועה עם אגף שוק ההון.

<הראל שרעבי: מתי יש ישיבה לא רגועה אתנו?

משה גפני: כן, הרבה ישיבות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.