הוועדה המיוחדת ליישום הנגשת המידע הממשלתי ועקרונות שקיפותו לציבור, כנסת 20, פרוטוקול מספר 105, 2017-11-13 09:30

סתיו שפיר: בוקר טוב לכולם, חברות וחברים, אני מתכבדת לפתוח את הוועדה המיוחדת ליישום הנגשת המידע הממשלתי ועקרונות שקיפותו לציבור.

סתיו שפיר: אנחנו נחלק את הדיון בצורה כזאת – משרד השיכון יציג את המצגת שהוכנה בהתאם לשאלות שאנחנו שאלנו מראש בנוגע לשקיפות של משרד השיכון.

סתיו שפיר: אחר כך, נפנה גם לנציגי החברות המשכנות בהמשך לדיון שכבר ערכנו פה על שקיפות החברות המשכנות בשנה שעברה.

סתיו שפיר: לנו יש כמה שאלות, כמובן, נפתח את זה לשאלות מכם המוזמנים והמוזמנות היקרות שהגיעו לכאן היום.

סתיו שפיר: אני שמחה לפתוח את הדיון הנוכחי של ועדת השקיפות בנוכחות נציגי משרד הבינוי והשיכון, ומנכ"ל המשרד מר חגי רזניק, שהצטרף אלינו בעוד כמה דקות, ואנחנו מודים לו על כך.

סתיו שפיר: יחד איתם, כמו תמיד, נמצאים אתנו נציגי ונציגות ארגוני החברה האזרחית שיבואו לשמוע ולתת את ההערות גם לפני הוועדה וגם תוך כדי הדיון, וגם נציגים של הפונים והממתינים לדיור ציבורי.

סתיו שפיר: הדיון היום הוא חלק מפרויקט "מבחן השקיפות".

סתיו שפיר: מדובר ביוזמה של ועדת השקיפות שבמסגרתה כל משרד ממשלתי מגיע לכאן לפני הוועדה ולפני הציבור, ומציג את פועלו של המשרד בתחום הנגשת המידע והשקיפות.

סתיו שפיר: ועדת השקיפות עסקה לא אחת בסוגיות שבהן נתגלה חוסר שקיפות כזה או אחר בעניינים שבהם מעורב משרד השיכון.

סתיו שפיר: ביקשנו להכיר את הקריטריונים שלפיהם נקבעת הזכאות לדיור הציבורי ומימוש המלצות ועדת "ברביבאי" כמו גם בסוגיית הסיוע בשכר דירה והחברות המשכנות.

סתיו שפיר: בנוסף, עסקה הוועדה בעניין גרעיני ההתיישבות שמצאו עצמם ביישובים רבים במרכז הארץ, במקום שיופנו הכספים אל הפריפריה – גם בזה עסקנו במספר דיונים בוועדה, ונשמח לשמוע מה ההתקדמות, ומה קרה עם הנושא הזה.

סתיו שפיר: כל הדיונים שעכשיו הזכרתי, היום בתקופה של השנה האחרונה, ואני שמחה שהיום הגיע לפה המנכ"ל גם כדי לתת תשובות לחלק מהנושאים הללו.

סתיו שפיר: מתוך האמונה שלנו בערכים האלה, ביקשתי מהציבור הרחב במפגשים שאנחנו מקיימים פה, כמו גם באמצעות הרשתות החברתיות להעביר אלינו באופן ישיר כל פנייה שלא נענתה על נושא שלדע

סתיו שפיר: תכם דורשת שקיפות משרד השיכון.

סתיו שפיר: ככה נעשה בדיוק גם עם כל המשרדים האחרים שמגיעים לוועדה, ולכל המתעניינים פרסמנו לו"ז מלא של המשרדים, ובאתר ועדת השקיפות כבר אפשר לראות חודשיים קדימה את כל המנכ"לים שמגיעים לכאן.

סתיו שפיר: אנחנו עושים את זה בשיתוף עם ארגוני החברה האזרחית וכמובן עם היחידה הממשלתית לחופש המידע במשרד המשפטים.

סתיו שפיר: כשאנחנו מסתכלים על מה ששלח לנו משרד השיכון, ניכר שנעשו מאמצים רבים בשנים האחרונות לפתור חלק מהסוגיות שעלו על סדר היום הציבורי, ושהנהלת המשרד והשר מבקשים לפתור את מצוקת הדיור הרחב ולציבור הנזקקים בדיור הציבורי.

סתיו שפיר: אבל יחד עם זאת, כפי שאנחנו נשמע מיד, עולות לא אחת טענות כאלה ואחרות, לרבות טענות על חוסר שקיפות כפי שכבר ראינו גם לפני כמה חודשים בדוח של משרד המשפטים, ואנחנו נרצה לראות כיצד הדברים האלה נענו.

<רונן כהן: אני סמנכ"ל המשרד.

<רונן כהן: אני עוסק לא בהרבה שקיפות, אבל עוסק בדיור הציבורי, ואני רואה שיש פה גם מוזמנים.

<רונן כהן: אציג את השאלות שאתם ביקשתם שאני אענה עליהן, בעיקר הטבלאות שהעברתם לנו.

<רונן כהן: חשוב לי לתאר את הדברים שהם כמענה לשאלות שלכם.

<רונן כהן: דבר נוסף, דברים שעשינו בתחום השקיפות, הנגישות והשרות, אנחנו קוראים לציבור במהלך השנה, שנה וחצי האחרונות, ואנחנו מייחסים חשיבות לנושא הזה.

<רונן כהן: אלה המספרים - האם במסגרת סך הכול שאנחנו מבוקשים, אנחנו עונים כמו שאתם רואים על הרוב.

<רונן כהן: רוב הבקשות נענות באופן מלא.

<רונן כהן: מה שלא נענה באופן מלא מושלם, ואחר כך כמובן אנחנו משלימים אותו ועונים לאחר מכן.

סתיו שפיר: סליחה, יש 80% בקשות שלא הסתיימו ב-2017.

<מאיר דקל: לא היה לנו ממונה על חופש מידע במשך כל השנה הזאת.

<מאיר דקל: אני נכנסתי לתפקיד רק לפני חודש וחצי.

<מאיר דקל: אני רוצה להשלים את הפער הזה, אני מקווה שעד סוף השנה נשלים את אותו הפער.

סתיו שפיר: זו משרה מלאה?

<מאיר דקל: משרה חלקית, זה נוסף לתפקידי הקבוע.

סתיו שפיר: מה עוד התפקיד שלך?

<מאיר דקל: אני אחראי על החברות הממשלתיות.

סתיו שפיר: זה הרבה עבודה להיות אחראי על הפיקוח והרגולציה.

סתיו שפיר: בנוסף על כך, אתה אמור להתמנות על חופש המידע?

סתיו שפיר: כמה זמן יש לך בעצם לענות לבקשות חופש המידע?

<מאיר דקל: בשלב הנוכחי אני בכלל לומד את המערכות.

<מאיר דקל: אני יושב ימים ולילות, מנסה ללמוד את המערכות עצמן.

<מאיר דקל: אני מקווה שאני אתגבר על הקטע הטכני בעיקר – לדעת איך היא נספרת ולהריץ את הבקשות.

סתיו שפיר: כמה זמן לא היה ממונה?

<מאיר דקל: כל השנה.

סתיו שפיר: למה?

סתיו שפיר: שאלה למנכ"ל, אבל אולי הסמנכ"ל יכול לענות?

סתיו שפיר: לא פלא שאתם לא מצליחים לענות על 80% מהפניות.

<נתנאל לפידות: טיפול בבקשות חופש מידע זה לא תמיד משהו פשוט, בדרך כלל דורש עבודה.

<נתנאל לפידות: לי יש פנייה שאני מטפל בה מעל חודשיים כבר על בקשה.

<נתנאל לפידות: אנחנו אוספים את הנתונים גם מרשות המסים ולמ"ס, מכינים את הכול, ובסוף מעבירים.

<נתנאל לפידות: עדכנו אותם שיש לך מלא עבודה וזה לוקח זמן.

<נתנאל לפידות: זה מאוד תלוי מה בקשת חופש המידע, לא תמיד כל הנתונים יש לנו, אבל זה לא אומר שאנחנו לא פועלים כדי לתת.

סתיו שפיר: אני מסתכלת על המספרים שלכם.

סתיו שפיר: קודם כל, יש ממש פער גדול – כלומר, מ-2016-2017, פתאום צנחו בקשות לחופש מידע באופן כל כך משמעותי מ-174 בקשות, זה צנח ל-21 בקשות, זה אומנם עד יולי, אבל נניח שזה בערך חצי שנה, אז ל-40 בקשות בטח יהיה עד סוף שנה.

סתיו שפיר: שנה, זו צניחה משמעותית, אנשים פתאום יפסיקו לשלוח בקשות כל שנה למשרד השיכון.

<נתנאל לפידות: אנחנו תגובתיים פה לחלוטין, זה מה שאנחנו מקבלים.

סתיו שפיר: רבקי, יש לכם איזשהן הערות על זה, יחידה ממשלתית חופש המידע.

<רבקי דבש: האמת שזו הנקודה הראשונה שרצינו להתייחס אליה.

<רבקי דבש: באמת, הנושא של הממונה, הייתה ממונה במשרד הבינוי והשיכון, אך כנראה היה קושי בתפקוד ומשרד הבינוי והשיכון לא ענה לבקשות בזמן אמת, וכך נוצר הפער הזה.

<רבקי דבש: כן חשוב להגיד, גם בשנת 2016, היה 28% בקשות שלא נענו.

<רבקי דבש: חשוב לי להגיד, יש גם בנתונים שנמסרו לנו בשנת 2016, נאמר שלא הייתה חריגה אפילו מעבר ל-60 יום.

<רבקי דבש: מצד שני, מעל 5% מהבקשות שהוגשו, קרי, 10 תלונות הגיעו אלינו רק ב-2016, ב-2017 יש לנו כבר 9 תלונות, זה כבר קרוב ל-50%.

<רבקי דבש: אין לנו נתונים בזמן אמת 2017, אבל אכן הנושא של 21 בקשות הוא קצת תמוה.

סתיו שפיר: אתם מכירים צניחות כאלה במשרד השיכון?

<רבקי דבש: אנחנו מכירים צניחה אחת כזאת באפוטרופוס הכללי, אבל זה היה לאחר עבודה שנעשתה שם בניתוב של הפניות, כלומר, הפניות לא נעלמו, הן פשוט נותבו באופן אחר וניתן מענה מהיר, אני הייתי בודקת את הנושא הזה.

<רבקי דבש: נקודה נוספת שחשוב להגיד, משרד הבינוי והשיכון מופיע פעם אחת כרשות מפרה על בקשה שלכאורה היא אמורה להיות פשוטה מדצמבר 2016 על קבלת תקציב ופיתוח ליישוב כרמית.

<רבקי דבש: כן אנחנו רואים שיש כאן בעיה בטיפול שהיא כבר נמשכת זמן רב.

<רבקי דבש: אני מאוד מקווה באמת שמאיר שנכנס רק עכשיו לתפקידו הוא יצליח.

<רבקי דבש: אני מודה שגם בוועדת הבחירה הדברים נאמרו שהשאלה הייתה – לא שמאיר לא ראוי, הוא ראוי בהחלט, אבל השאלה האם הוא יוכל לאור הקושי שנוצר גם באמת להתגבר.

<רבקי דבש: אני אומרת שהמדיניות גם של משרד המשפטים, ושרת המשפטים וגם של נציב שרות המדינה שהם לא מתערבים בהחלטה של משרד איזה משאבים מקצים לטובת העניין, למעט הדרגה הנוספת שניתנה על ידי נציבות שרות המדינה, אבל זה בפירוש נקודה.

<רבקי דבש: כרגע המנכ"ל לא נמצא, ואני חושבת שראוי שהיא תיענה על ידו האם באמת במשרד שיש בו היקף מידע כל כך חשוב שנוגע לו כל כך הרבה אנשים, האם נכון שזאת דרך הטיפול שנמצאה.

סתיו שפיר: תודה.

סתיו שפיר: אנחנו גם נוסיף ונאמר, ללא קשר ליכולתך, ואני מניחה שהן מאוד גבוהות, לעשות את תפקיד הממונה על חופש המידע במשרד שהוא כל כך שירותי, כלומר, הוא חייב לתת מענה לאלפי אנשים שמחכים בפניות, שממתינים לתשובות, ולתת לזה תפקיד שהוא נשמע כמו חלקיק של החלקיק של המשרד, זה מעיד גם על מה המשרד חושב על אותן פניות שאמורות להגיע אליו.

סתיו שפיר: אנחנו פה לא פעם מדברים על כך שלא יכול להיות שממונה על חופש המידע יהיה כפוף לדובר המשרד, או יהיה במקביל, או יעמוד בתפקידים אחרים.

סתיו שפיר: התפקיד שממנו הגעת הוא תפקיד מאוד משמעותי, ומאוד גדול – להתגבר על 170 הפניות שצריכות להגיע בשנה, זה באמת לא ברור לאן נעלמו כל כך הרבה מהן.

<מאיר דקל: למרות שאין הנחתום מעיד על עיסתו, אני אגיד שכן המשרד שינה מדרג.

<מאיר דקל: אני עו"ד במקצועי, כלומר, המשרד נותן דגש ויכול לתת מענה גם איכותי.

<מאיר דקל: עכשיו אני מתגבר על הפער, אבל מבחינת מענה איכותי, אני מקווה שבאמת הדבר ייעשה, וכן המשרד הועיד לדבר הזה.

<מאיר דקל: כפי שראיתם פה אנחנו נמצאים בדף של הליכים משפטיים נגד הרשות.

<מאיר דקל: כפי שאנחנו רואים - כתבתי הליכים, זה לא באחוזים.

<מאיר דקל: היו ארבעה הליכים שהוגשו נגד משרד על תביעות מידע.

<מאיר דקל: שישה סך הכול – שתיים ב-2016, ועוד ארבעה ב-2017.

<מאיר דקל: אנחנו יודעים שכולם הסתיימו.

<מאיר דקל: 10,500 היו הצעות נגד הרשות שלנו.

<מאיר דקל: שתי הליכים נפסקו נגדנו, שתיים נמחקו בהסכמה.

<מאיר דקל: אותו דבר היה אחוז זהה בשנה הקודמת.

<מאיר דקל: שאילתות של חברי כנסת, אנחנו מוצאים שהיו בשנה האחרונה אנחנו רואים ששאילתות נענו בקצרה, במהרה רובם 10 שאילתות.

<מאיר דקל: לעומת זאת למעלה שאילתות למעלה מ-45 יום, הן רק 8 שאילתות.

<מאיר דקל: ממתינות למענה 21 יום הייתה שאילתה אחת.

<מאיר דקל: שאילתות שממתינות בין 22 ל-25 היו 12, 8 מתוכם - - -

סתיו שפיר: מה זה אומר שלא נשלחו ללשכת השר?

<רונן כהן: יכול להיות שהשאילתות האלה נשלחו ישירות מחבר הכנסת לאגף המקצועי.

סתיו שפיר: שאילתות לא מוגשות בצורה כזאת.

<רונן כהן: אנחנו שמים את הדברים כמות שהן.

סתיו שפיר: כן, אבל זה פשוט לא עובד ככה טכנית.

סתיו שפיר: כשאנחנו שולחים שאילתה, שאילתה רשמית בניגוד למכתבים - - -

<רונן כהן: אני מכיר את זה.

סתיו שפיר: זה תהליך מאוד מובנה.

<רונן כהן: זאת התגובה של לשכת השר, כי בסופו של דבר, כשאתה בא ללשכת השר, אתה רואה כמה שאילתות הוגשו, המידע שלהם יש זה שמונה שאילתות שהם לא הגיעו אליהן.

סתיו שפיר: ב-2017 זה לא כל כך ייתכן.

סתיו שפיר: כלומר, זה מגיע אליכם ישר.

סתיו שפיר: זה תשובות משונות, גם המספרים שנתתם קודם.

סתיו שפיר: אני מודה שגם הסתכלתי על זה אתמול לפני הדיון, זה לא נשמע כמו התשובה הנכונה, אני לא יודעת איך להגיד את זה אחרת.

סתיו שפיר: אתם בדקתם את הנתונים?

<רונן כהן: זה מול לשכת השר, בוודאי.

<רונן כהן: אם השאילתה מגיעה אליהם, זה המספרים.

<רונן כהן: מי שמילא את הטבלה הזאת זה לשכת השר אצלנו.

סתיו שפיר: נגיע לזה כאשר יגיע המנכ"ל.

סתיו שפיר: דוח התקשרויות – כל ההוצאות של משרד השיכון, דווקא את הדוח הזה הם פרסמו.

סתיו שפיר: כל הכבוד.

סתיו שפיר: בזה משרד השיכון בסדר גמור, יש הרבה משרדי ממשלה שלמרות פרסום הנוהל עדיין לא פרסמו את ההתקשרויות שלהם.

<מאיר דקל: מאגרים – כפי שאנחנו יודעים, זה צריך להיות בהדרגה, ועם זאת, אנחנו מסיימים את מיפוי מאגרים.

<מאיר דקל: יש לנו 13 מאגרים עיקריים – תכנון, רשם הקבלנים, שיווק, מכרזים, מחיר למשכן, סיוע בדיור, שיקום שכונות, נכסים, חוק המידע הגיאוגרפי – העלינו את כולם לדבר הזה.

<מאיר דקל: חלק מהמידע, בעיקר בנושא של תכנון ושיווק הוא על ידי הגורמים המקצועיים שהתעסקו בכך, אנחנו עושים את זה בשיתוף עם רמ"י, רשות מקרקעי ישראל.

<מאיר דקל: מה שכבר פרסמנו זה מחיר למשתכן, התחדשות עירונית על מכרזים מוכרזים, ורשימות של היישובים למענק ממ"ד קדמי וכו', חלק מהמאגרים אנחנו נעלה אותם ב-2018.

סתיו שפיר: אנחנו עוברים על המצגת ששלחתם אלינו בהקשר למדד השקיפות.

סתיו שפיר: היו פה כמה שאלות שעלו תוך כדי הקראה, נחזור אליהן.

<מאיר דקל: צפיות ומאגרים.

<מאיר דקל: יש לנו את אחוז הצפיות והמאגרים – כמעט 170, 167 אלף אנשים.

<מאיר דקל: פינוי ובינוי 30 אלף, מחיר למשתכן 11.8 אלף, בעיר מודיעין כ-10.7.

<מאיר דקל: המאגרים הועלו בתחומה של אקסל.

<מאיר דקל: אנחנו מתכננים להעלות עוד מאגרים נוספים כפי המפורט פה.

סתיו שפיר: איזה מאגרים?

<מאיר דקל: במיוחד אנחנו שמים דגש זה העניין של אתר אישי.

<מאיר דקל: זה הדגש.

סתיו שפיר: זה דובר בשנה שעברה.

<רונן כהן: אנחנו בהרצה, בפיילוט, יש קבוצה שאנחנו עושים עליה.

<רונן כהן: אנחנו עם זה סיימנו את הפיתוח ואת הכול, אנחנו כבר שם.

<רונן כהן: אנחנו בהרצה של זה.

<רונן כהן: יש קבוצת אנשים שמפעילה את זה, אנחנו מוכנים להציג לך את זה אם תצטרכי, זה כבר עובד.

<רונן כהן: יש לנו 160 אלף משקי בית, אנחנו עוד לא מפעילים את זה לפני שאנחנו עושים בדיקה.

סתיו שפיר: זה מאגרים נוספים?

<רונן כהן: מה שיש שם זה בעיקר אישיים, זה לא מאגרי מידע כלליים.

סתיו שפיר: מה לגבי התחדשות עירונית?

<רונן כהן: זה מה שיש.

סתיו שפיר: אני שואלת מתי המאגרים של התחדשות עירונית יפורסמו?

סתיו שפיר: גם על זה דיברנו.

<שרה אסולין: 12 שנה אני מחכה לתשובות.

סתיו שפיר: הצגתם לנו את המצגת.

סתיו שפיר: ראינו שיש פה משהו קצת מוזר.

סתיו שפיר: בשנים הקודמות היו אליכם 194 פניות לבקשות חופש מידע.

סתיו שפיר: בשנה האחרונה אתם מדווחים על 21, ירידה מאוד חדה.

סתיו שפיר: לא נראתה באף משרד.

סתיו שפיר: רבקי דבש, מהיחידה לחופש המידע במשרד המשפטים באפוטרופסות הכללי הייתה ירידה.

<חגי רזניק: קודם כל העברתי את זה ללשכת השר.

<חגי רזניק: זיהיתי ליקוי בנושא של הטיפול בחוק חופש המידע.

<חגי רזניק: הבקשות לא טופלו.

<חגי רזניק: אני אומר את האמת, אנחנו משתדלים להגיד את הדברים.

<חגי רזניק: באמת, הנושא הזה היה נושא שמצוי בליקוי טיפול בחוק חופש המידע.

<חגי רזניק: הוא היה בין תפקידים, לא אויש כמו שצריך.

<חגי רזניק: הממונה לא ביצע את תפקידו, חלק מהסיבות הן סיבות אישיות, אבל בסוף אנחנו משרד ממשלתי שצריך לתת מענה לציבור.

<חגי רזניק: אני לא יודע כמה מכם הזיזו אדם מתפקידו בשרות ציבורי, שזה לא דבר פשוט לעשות אותו, אבל לפעמים צריך לעשות דברים באומץ.

<חגי רזניק: באמת, הזזתי את הממונה הקודמת, ומיניתי את עו"ד מאיר דקל, לממונה על חוק חופש המידע.

<חגי רזניק: בנינו לו מערכת תומכת.

<חגי רזניק: מצבת התקנים שלנו נמצאת היום באפס, כל תקן שמתפנה, אני מעדיף לשים בה אכלוס, עוד מעט נשמע פה כל מיני טענות נוספות, ונתייחס אליהן.

<חגי רזניק: אבל אני מדיף כל תקן שמתפנה כתקן משרדי לתת לאכלוס, לתת לאנשים שישרתו אנשים.

<חגי רזניק: חוק חופש המידע זה עניין פרוצדורלי והוא חשוב, אני לא מקל בו ראש.

<חגי רזניק: עו"ד מאיר דקל, מבחינתי, הדבר הזה הוא בראש סדר העדיפויות שלו.

<חגי רזניק: יש מעליו מנהל אגף נכסים וחברות, אנחנו מכירים היטב את המלאכה.

<חגי רזניק: אני חושב שאנחנו נראה ביצוע גם בפועל.

<חגי רזניק: דווקא פה, בנושא הזה יש דברים אחרים שאני מודאג.

<חגי רזניק: ודווקא בנושא הזה אני שקט, אני חושב שנעשה שינוי ארגוני באומץ - הזזנו בן אדם, לא פשוט - שמנו את מאיר, אני סומך את ידיי על מאיר, והוא מקבל גיבוי ברמה יומיומית.

<חגי רזניק: אני אשמח לשמוע, אני רואה פה הרבה פעילות.

<חגי רזניק: אני רוצה להודות להן, וחלק מהן יהיה להן דברי ביקורת גם על המשרד, גם עליי.

<חגי רזניק: בכל זאת, אני קם כל בוקר, שומע לא פעם את הפוסטים של ריקי בהאזנה גדולה, וכל אחת ואחד מהאנשים יש להם הרבה דברים של ביקורות גם מולי אישית, ובכל זאת, אנחנו נמצאים קודם כל כדי לשרת ציבור ובאופן אישי.

<איריס אסרף: אבל זה לא מתקדם לאף מקום.

<חגי רזניק: בסדר, אנחנו נדבר.

<חגי רזניק: נגיד גם מה זה מתקדם.

<חגי רזניק: אני אשמח לשמוע אתכם.

<חגי רזניק: אני ארצה להתייחס אחרי זה לתלונה תלונה, ואין לי ספק שהן יהיו נוקבות וקשות, אבל עדיין אנחנו בערב של מהפכה שירותית לציבור שאתם תראו אותה בימים הקרובים.

<חגי רזניק: הקמנו מוקד, גם חלק מהתוצרים שנמצאים פה בוועדה הזאת בראשותך, ודברים נוספים.

<שרה אסולין: 12 שנה אני במוקד שלכם, 12 שנה אני במוקד, מספיק זמן.

<איריס אסרף: אבל שומעים פה שטויות.

<איריס אסרף: זה כל פעם חוזר על עצמו ולא מתקדם לאף מקום.

סתיו שפיר: תאמינו לי, גם לי יש הרבה שאלות, ונכחתם פה בדיונים הקודמים.

סתיו שפיר: סליחה, מי שתתפרץ, אני לא אוכל לתת לה זמן אחר כך.

סתיו שפיר: אז בבקשה.

<חגי רזניק: אני מעדיף אפילו בנושא הזה להפוך את הסדר, לשמוע את האנשים.

סתיו שפיר: לא, תגיד מה שיש לך להגיד.

<חגי רזניק: אנחנו ערב הקמה של מוקד כוכבית 5442 עם מענה אישי, עם אזור אישי.

<חגי רזניק: בן-אדם יידע מה התור שלו.

<חגי רזניק: עשינו באמת מהפכה טכנולוגית, זה לא דבר שלוקח יום.

<חגי רזניק: אני עסקתי בדבר הזה בחודשים האחרונים.

<חגי רזניק: נוסף לזה, שחלק מהאנשים פה אני עונה להם אישית גם אם אין לי תשובה, וזה הרבה פעמים מתסכל, כי גם כאשר עונה אישית אז אתה חשוף ישירות, ואומרים, הנה, פניתי למנכ"ל.

<חגי רזניק: אני לא מסתתר מאחורי שום פקיד.

סתיו שפיר: מתי זה צפוי לעמוד על הרגליים?

<חגי רזניק: עכשיו, בימים הקרובים.

<חגי רזניק: אנחנו בהשקה.

<חגי רזניק: עכשיו כבר עומד – תעשו כוכבית 5442 תקבלו כבר מוקד.

<חגי רזניק: עוד לא התחלנו את הפרסום, כי אני רוצה לראות שהוא עומד פיקס, והוא נותן את המענה פה מבחינה טכנולוגית.

<איריס אסרף: דיי, נמאס מהפרסומים האלה.

<איריס אסרף: כל הכסף הולך לפרסומים.

<חגי רזניק: אני אשמח, ברשותך, גברתי היושבת-ראש, לשמוע את האנשים.

סתיו שפיר: אני אשאל כמה שאלות שעלו פה בשורה של דיונים קודמים שעשינו.

<חגי רזניק: אני הייתי צריך להיות בדיון באוצר בנושא שיווקים.

<חגי רזניק: היה לי חשוב להגיע לפה, לשמוע את כולם, ולהתייחס לדברים, גם כאשר לחלק מהאנשים אין לי תשובות, אגב, אני אומר.

<אתי חן זקן: יופי.

<אתי חן זקן: יש את אביבה שתדבר ותסביר לך את הבעיה שלה.

<חגי רזניק: אנחנו נשמח.

<שלי ועקנין: אבל זה פורום שאלות ותשובות אישיות, זה שקיפות.

סתיו שפיר: תודה על העזרה.

סתיו שפיר: יש פה שורה של שאלות, אני אעבור עליהן מאוד מהר כי אני מניחה שכולם פה מכירים אותן, אבל אנחנו נשמח להבין איפה זה עומד.

סתיו שפיר: קודם כל, הוצגו בפנינו כבר לפני שנה התוכניות של משרד השיכון שבהן נאמר שבכל שנה היעד הוא לבנות או לרכוש 100 דירות חדשות לדיור הציבורי.

סתיו שפיר: נשמח להבין איפה זה עומד ב-2017, ואיך הסתיימה 2016.

סתיו שפיר: מידע שנוגע מאותו דוח משרד המשפטים.

סתיו שפיר: מידע על פעולות המשרד והחברות המשכנות בהמשך לפניות זכאים לדירה.

סתיו שפיר: מידע על מלאי הדירות שברשות המשרד, או אם הוא פועל לאיתור דירות נוספות למהלך הדיור הציבורי.

סתיו שפיר: מיקומו של זכאי ברשימת ההמתנה.

סתיו שפיר: מקומו של זכאי ברשימת ההמתנה, התור של הזכאים והשינוי במקום בתור, ומדוע השתנה המיקום בתור, ומידע על הדבר הזה אם הוא זכאי.

סתיו שפיר: העדר פרמטרים ברורים לקביעת גובה דמי השכירות לדירה בדיור ציבורי.

סתיו שפיר: ועדות דיור ציבורי שמתכנסות ללא נוכחות של הזכאים.

סתיו שפיר: אני חייבת להגיד, בדיון הקודם הייתה פה נציגת משרדך ואמרה כאן בדיון הזה, שהם חוששים מכך שיגיעו המועמדים לוועדת חריגים ויעמדו בפני הוועדה כי הם פוחדים שיהיו הטיות כאלה ואחרות.

סתיו שפיר: הם חוששים שאם יבואו הזכאים בפני ועדת חריגים, זה עלול להכביד על הוועדה, עלול להקשות על הוועדה.

סתיו שפיר: הם לא יכולים לראות את הזכאים בעיניים בתוך ועדת חריגים, זה היה המשפט שמאוד הפריע כאן בוועדה.

סתיו שפיר: אנחנו תוהים אם זה השתנה מאז שערכנו את הדיון האחרון.

סתיו שפיר: נציגת משרד השיכון בת שבע גורדון.

<דניאלה חרמון: היא מנהלת פניות הציבור.

סתיו שפיר: מי שרוצה לשאול, בבקשה, תעבירו לי בבקשה פתק עם השם שלכן.

סתיו שפיר: אני מבקשת, שאלות שקשורות לשקיפות.

סתיו שפיר: יש פה דיון שגם אני הייתי רוצה לשאול המון שאלות שהוא מעבר לתחומה של הוועדה, אבל בואו ננצל את העובדה שיש פה את מנכ"ל המשרד כדי שנוכל להסיר חסמים לשקיפות מידע לזכאים, ולשקיפות מידע לציבור וכל הנוגע למשרד השיכון ונתמקד בסוגיות האלה.

סתיו שפיר: פניות אחרות אני אשמח באופן אישי לעזור לכן, לטפל בהן אחרי הוועדה.

סתיו שפיר: תתמקדו בבקשה בשקיפות.

<רונן כהן: כמובן סוגיה של היכן בונים דירות, בונים דירות.

<רונן כהן: אני מדבר אתך על בנייה רגילה, לא קשורה לסיוע בדיור.

<רונן כהן: דיור ציבורי – כמובן שיש לנו רשימה.

<רונן כהן: אנחנו כבר פרסמנו כל מי שמבקש, אין לנו שום בעיה לפרסם איפה נרכשו דירות, ואנחנו יכולים לעשות את זה מידית איפה נרכשו דירות, ועשינו את זה, דרך אגב.

סתיו שפיר: בישיבה הקודמת דיברנו על זה שתעלו את זה באופן קבוע.

<רונן כהן: באופן קבוע.

<רונן כהן: לדעתי, זה עלה, אני אבדוק את זה.

<רונן כהן: הייתה הנחיה של המנכ"ל, אז כאשר הצפנו את זה אליו.

<רונן כהן: אמרנו למנכ"ל זה מה שהוועדה מבקשת.

<רונן כהן: הוא אמר, אני מבקש באופן קבוע.

<רונן כהן: אני אבדוק אם זה לא קרה.

<רונן כהן: אני מודיע לך, לכל היותר עד סוף שבוע, יהיה באופן קבוע איפה נרכשו דירות.

<רונן כהן: כמובן, חשוב לומר, שאנחנו לא נציין כמובן את הכתובת המדויקת, נציין ברמת היישובים כי גם זה חשוב.

<רונן כהן: מה שחשוב לומר, בהקשר הזה אני קושר את זה למה שאמרת.

<רונן כהן: דיברת על מלאי הדירות שהמשרד העמיד יעד של לקנות 1000 דירות בכל שנה.

<רונן כהן: העובדות מדברות בעצמן עצמן.

<רונן כהן: בשנתיים האחרונות נרכשו 1,300 דירות.

<דני גיגי: מתוך כספים קיימים.

<דני גיגי: מתוך דירות שנמכרו, שום תקציב חדש.

סתיו שפיר: כמה דירות נרכשו ב-2016?

<רונן כהן: עד מאי 2015 נרכשו שלוש דירות.

<רונן כהן: ב-2015 נרכשו ממאי ועד היום 1,300 דירות, קצב של 80 דירות בערך בחודש.

<רונן כהן: ברור שזה לא מספיק.

<רונן כהן: המנכ"ל מקדם, הוא אולי התייחס לסיפור של הסכם סובסידיה.

סתיו שפיר: 1,300 דירות בשנתיים וחצי זה פחות ממה שהבטחתם.

<רונן כהן: אני משלים שאנחנו מתוכננים לקנות עוד 300 דירות, בין 200 דירות עד סוף שנה, אולי טיפה יגלוש לתחילת שנת 2018.

<רונן כהן: המנכ"ל מקדם בצורה אינטנסיבית הסכם סובסידיה כזה שיאפשר לגייס מיליארד שקל, לדעתי, זה כבר הסכם נחתם בשבוע הבא, יאפשר לגייס מיליארד שקל.

<דניאלה חרמון: יש עודפים, למה אי אפשר לקנות מהעודפים שיש כבר היום?

<דניאלה חרמון: למה צריך לבקש משוק ההון?

<דניאלה חרמון: לא קניתם תרופות, תקנו דירות.

<רונן כהן: ולקנות עוד 900 דירות.

<רונן כהן: בנוסף, התחילו להבנות עוד 2,600 יחידות דיור עבור קשישים, זו גם כן קבוצה שראוי להתייחס אליה.

<רונן כהן: 2,650 דירות זה לא הסכם.

סתיו שפיר: מה סך האנשים שמחכים לדיור ציבורי?

<רונן כהן: תני לי לסיים, אנחנו נענה על כל השאלות.

<רונן כהן: אני רוצה לתאר מה המשרד עושה בנושא של הדיור הציבורי.

<רונן כהן: נושא של המלאים – זה עוד 2,600 דירות, אז תיקחי את זה ועוד 1,300 ועוד 900 דירות שידבר עליו בטח המנכ"ל, ועוד מחיר למשתכן.

<רונן כהן: יש החלטה שלא הייתה בקלות כל כך, אבל המנכ"ל קידם יחד עם השר כמובן, כמו שאמר המנכ"ל, זה כמובן יחד עם השר ומשרד האוצר, החלטה שאומרת שמדירות מחיר למשתכן יוקצו עד 5% בדיור ציבורי.

<רונן כהן: זה אומר שזה אמור להגדיל את המלאי בצורה משמעותית לאורך שנים.

<מיטל כהן: מחיר למשתכן כשל.

<רונן כהן: אז קודם כל, גם בהתחייבות של 1,000 דירות בשנה גם עמדנו.

<רונן כהן: גם את רואה אופק.

<רונן כהן: תחלקי 2,650 דירות, ועוד 1,300 נרכשו.

<אביבה יהודאי: אנחנו לא מבינים את המספרים.

סתיו שפיר: אתן סומכות עליי שאני אשאל את כל השאלות.

סתיו שפיר: תודה.

סתיו שפיר: אני אשאל אותך שוב על כמות הזכאים, על כמות הממתינים.

סתיו שפיר: ועל כמות המקבלים סבסוד לשכר דירה שהם גם - - -

<רונן כהן: אענה לך ברצון.

סתיו שפיר: אתם אמרתם ממאי 2015, נקבתם מספר 1,300 עד היום.

סתיו שפיר: היום אנחנו בנובמבר 2017, זה לא קרוב ליעד של 1,000 לשנה.

סתיו שפיר: 2,650 זה עתידי.

<חגי רזניק: בתל אביב התחלנו לבנות ובאשקלון קיבלנו היתר.

סתיו שפיר: כמה דירות יצאו לדיור הציבורי?

<רונן כהן: במשך 15 שנה הדיור הציבורי ירד מ-120 אלף ל-60 אלף.

<רונן כהן: רוצים שבתוך שנה כבר יחזירו את אותו כמות.

<רונן כהן: אז זה אומר לך רכשו 1,300, נרכשו בשנת 2018 עוד 1,000, התחילו לבנות עוד 2,650.

<רונן כהן: יש הסכמה מחיר למשתכן.

סתיו שפיר: הדירות במחיר למשתכן היא חשובה ביותר, אנחנו מדברים על דירות שייקח עוד שנים.

<רונן כהן: עד אז קונים דירות בכסף.

סתיו שפיר: ליצור תמהיל זה מאוד חשוב.

סתיו שפיר: כמה זכאים יש?

<רונן כהן: אם היו מקבלים את ההחלטה הזאת לפני הרבה שנים אז היום כבר היו את הדירות האלה.

סתיו שפיר: כמה זכאים יש?

<רונן כהן: יש לנו 3,000 אנשים שהם חסרי דירה שהם ממתינים לדיור ציבורי.

<אתי חן זקן: אבל יש דירות ריקות בירושלים.

סתיו שפיר: כמה זכאים יש במשרד השיכון, והאם יש עולים חדשים?

סתיו שפיר: וכמה זכאים יש - - -

<דני גיגי: 27,000 בקליטה - - -

סתיו שפיר: את התשובות של דני גיגי אתה לא יודע לתת לי?

<דני גיגי: 27,000 במשרד הקליטה, 3,000 במשרד השיכון.

סתיו שפיר: אתם אחראים על הדירות האלה.

<רונן כהן: אני אגיד לך את מה שאני אישית למדתי גם מהשר, למדתי שיעור מאוד חשוב בעניין הזה.

<רונן כהן: אנחנו חושבים ש-160 אלף משקי בית זכאים לדיור ציבורי.

<רונן כהן: יש לנו 160 אלף משקי בית שהם מקבלים סיוע בשכר דירה, וכל אחד מהם הוא אדם או משפחה שראויה לדיור ציבורי.

<רונן כהן: ההבדל בינינו לבין משרד הקליטה זה איפה הקו עובר.

<רונן כהן: משרד הקליטה מכניס בתוך הקבוצה של ה-27 קשישים.

<רונן כהן: אני לא סופר לך את הקשישים.

<רונן כהן: רוב הקשישים הם זכאים, אבל כולם מקבלים מאתנו סיוע בשכר דירה.

<רונן כהן: לכן, אם את מסתכלת ברמת המאקרו כמה אנשים זכאים לדיור ציבורי – 160 אלף זכאים לדיור ציבורי.

<קריאות: - - -

<דני גיגי: חשוב להגיד על זה משהו.

<דני גיגי: אני חושב שמשרד השיכון כן עושה עכשיו מאמץ.

<דני גיגי: אני חושב שאין עכשיו תקציבים לדיור ציבורי, למרות שיש עכשיו 20 מיליארד שקלים שיושבים בעודפים, ושר האוצר יודע שזה כסף שיושב בעודפים ותקציב למשרד השיכון אין, וזה העניין.

<דני גיגי: כואב לי לראות פה גם את חגי וגם אותו מתפתלים פה כי אין להם את הכסף, אבל הם לא יוצאים ואומרים את זה.

<דני גיגי: הם צריכים לצאת ולהגיד את זה – אין את הכסף לרכוש דירות היום.

<דני גיגי: הכול זה על חשבון כספים שכבר נוצלו.

סתיו שפיר: גם בדוח של הוועדה, וגם שעולה פעם אחר פעם כאן בדיונים, מספר הדירות שנרכשות, שנבנות, לא קשור בשום צורה למספר הזכאים, או ליעד שלכם, אלא קשור אך ורק לשיקול תקציבי, שיקול אוצרי שלא אמור להיות מה שקובע כאן כמה אזרחים זכאים בסוף לקורת גג מעל הראש שלהם.

<חגי רזניק: ברשותכם, אשמח להתייחס.

<חגי רזניק: המצב הוא לא טוב, זה בלשון המעטה.

<חגי רזניק: הדיור הציבורי הוזנח במשך שנים, עוד מעט ריקי תגיד שאנחנו טוחנים את ה-1,200 דירות, זה בסדר, זה תפקידה.

<חגי רזניק: אני חושב שחשוב מאוד שיש מאבק ציבורי, וחשוב שיש דיונים בכנסת - הכול בסדר.

<חגי רזניק: צריך להבין, הדיור הציבורי הוזנח במשך עשרות שנים.

<חגי רזניק: לא נרכשו יותר משלוש, שש דירות במשך שנים, לא מדברים ביום אחד.

<חגי רזניק: בסוף מדיניות היא נגזרת של תקציב ונגזרת של מצאי.

<חגי רזניק: הדיור הציבורי, בסופו של דבר, נמצא בחוסר גדול.

<חגי רזניק: בסופו של דבר, המצאי של הדיור הציבורי הוא עדיין נמצא בכי רע, הוא היה במשך שנים במצב מאוד קשה.

<חגי רזניק: יש שר חברתי במשרד השיכון, השר גלנט וסגנו ז'קי לוי שבאמת שינו הילוך.

<אתי ירדן: הבעיה היא לא מצאי, אלא מאבקי כוח - - -

סתיו שפיר: אני לא אאפשר לדבר וחבל.

סתיו שפיר: אני רוצה לשמוע אותו.

<אתי ירדן: המלך הוא עירום והוא יושב כאן בחדר.

סתיו שפיר: קמה ועדה כדי לשמוע אותו.

סתיו שפיר: לי יש פה ערמה של סיפורים אישיים שבאמת אני רוצה שהוא התייחס אליהם, כי הם נוגעים לשקיפות, והם משקפים בעיות בשקיפות.

סתיו שפיר: אני לא רוצה להוציא פה אנשים מהחדר, אף פעם אני לא עושה את זה, אבל מי שתפריע פה למנכ"ל, לא תוכל להיות פה.

<חגי רזניק: אז ככה.

<חגי רזניק: אני אומר דבר כזה.

<חגי רזניק: נכון שהכסף, ה-1,200 דירות, כל פעם הטענה הזאת עולה, אז בוא נגיד פעם אחת בצורה ברורה.

<חגי רזניק: הוא לא בא מכסף תוספתי, הוא בא מהקרן של רכש הדיור הציבורי, ולא צריכים להגיד לנו על זה תודה, עשינו את העבודה שלנו שלפני זה לא נעשתה.

<חגי רזניק: הכסף הזה יועד לדברים אחרים, עשינו סוויץ', ואת הכסף קנינו דירות ברכש דיור ציבורי – זאת העבודה שלנו.

<חגי רזניק: בראשית הדברים למדתי בחיים שקודם כל כדאי שבסיס העבודה ייעשה.

<חגי רזניק: צריך להגיד על זה תודה.

סתיו שפיר: כמה כסף השקעתם על זה?

<חגי רזניק: זה מיליארד ו-700 אלף.

<חגי רזניק: הדבר הזה לא נעשה בעבר, טוב שהוא נעשה, זה בסיס העבודה שלנו.

<חגי רזניק: נרכשות דירות על ידי הדיירים, במצטבר.

<דני גיגי: נמכרו 6,000 דירות, בכסף הזה השתמשו כדי לרכוש דירות חדשות.

<חגי רזניק: אדון חברים, אנחנו חברים ומכרים ותיקים, תן לי לסיים.

<חגי רזניק: תודה.

<חגי רזניק: קודם כל צריך להגיד – לא נעשה ונעשה.

<חגי רזניק: עכשיו המיליארד שקל, גם כן, כל פעם עולה הנושא של המיליארד שקל.

<חגי רזניק: אומרים, אז אם יש עודפים נתייחס גם לעודפים, אני לא עובד במשרד האוצר, אני מתייחס גם לעודפים.

<חגי רזניק: לגבי המיליארד שקל – זה שאומרים צריך ללכת לשוק ההון להביא כסף, כן להביא כסף, אני רוצה להסביר מה המהלך הזה אומר.

<חגי רזניק: בסוף אוצר המדינה יעמיד על פני עשר שנים מיליארד שקל תוספתי.

<חגי רזניק: אנחנו עמדנו על זה, יחד עם גיבוי של פורום הדיור הציבורי, וגיבוי של משרד האוצר שהכסף הזה יהיה כסף תוספתי.

<חגי רזניק: תנו לי להסביר את המהלך.

<חגי רזניק: אני אומר שהמיליארד שקל האלה, בסוף אוצר המדינה מתקצב אותו בצורה תוספתית כזאת או אחרת על עשר שנים.

<חגי רזניק: אנחנו מהוונים אותו, מלשון הווה, ומביאים מיליארד שקל שלא היה קיים, זה לא מיליארד של הקרן.

<חגי רזניק: אתם יכולים להאמין או להאמין, זה כבר זכותכם.

<חגי רזניק: אנחנו, ואני עוסק באופן אישי בזה שהמיליארד השקל האלה יהפכו לכסף חי לרכישת דירות בחודשים הקרובים.

<חגי רזניק: זו לא מלאכה פשוטה לסגור הסכם שרות מול עמידר.

<חגי רזניק: לא מלאכה פשוטה לסגור הסכם סובסידיה שיאפשר את הדבר הזה.

סתיו שפיר: למה - - - אלף דירות?

<חגי רזניק: חשוב להגיד.

<חגי רזניק: לא בעשר שנים.

<חגי רזניק: אנחנו את המיליארד שקל נהוון היום, הוא יוחזר ככסף תוספתי אלינו.

סתיו שפיר: משהו פה לא ברור.

סתיו שפיר: אני לא מבינה אותך.

סתיו שפיר: יש מיליארד שקל בכל שנה מהעשר השנים הקרובות?

<חגי רזניק: לא, בעשר שנים הוא יוחזר.

<חגי רזניק: אני אסביר.

<חגי רזניק: המיליארד שקל היום בשנת העבודה 2017, תחילת 2018, הוא מיליארד שקל כשהבסיס שלו הוא תוספתי.

סתיו שפיר: זה אלף דירות.

<חגי רזניק: צודקת.

<חגי רזניק: אני חוזר על מה שאני אומר, ואני אגיד קדימה.

<חגי רזניק: קנינו 1,200 דירות שבעבר זה בסיס התפקיד שלנו, לא נרכשו ורכשנו.

<חגי רזניק: אנחנו רוכשים בשנה עוד אלף דירות שלא נרכשו ואנחנו רוכשים.

<חגי רזניק: זאת אומרת, לוקחים ומגייסים מיליארד שקל, הכסף יוחזר, לא בשנה אחת, זה לא משנה, כי המנגנון שאנחנו יוצרים הוא מנגנון של לגייס את המיליארד שקל מחר בבוקר, כמה חודשים.

סתיו שפיר: סליחה, זה לא אשמתכם.

סתיו שפיר: זה כמעט מצחיק.

סתיו שפיר: זה להגיד – נותנים - - - עשר שנים - - - יש לנו 160 אלף מקבלי סיוע בשכר דירה שהם אמורים לקבל דירות.

<חגי רזניק: הכול בסדר, אתם צודקים, אני לא מתווכח, אני רק מסביר מה נעשה, ואני אגיד מה עוד ייעשה.

<חגי רזניק: מה הדברים שאנחנו צריכים לעמוד עליהם, ומה לא.

<חגי רזניק: קודם כל, חשוב לי להבין, המיליארד שקל לא ייצא על עשר שנים, המיליארד שקל ירכשו בו בתוך מספר חודשים - - -

סתיו שפיר: אני חשבתי על מיליארד שקל - - -

<חגי רזניק: זה מעט.

<חגי רזניק: זה מעט יחסית למצע שקיים ויחסית למה שצריך זה מעט.

<חגי רזניק: אבל נרכשו 1,200, אנחנו נרכוש עכשיו עוד אלף שלא נרכשו במשך 10 שנים.

<חגי רזניק: שש דירות נרכשו, ואנחנו בתקופה קצרה של מספר חודשים רכשנו 2,300 דירות לרכוש עכשיו עד סוף השנה זה מעט, זה לא מספיק, אבל אנחנו עושים.

<חגי רזניק: בתקופה הקצרה שאנחנו נמצאים, אנחנו עושים.

<חגי רזניק: אנחנו לא מברברים, ולא מקשקשים - אנחנו עושים.

<חגי רזניק: אל תקטעו אותי ותתנו לי להמשיך בבקשה במה שאני אומר.

<חגי רזניק: זו לא בדיחה.

<חגי רזניק: זה אלפי אנשים, כשאני מדבר על 2,300 דירות, מדובר באלפי אנשים, כי כל דירה במשק בית זה ארבע נפשות וחמש נפשות ושש נפשות – צריך להבין את זה.

<חגי רזניק: וכשהשר גלנט מדבר על הגמשה של 600 דירות בפריפריה, אפשר ללעוג על זה ולהגיד שיש עוד דירות ריקות, או לא ריקות.

<חגי רזניק: אני שומע את הקולות, ומכיר פה אחד אחד בפנים ובשמות, אני לא בא רק להצטלם, אפילו שגם את זה אומרים, ולא בא לוועדת הכנסת.

<חגי רזניק: אני עונה פה על אס-אם-אסים לאנשים שיושבים פה עד שתיים ושלוש בלילה, לא רק פה בכנסת.

סתיו שפיר: הנקודה שיש לך מענה אישי לאנשים מבורכת.

סתיו שפיר: הבנו את הנקודה שאתם רוכשים 1,000 דירות.

סתיו שפיר: בסוף יש פה אנשים, אז תגיע לפרטים.

<חגי רזניק: אל תקטעו אותי, אני אתייחס לפרטים.

<חגי רזניק: אני חוזר על הדברים שיהיו ברורים.

<חגי רזניק: 600 דירות נוספות הגמשנו קריטריונים בפריפריה.

<חגי רזניק: הדירות האלה היו לא מאוכלסות במשך שנים.

<חגי רזניק: מה קורה?

<חגי רזניק: עיקר התורים נמצאים במרכז הארץ, כשבפריפריה היו דירות ריקות, ועדיין יצביעו על דירות ריקות, ואיפה שיש אנחנו צריכים לטפל בזה.

<אתי חן זקן: יש 10 דירות בירושלים שאתם לא יודעים עליהן.

<שרה אסולין: חגי, מי יודע על הדירות הסגורות, תן לי תשובה, פעם שאלתי על זה.

<שרה אסולין: איפה הן?

<חגי רזניק: אני רוצה להגיד, נוסף לעשרת אלפים איש שפחות או יותר שנתנו להם מענה עכשיו בטווח קצר, אני מדבר על עוד 600 איש שהגמשנו קריטריונים, הדירות שופצו ואוכלסו בפריפריה.

<חגי רזניק: בנוסף לדבר הזה, אנחנו צריכים להמשיך ובכל שנה – את שואלת אותי, היעד הזה שנאמר פה הוא יעד נכון.

<חגי רזניק: אנחנו צריכים לרכוש 1000 דירות בשנה.

<חגי רזניק: יש עודפים.

<חגי רזניק: אני מסכים בדבר הזה שהדיור הציבורי צריך להיות מתועדף בתוך הדבר הזה.

<חגי רזניק: בסוף יש סל תקציב, יש תרופות ויש נכים ויש אלף ואחד דברים.

<חגי רזניק: אני לא רואה את כל הסל.

<חגי רזניק: אנחנו נעשה כל מאמץ, ואני חושב שאני אמצא שותפות באוצר.

<חגי רזניק: גם העודפים למצוא כסף נוסף.

<חגי רזניק: ואני חושב שבתקופת הממשלה הזאת, צריך להמשיך ולעמוד ביעד שכל שנה יירכשו אלף דירות.

<חגי רזניק: עד עכשיו אנחנו פחות או יותר עומדים בזה, זה לא מלא, וזה לא נכון, ואפשר לעשות יותר.

<חגי רזניק: אנחנו צריכים להמשיך את הדבר הזה לגופו של עניין.

סתיו שפיר: סליחה, אתה כל הזמן חוזר ל-1,000 דירות.

סתיו שפיר: 1,000 דירות כשיש לך 160,000 איש שמחכים בתור, ויש לך ביניהם אמהות לילדים עם סרטן שלא יכולות לצאת לעבודה, ואין להן דירה, אין להן כרגע קורת גג.

סתיו שפיר: יש לך בתוכם אנשים שעוברים התעללות מינית כדי להישאר בדירה תחת איזה בעל בית שבתמורה לשכר דירה שהיא לא יכולה לשלם כופה עליה.

סתיו שפיר: באמת, שורה אינסופית של מקרים שכבר בלתי נתפסים שקיימים.

סתיו שפיר: אתה בא עם היעד הזה של 1,000 דירות, ואתה מדבר על זה כאילו זה מספיק.

סתיו שפיר: אני מאוד מכבדת אותך חגי.

<חגי רזניק: זה לא מספיק.

<חגי רזניק: אני צריך ארבעה מיליארד שקל, לא מיליארד שקל.

<קריאות: - - -

<דניאלה חרמון: - - -

<חגי רזניק: אני אומר לכם.

<חגי רזניק: אין לזה סוף, מכיוון שהדבר הזה הוזנח שנים.

<חגי רזניק: אנחנו קבענו יעד שגם הוא לא מספק, אני מסכים אתכם.

<חגי רזניק: צריך לעשות יותר.

<חגי רזניק: אנחנו עושים הכול על מנת להצליח ולהשיג את מה שאמרנו.

<חגי רזניק: אני לא הייתי מקל ראש בנוסף למה שאמרתי בבנייה של 2,650 דירות נוסף למה שאמרתי שאנחנו בונים אותם היום בפועל לקשישים, ואנחנו בונים לפגועי נפש.

סתיו שפיר: היעד התקציבי שאתם הייתם רוצים לקבל הוא ארבעה מיליארד שקלים בשנה?

<חגי רזניק: כן.

<חגי רזניק: כולל משרד הקליטה.

<חגי רזניק: אם את שואלת על הכול, זה כן, סדרי גודל הגיוני.

<דני גיגי: זאת אמירה.

סתיו שפיר: אני רוצה לחזור רגע לנושא השקיפות שלשמו התכנסנו.

סתיו שפיר: בסוף, כאשר המשפחות האלה פונות לקבל מענה מהמשרד, התשובות שהן מקבלות הן תשובות לאקוניות לחלוטין.

<מיטל כהן: אתם רואים.

<מיטל כהן: ילדה חולת סרטן.

<מיטל כהן: עברה ועדת חריגים.

<מיטל כהן: ועדת חריגים כתבה להם שהם לא זכאים בגלל שאי אפשר להעדיף אותה על פני אחרים.

<מיטל כהן: ועדת חריגים למה קיימת אני רוצה להבין?

<מיטל כהן: אשה יוצאת מקלט נשים מוכות, פרח, שלום, מספר 30 בתור, עם ילדה חולת סרטן, ולא ניתן להחריג אותה.

<מיטל כהן: אני רוצה להבין מי יושב בתוך הוועדות האלה וקובע?

<שלי ועקנין: למה הוועדות לא שקופות?

<שלי ועקנין: למה אנחנו לא נוכחים בוועדות?

<שלי ועקנין: אם בביטוח לאומי נוכחים בוועדות, למה אנחנו לא זכאים להיות נוכחים בוועדות?

<שלי ועקנין: גם אני רוצה להיות נוכחת בוועדה.

<מיטל כהן: אנחנו רוצים לדעת איך קורה דבר כזה.

<מיטל כהן: אי אפשר להעדיף אותם על פני אחרים.

<מיטל כהן: זה הנימוק של ועדת החריגים.

<מיטל כהן: אתם מכירים מקרה יותר חריג מזה?

<מיטל כהן: ילדה שנמצאת בסכנת חיים.

<מיטל כהן: אמא שיוצאת ממקלט לנשים מוכות עם ילדה חולת סרטן, שאת כל הימים שלה היא מבלה בכימותרפיות.

<מיטל כהן: היום הייתה אמורה להיות בכימותרפיה, הבאתי אותה לפה.

<מיטל כהן: תסבירו לי מה עושים אתה?

<מיטל כהן: האשה הזאת צריכה בית, היא לא צריכה להיטלטל.

סתיו שפיר: תודה שבאת.

סתיו שפיר: אני בדיוק רוצה לשאול אותך, אדוני המנכ"ל.

סתיו שפיר: איך יכול להיות שבסוף המידע שמקבלים בפניות כאלה כמו של פרח ומשפחתה, ואני מבינה ממך עכשיו שהעניין אולי כבר מטופל.

סתיו שפיר: איך יכול להיות שבפניות כאלה התשובה שהם מקבלים היא תשובה של שורה אחת שאומרת – את לא זכאית.

סתיו שפיר: איך בן-אדם יכול להיות אחראי לגורלו והוא לא מקבל תשובות?

סתיו שפיר: זה בדיוק הנושא שאנחנו התכנסנו פה.

<חגי רזניק: אני אתייחס.

<חגי רזניק: ככל שאנחנו לא נעשה טיפול עומק לאורך שנים בדבר הזה, זה לא קורה ביום אחד, ויש עוד הרבה מה לעשות, וצריך יותר לעשות.

<חגי רזניק: אני לא פה אומר אנחנו עושים.

<שרה אסולין: אנחנו רוצים להיות נוכחים בוועדות.

<חגי רזניק: אני רוצה להתייחס לדברים.

<חגי רזניק: אני אומר, תמיד יהיו כשיש תור ממתינים, אנחנו נראה, לצערי, אני כואב את זה כאב אישי.

<חגי רזניק: זה מרגש אותי לא פחות מכם, זה נוגע בי לא פחות מכם, וזה מדיר שינה מעיניי.

<חגי רזניק: אמנם לי יש גם אחריות, ואליי זה מתדפק על דלתי.

<שרה אסולין: תתפלא, זה מתדפק גם על דלתנו.

<חגי רזניק: לא זלזלתי.

<סמדר אונה: אתה חוזר הביתה לישון, אני ברחובות.

<קריאות: - - -

<דניאלה חרמון: ייאמר לזכותך שיש לך אוזן קשבת עם כל הטענות.

סתיו שפיר: סליחה.

סתיו שפיר: לי חשוב שנקבל את התשובות בסוף.

סתיו שפיר: האם אפשר לשנות את המצב הזה שזכאים שמחכים בתור יקבלו תשובות יותר מלאות על מצבן.

<שלי ועקנין: ויותר מנומקות.

סתיו שפיר: והאם ניתן שהן יוכלו להגיע לוועדות חריגים ולהופיע בפני הוועדה כדי גם לתת בכמה דקות לספר את סיפורן ולהבין מה קורה איתן.

<חגי רזניק: אני אשתדל להיות קצר וענייני.

<חגי רזניק: קודם כל, לא אמרתי את זה בזלזול, ויש לי הערכה רבה לפעילים גם כאשר הם יורדים עלי באופן אישי, זה בסדר, זה תפקידי.

<חגי רזניק: מיטל כהן יושבת פה.

<חגי רזניק: יש לנו קבוצה עם מיטל בוואטס-אפ, עם שני המנכ"לים של החברות המשכנות יושבים פה - יובל פרנקל ומנכ"ל עמידר, ואנחנו לא מחכים לא לתקשורת ולא לוועדה, ואם צריך, יש מקרה שאני לא רוצה לנקוב בו שם, אבל הזכירו אותו פה.

<חגי רזניק: שהגיע מנכ"ל עמידר לדבר הזה, אנחנו נעשה פתרון של שכירות בערבות, ונמצא את הפתרון.

<מיטל כהן: היא צריכה להיכנס לדירת קבע, זה מה שאני מבינה.

<מיטל כהן: היא צריכה בית, היא לא צריכה שכירות.

<קריאות: - - -

סתיו שפיר: אני עדיין לא קיבלתי תשובה.

סתיו שפיר: אני מנסה להגיע למצב שיהיה לנו תשובות, שאנחנו נצא מהוועדה עם החלטה שמעכשיו כל מי שזכאי ומקבל תשובה כזאת, לא מקבל כזאת תשובה אפורה של שורה אחת שאומרת - אתה לא זכאי.

סתיו שפיר: אלא מקבל מפורטת, שיכולה להסביר לבן-אדם מה הוא יכול לעשות כצעדים הבאים.

<אתי חן זקן: למה אנחנו לא נמצאים בוועדות?

<אתי חן זקן: תחדש את זה, שנהיה נוכחים בוועדות.

<קריאות: - - -

<חגי רזניק: סליחה, אני לא אגיד דברים שאני לא יכול לעמוד אחריהם.

<חגי רזניק: אני לומד בחיים שאני הולך ככה, כי כאן פקוק, כולם הולכים יש תור.

<חגי רזניק: אני עונה מה שאני יכול לעמוד מאחוריו ולא סיפורים, כי מה שאני אומר סיפורים, תגידו לי, הנה, אמרת.

<חגי רזניק: אני אומר מה שאני יכול לעמוד מאחוריו - טוב או לא טוב זה אני.

<חגי רזניק: עכשיו אני עונה לגופו של עניין.

<חגי רזניק: רוב המקרים שאנחנו נתקלים בהם מול הפעילים - אני מתייחס גם למה שאת אומרת על השקיפות, הוועדה, הנוכחות, ואני אתייחס, ואני אנחה פה, אני אגיד מה אנחנו נעשה, וניתן דין וחשבון פה וגם במקומות אחרים ומול הציבור.

<חגי רזניק: אני אומר שתבינו.

<חגי רזניק: בסוף, הטענות שאני נתקל בהן גם מול הפעילים שהם מהווים סיוע, וזה חשוב לי השיתוף פעולה הזה, כי בסוף הם נמצאים בשטח והם רואים את הדברים, זה לא פותר אותנו מאחריות, אבל זה חשוב השותפות הזאת.

<חגי רזניק: חלק גדול בגלל החוסר במצאי, נמצאת זכאית במרכז הארץ, שהיא לא רוצה, ואני יכול להבין אותה הרבה פעמים, לעבור לרשות אחרת גם כשזה מוצע לה, כי מרכז החיים שלה נמצא במרכז הארץ, והיא נמצאת במקום 30, או 40 בתור ממתינים, והעניין זה לא השקיפות, או אופן התשובה שניתנה לה.

<חגי רזניק: אלא זה שהיא נמצאת במקום 30, ואני לא יכול לעשות קסמים.

<חגי רזניק: גם אני מביא את זה לוועדה לקידום תור כי זה מקרה חריג, צריך להבין, וואנס, אתה מקדם מישהו בתור, זה בא על חשבון מישהו אחר – זו הסוגיה.

<חגי רזניק: מה הפתרון?

<חגי רזניק: טיפול במצאי שאתם העליתם את זה, ואנחנו מעלים את זה, ואנחנו עושים את זה.

<חגי רזניק: מה שאמרתי זה קורה, וזה לא מספיק, וצריך לעשות יותר.

<חגי רזניק: כל מה שאתם אומרים לי נכון, וצריך להביא כסף תוספתי ולעשות עוד.

<חגי רזניק: אני אגיד לגבי התשובות מה אנחנו עושים, ומה אני אנחה, ואני אציג דין וחשבון בפני הוועדה הזאת בפעם הבאה.

<חגי רזניק: אני אומר, קודם כל, אני הנחיתי שאנחנו נייצר מקום שאנחנו עושים קמפיין לא שיפרסם אותנו, אלא שהרבה אנשים לא יודעים איך הם מקבלים שירות אישי.

<חגי רזניק: זה שהם מסמסים למנכ"ל זה נחמד, אבל צריך שיהיה להם תשובה אישית, גם לא רק ממנכ"ל משרד השיכון.

<חגי רזניק: אנחנו עושים שרות שנשיק אותו בימים הקרובים של *5442 שעכשיו הוא בהרצה, שאנחנו נוכל לתת בנוסף מענה אישי לאנשים.

<חגי רזניק: בנוסף, אנחנו משיקים אזור אישי שבסופו של דבר, בן-אדם יידע בצורה מנומקת מה מקומו וכו'.

<חגי רזניק: מה לא נעשה ואני אעשה.

<חגי רזניק: אני אומר, יש פה דבר שהוא מורכב, ולא מורכב.

<חגי רזניק: כל נושא התשובות אני מתחייב, אני אומר פה ומתחייב פה.

<חגי רזניק: אנחנו נעשה דיון אצלי שיוביל לסדרת דיונים, זה לא נתקלתי באופן התשובה, יכול להיות שאמרו לי פרטנית, אבל שהתשובה עצמה אין בסוף את הפירוט.

<חגי רזניק: אני לא עסקתי, כי אני מכיר את המקרה ויורד למקרה.

<חגי רזניק: אתם פה זרקתם לי את הכדור, אני לוקח את הכדור.

<חגי רזניק: אני אעשה אצלי דיון, ואנחנו נראה איך אנחנו מגיעים למצב שהתשובה היא תשובה מנומקת, והכוונה היא כוונה לעזור, אם לא, התשובה היא מנומקת, ואני אתן דין וחשבון על התהליך שנעשה ומה ההטמעה.

<חגי רזניק: לגבי ההגעה לוועדות – גם על זה אני אעשה דיון, אני לא יודע להתחייב.

<חגי רזניק: אני משקף אתכם בצורה הכי שקופה מה האתגר.

<חגי רזניק: מכיוון שהמצאי מוגבל, ואנחנו מדברים על 160 אלף אנשים שמסתייעים בסיוע בשכר דירה, אנחנו מדברים על אלפים של אנשים שהם דיירי דיור ציבורי, וממתינים למכתבים כאלה ואחרים, ואנחנו מדברים על אלפי הגשות לוועדות, אני לא יודע אם אני ערוך.

<חגי רזניק: אני אעשה בדיקה למה אני ערוך, מה הייצוג, ואיך אפשר לעשות ייצוג כדי שאנשים ירגישו שהם יותר מיוצגים.

<חגי רזניק: אני לא יודע פה להתחייב ולהגיד לכם כל ועדה, הוועדה תקבל את הבן-אדם - כי אני לא יודע לקלוט את זה.

<חגי רזניק: תקשיבו, אני אומר מבחינה אופרטיבית.

<דניאלה חרמון: כולנו יודעים שבוועדות האלה יושבים אנשים שמקורבים לכל מיני חברי כנסת, ולכל מיני אנשים, והכול שם בקומבינות ובמסחארה.

<דניאלה חרמון: הגיע הזמן שאנחנו נדע מי הם חברי הוועדה, ולמה הם לא חתומים כאן.

<דניאלה חרמון: הכול בהעתק הדבק.

<שלי ועקנין: זכותנו לדעת מי הם מקבלי ההחלטות שקובעים את גורלנו המר.

<שלי ועקנין: נותנים לשש נפשות לחיות בחדר וסלון.

<שלי ועקנין: לא מעניין אותם, אנחנו שקופים.

<שלי ועקנין: דורשים להיות נוכחים בוועדות.

סתיו שפיר: ממה שאני זוכרת דיברו על 30 אלף פניות בשנה.

<מיטל כהן: אלה שמגיעים לוועדה, ואלה שנמצאים באמצע, ועוד פעם צריך להגיש עוד פעם ניירת ועוד פעם ניירת.

<מיטל כהן: מה זה מצב חריג?

<מיטל כהן: אני רוצה להבין מה זה מצב חריג?

<מיטל כהן: חולת סרטן יוצאת ממקלט לנשים מוכות - - -

<חגי רזניק: ועדה ציבורית תתכנס אחת לשבוע.

<חגי רזניק: יש סדרה של ועדות בנושאים שונים.

<חגי רזניק: תקשיבו לי, אני אגיד לכם מה אני יכול להתחייב ומה לא.

<רונן כהן: כל יום יש ועדה.

<חגי רזניק: אני מדבר על ציבורית, ועדה ציבורית העליונה אחת לשבוע, זה מה שאתם מכירים אחת לשבוע.

<חגי רזניק: אבל יש סידרה של ועדות, כל הזמן פעילות המשרד גם ברמה המחוזית וגם ברמה המשרדית, היא פעילה.

<חגי רזניק: בסוף, זה עשרות אלפי פניות בשנה.

<חגי רזניק: אני לא יודע להתחייב פה.

<חגי רזניק: אומר לכם, לא יודע להתחייב פה.

<חגי רזניק: רוצה להגיד לכם עוד משהו.

<חגי רזניק: אני אגיד לכם למה אני מתחייב.

<שרה אסולין: תתחייב להגיד לנו מי יושב בוועדות, ואנחנו גם רוצים להיות נוכחים.

<שרה אסולין: אני 12 שנים בוועדות.

<שרה אסולין: הוא שונא אותי בגללו, משהו אישי נגדי.

<שרה אסולין: 12 שנים אותו מכתב – את לא זכאית.

<חגי רזניק: חס ושלום.

<שלי ועקנין: גם - לא ניתן לענות לבקשה למרות הנסיבות - האם זו תשובה מנומקת?

<שרה אסולין: היום אני רוצה משטרה.

<שרה אסולין: רונן כהן כמעט הרביץ לי במשרד שלו.

<שרה אסולין: לקח את המסמכים וכמעט הכניס לי אותם בפרצוף.

<שרה אסולין: עכשיו הוא אומר לי, אני מזמין לך משטרה איך שנכנסתי.

<שרה אסולין: הוא בריון.

<שרה אסולין: אני רוצה משטרה היום.

<שרה אסולין: גועל.

<שרה אסולין: 12 שנים מוטטתם אותי, הבן שלי יצא פושע בגללכם.

<שרה אסולין: אני רוצה פיצוי על זה, אני אראה לכם מה זה, נגמר.

<שרה אסולין: הגברת הזאת, לקחו אותה לאברבנאל.

<שרה אסולין: רונן כהן נתן הוראה לקחת אותה לאברבנאל.

סתיו שפיר: אני מציעה שתעבירי לי את זה.

סתיו שפיר: אנחנו לא מצליחים כרגע לטפל במקרים פרטניים.

סתיו שפיר: אני מבטיחה לך שאני אטפל בזה.

<שרה אסולין: חגי, אתה לא נותן לי תשובה.

<אתי ירדן: יש מידע במשרד השיכון, או רק לגבי דיור ציבורי?

סתיו שפיר: הדיון היום הוא בעיקר על הדיור הציבורי, זה מה שיש לנו בזמן.

סתיו שפיר: אנחנו נזמין אתכם לדיון נוסף, אל תדאגו.

סתיו שפיר: אני רוצה להגיע לתוצאות.

<חגי רזניק: תנו לי להתחייב.

<קריאות: - - -

<אתי חן זקן: אחר כך תגידו הוועדה מסתיימת בעוד מספר דקות.

<אתי ירדן: הדיון הזה חוזר על עצמו.

סתיו שפיר: אני באמת רוצה לסיים את מה שהצלחנו עד עכשיו להגיע אליו.

סתיו שפיר: באמת, אני הגעתי לפה חולה הבוקר, ואתן גורמות לי כל הזמן להרים את הקול וזה לא נעים לי.

סתיו שפיר: בבקשה, תנו רגע לסיים את הדיון כדי שאנחנו נוכל להגיע גם לתוצאות.

סתיו שפיר: לי חשוב להגיע לתוצאות, ולא להפוך את זה לעוד דיון שבו מדברים וצועקים, אבל לא מגיעים בסוף לשום דבר.

סתיו שפיר: אנחנו לא מכנסים פה את הוועדה בשביל פריקת זעם, אנחנו מכנסים אותה כדי להגיע לתוצאות.

סתיו שפיר: בדיון הקודם כבר התחייב משרד השיכון שהוא יפרסם את השמות של החברים בוועדה הציבורית.

<חגי רזניק: זה קרה, המשרד התחייב וביצע.

<חגי רזניק: את השמות העברנו.

סתיו שפיר: המשרד גם התחייב לפרסם את מניין הדירות הריקות ואת הדירות שנרכשו לפי מיקומים.

סתיו שפיר: גם זה התחייבות – לא ראינו את זה עכשיו באתר שזה מפורסם.

סתיו שפיר: אנחנו מבקשים שזה התפרסם – התחייבות של המנכ"ל שזה התפרסם.

סתיו שפיר: המנכ"ל עכשיו התחייב לבדוק את המכתבים ואת התשובות שהן מקבלות בהקשר לדיור הציבורי.

<חגי רזניק: אני אתן פה דין וחשבון לפניכם.

סתיו שפיר: הוא ייתן פה דין וחשבון, ואנחנו נצפה לתוצאות בדבר הזה, גם בתוך שבועיים, שלושה, נקבל תשובה על איפה זה עומד.

<שלי ועקנין: למה אין דין וחשבון עכשיו?

סתיו שפיר: שלושה שבועות קיבלת.

סתיו שפיר: הנושא השני – הנושא של ועדת חריגים והתייצבות בפני ועדות.

סתיו שפיר: גם כאן דעתי כדעת

סתיו שפיר: כם, אני חושבת שצריך לאפשר התייצבות, בעיקר בוועדת חריגים.

סתיו שפיר: אני לא חושבת שאפשר לעשות גם טיפול מקיף לפנייה של אדם, בדיון של דקה, דקה וחצי, ולכן ראוי מאוד לאפשר לבן-אדם לעבוד.

<חגי רזניק: אני רוצה להתייחס מסודר, ולהגיד לכם למה אני יכול להתחייב ולמה לא.

<קריאות: - - -

<אתי חן זקן: המסמכים לא מגיעים לוועדה.

<חגי רזניק: אני אומר דבר כזה.

<חגי רזניק: יש בעיה, ברגע שיש עשרות אלפי פניות, ואני מכיר היטב את המערך.

<חגי רזניק: אני לא יכול להתחייב פה שבכל פנייה, אנחנו נוכל להגיע, נקלוט את הבן-אדם, כי הוועדות לא התקדמו, ולא יבצעו את עבודתן, כי כל דבר כזה הוא דיון אמוציונלי ובצדק.

<חגי רזניק: בן-אדם שעומד מול מערכת, לא יודע לעשות את זה מבחינה אופרטיבית.

<חגי רזניק: אני אחפש את המנגנון שיש בו איזשהו ייצוג או לפורום הדיור הציבור, או אני לא יודע מה.

<חגי רזניק: אנחנו נמצא איזהו מנגנון גם של שיתוף ציבור.

<חגי רזניק: אני אחשוב איך אני מייצר אותו ומציג אותו פה, אין לי פתרון קסם.

<חגי רזניק: אני אחשוב על פתרון שמצד אחד עבודות הוועדה לא מתעכבות, והדבר הזה קורה ומתקדם, כי בסוף צריך תשובות.

<חגי רזניק: ומצד שני, כשיש איזשהו פיקוח, או כשיש איזשהו שיתוף ציבור, או שזהו מומנט שנמצא.

סתיו שפיר: איך מפקחים היום על עבודת הוועדה הזאת?

<חגי רזניק: יכול להיות שצריך להדק את הבקרה שלנו כאורגן.

<חגי רזניק: הבעיה היא המצאי.

<אביבה יהודאי: מה אתה מבלבל את המוח.

<שלי ועקנין: בקרה שלא על עצמו.

<שלי ועקנין: ...

<חגי רזניק: חבר'ה זה לא יעזור.

<מיטל כהן: אז תגיד לא יעזור.

<חגי רזניק: התבקשתי, אני אנסה - - -

סתיו שפיר: אתה שלוחה במשרד של שר האוצר.

סתיו שפיר: שר האוצר מתנגד - - -

<חגי רזניק: אני אומר לכם מה.

<חגי רזניק: אני חוזר על עצמי אבל אין מה לעשות.

<קריאות: נצא להפגנות.

<חגי רזניק: משרד האוצר נתן את המיליארד שקל.

<חגי רזניק: אני מקווה שמשרד האוצר ייתן כסף נוסף תוספתי מעודפים.

סתיו שפיר: למה משרד האוצר לא נותן את הארבעה מיליארד שקל שמבקשים?

<חגי רזניק: זה תשאלי את משרד האוצר.

סתיו שפיר: אני שואלת אותך.

<חגי רזניק: אני עם משרד האוצר בדיאלוג יום-יומי.

<חגי רזניק: מיליארד שקל יצא, ואני יודע שבעזרת השם, ובעזרתנו, ובעזרת העשייה אנחנו נביא כסף נוסף תוספתי לקנות עוד מאות דירות.

סתיו שפיר: תשמע, במצב כזה שבו משרד השיכון בא ודורש – שם על השולחן, אנחנו צריכים ארבעה מיליארד בשנה כדי להצליח לעמוד בחוסר הקיים.

סתיו שפיר: כן, החוסר לא באשמתכם, ולא באשמתך, ולא באשמת השר.

סתיו שפיר: אבל היום זה כבר שנתיים וחצי תחת אחריותכם.

סתיו שפיר: ברגע שמשרד השיכון מגיע עם כזאת אמירה, ושר השיכון נוקף גם בצעדים הפוליטיים הנדרשים כדי לעשות את זה, אז ככה זה עובד.

סתיו שפיר: בסוף כאשר מפוני עמונה מבקשים 150 מיליון שקל, הם מקבלים את זה צ'יק צ'ק.

סתיו שפיר: אתם משרד ממשלתי.

סתיו שפיר: אתם לא חבורה של - - -

<חגי רזניק: אני שוב ואומר פה, אני - - -

<רבקה כהן בנלולו: מה שקיבלתם זה כמה כסף תוספתי.

<רבקה כהן בנלולו: עזוב את המיליארד שאתם הולכים להביא מבחוץ.

<רבקה כהן בנלולו: כמה כסף?

<חגי רזניק: אני מעריך - - -

<דניאלה חרמון: אין כסף לרכישה, אין כסף לשיפוצים, אין כסף לדיור ציבורי.

<דניאלה חרמון: צריך לצאת למחאה.

<דניאלה חרמון: אין כסף.

<חגי רזניק: סליחה.

<חגי רזניק: אני מעריך, מקווה ופועל, שבנוסף לכסף התוספתי שהתקבל, התקבל כסף תוספתי נוסף.

<חגי רזניק: בסוף יש סל של צרכים שהוא סל רחב, וצריך לתת לנכים, צריך לתת לתרופות, וצריך לתת אלף ואחד דברים.

<חגי רזניק: אני רוצה להגיד, שתבינו, זה כאילו עבר פה ביעף.

<חגי רזניק: זה שאני אומר שאנחנו בתוך פרויקטים שנושאים כלכלית את עצמם, נצליח, וגם זה נדרש מאמץ ונצליח.

<חגי רזניק: את אומרת לי זה עתידי, אבל זה גם עתידי וזה חשוב, כי בסוף זה דייר שממתין, ואם הוא לא ממתין, הוא ימתין בעתיד.

<חגי רזניק: שאנחנו נביא על פרויקטים שנותנים את עצמם – נכניס 5% מחיר למשתכן שיילכו ויקבלו דירות חדשות, זה גם מהפכה, צריך להגיד את זה.

<חגי רזניק: עכשיו, אנחנו נאשר את זה, אני מקווה שבוע הבא.

סתיו שפיר: שני דברים אחרונים של שקיפות בנושא הזה של דיור ציבורי.

<רונן כהן: תקציב הסיוע היה מיליארד וחצי ב-2013, היום הוא מיליארד ותשע מאות.

<רונן כהן: זה 400 מיליון שקל.

סתיו שפיר: מדינה שמסבסדת סיוע בשכר דירה, לשליש מהמשפחות שחיות בשכירות - -

<דניאלה חרמון: תשאלי בהתאם לזה כמה עלו השכירויות.

<שלי ועקנין: אנחנו קוראים לזה סיוע שלא מסייע.

סתיו שפיר: אני חייבת לומר.

סתיו שפיר: לנו יש גם שאלות נוספות בנושא של התחדשות עירונית, בעיקר לאור העובדה שגם אתמול הייתה רעידת אדמה.

סתיו שפיר: בהתחדשות עירונית אני לא יודעת אם כולכם מכירים, אבל המקומות היחידים בארץ שמקבלים היום תמיכה וחיזוק למבנים, זה רק מקומות שנמצאים בתוך ערים מבוססות שיכולים לעשות תמ"א 38.

סתיו שפיר: בכל מקום שהוא לא יהיה מבוסס קצת, אין היום חיזוק מבנים, וכולם מועדים לפירוק ולסיכון חיים.

סתיו שפיר: עשינו את הדיון למזער את העניין.

סתיו שפיר: שני דברים - פרסום הקריטריונים לדיור ציבורי ופרסום הנוסחאות לסיוע בשכר דירה – אף אחד לא מצליח להבין במה זה מתבטא.

<רונן כהן: אני אתחיל.

<רונן כהן: קודם כל, הקריטריונים שלנו מפורסמים באתר האינטרנט בצורה לא רק כנוהל, אלא גם בצורה תמציתית שמרכזת.

<רונן כהן: דבר שני, אחת לחצי שנה, אנחנו שולחים בדואר לכל דייר החברות המאכלסות, לכל דייר את שכר הדירה שלו ואת אופן החישוב את שכר הדירה שלו לכתובת של הדירה.

<רונן כהן: אני מדבר אתך על דיירי הדיור הציבורי.

<רונן כהן: דבר נוסף, זה כמובן כל אחד – יש לנו באתר מפורסם בדיוק מהו הסיוע בשכר הדירה שכל קבוצה מקבלת - אם זה נכים, אתה יכול למצוא את עצמך בקבוצת הנכים.

<רונן כהן: אם זה הבטחת הכנסה, אתה יודע, יש טבלה אם זה שלושה ילדים או ארבעה ילדים, הכול מפורסם.

סתיו שפיר: הסיוע בשכר הדירה עולה בהתאם לעלייה במחירי השכירות?

<רונן כהן: שאלתם אותנו, ואמרנו לכם שלא.

סתיו שפיר: אז איך זה הגיוני?

סתיו שפיר: מצד אחד אתם דוחפים את מחירי הדיור, ומה הקטע שאתם מסבסדים שליש מחיר.

סתיו שפיר: תתקנו את זה.

סתיו שפיר: תחסכו לי את זה להגיד בפעם הבאה.

<רונן כהן: בסוף יש חוק התקציב.

<רונן כהן: אני יכול לחסוך לך הרבה דברים אם תתני לי עכשיו לדבר אני אגיד לך בדיוק מה הפערים, את תדעי הכול, ואז זה יחסוך לך את כל הועדות הבאות.

<רונן כהן: את הפערים אנחנו מכירים.

<רונן כהן: את הדרך אנחנו גם אומרים לכם מה אנחנו עושים.

<רונן כהן: להגיד לכם שאנחנו עוד לא רחוקים מאוד – רחוקים מאוד.

<רונן כהן: אבל מדובר בעשרות מיליארדים, אם מספיק שתעלי ב-1,000 שקל את שכר הדירה לכל 160 אלף, תעשי חשבון לבד כמה מיליארדים זה.

<רונן כהן: כמובן, שלא יהיו אי הבנות, המנכ"ל אמר את זה.

<רונן כהן: כל דיון תקציבי בינינו לבין משרד האוצר, לא מתחיל במה אתם נותנים, מתחיל במה הם הפערים - קודם כל אנחנו שמים את הפערים.

<רונן כהן: אנחנו חושבים שכל אחד צריך לקבל את מלוא שכר הדירה שלו בשוק החופשי.

<רונן כהן: אבל הפערים הם עולים עשרות מיליארדים, אז אנחנו גם מבינים שאומרים לנו רבותיי, יש עוד צרכים.

סתיו שפיר: זה לא הגיוני.

סתיו שפיר: עדיף שיהיו דירות בדיור הציבורי, ולא שתממנו שכירויות - - - ותמשיכו להעלות את מחירי השכירות למעלה, והמחירים לא יציבים, אתם פשוט מסבסדים בעלי דירות - - -

<רונן כהן: אמר המנכ"ל – אני שמעתי אותו מאה פעם היום – צריך דירות, אין מצאי.

<סמדר אונה: אני רוצה להציג את עצמי לכל עובדי משרד השיכון.

<סמדר אונה: לפני כ-25 שנה עבדתי כעשור במשרד השיכון, ביחידת המחשב בתקופה אולי הקשה ביותר במדינת ישראל מבחינת דיור, בתקופת העלייה מרוסיה, זה ברית המועצות וכו'.

<סמדר אונה: לא היו דירות בישראל, ומשרד השיכון לא היה אף אחד שידע מה מצב הבנייה במדינת ישראל וכו'.

<סמדר אונה: אז מצאו פתרון מאוד מידי – הגרפים שהיו יפה על השקפים בטלוויזיה, וחלק מהאנשים פה עוד לא נולדו אז.

<סמדר אונה: יחידת המחשב יצרה מה שאריק שרון, זכרונו לברכה, רצה שהאזרחים יראו.

<סמדר אונה: אבל 120 עובדי יחידת מחשב הלכו לבדוק מה קורה במדינה.

<סמדר אונה: מאז, היו מספר פרויקטים גדולים ביחידת המחשב, שכל מה שהראיתם פה על השקף, סלחו לי עובדי משרד השיכון, או שאתם לא מכירים את המשרד, או שאתם משקרים פה את הציבור, כי יחידת המחשב של משרד השיכון, ואני מכירה את מנהליה לאורך 30 שנה האחרונות, את כל מה שכתוב פה כבר עשו מזמן.

<חגי רזניק: מה הטענה לא הבנתי?

סתיו שפיר: זה היה על הנתונים השנה.

<סמדר אונה: מאגרי המידע אתה צריך לחבר.

<סמדר אונה: לתת מידע כל המידע.

<סמדר אונה: אני עבדתי ביחידת המחשב, לפני התפקיד שלי, הייתי אחראית על ביקורת פנים.

סתיו שפיר: אני מבקשת שאלות שנוגעות לשקיפות.

סתיו שפיר: בבקשה.

<סמדר אונה: רגע.

<סמדר אונה: אני לא סיימתי את מה שרציתי לזה.

<סמדר אונה: אני עשיתי את הרקע הזה להגיד שנושא השקיפות מבחינת מידע הוא ב"ככה", כי ביחידת המחשב של משרד השיכון שבין היחידות לפחות הייתה ככה.

<סמדר אונה: אני משערת שעד היום הטובות במשרדי ממשלה ובישראל – ב"ככה" יש את כל האינפורמציות.

<סמדר אונה: זה עניין שבעיניי מתוך הכרתי מהעבר איך פועל המשרד – ומי שלא מכיר, כולל באכלוס, תשאלו את מיכאלה, היא מכירה.

<סמדר אונה: הם יכולים ב"ככה" לתת לכל מי שרוצה פה את כל המידע.

<רבקה כהן בנלולו: קודם כל, זה טוב שאתה קורא ואתה עוקב אחרי מה שקורה, זה משמח.

<רבקה כהן בנלולו: אני חייבת להעיר גם לנושא הוועדות ונוכחות של אנשים בוועדות, לא יעלה על הדעת בכלל שוועדות כאלה התקיימו - שום ועדה כזאת שנוגעת לנושא של זכאות לדיור לא תיעשה בלעדיה.

<רבקה כהן בנלולו: זה כמו שאנחנו נגיד לביטוח הלאומי, לוועדות הרפואיות שם, יחליטו מעל גבם של אותם נכים שניגשים לוועדות בלי לראות אותם בעיניים.

<רבקה כהן בנלולו: זה לא ייתכן.

<רבקה כהן בנלולו: הפוך, צריך ללמוד משם, כי שם כן, ועובדה ששם אפשר לעשות את זה, ומאות אלפי פניות יש לביטוח הלאומי בשנה.

<רבקה כהן בנלולו: הייתי רוצה להתייחס לזה – שזה יפה שאתה אומר פה צריך ארבע מיליארד שקל, אבל צריך להגיד את זה גם בחוץ ולא רק כאן.

<רבקה כהן בנלולו: בעצם, כאשר אנחנו שומעים אותך כל הזמן מדבר, אתם מדברים על אותם 1,200 דירות שעשיתם וזהו.

<רבקה כהן בנלולו: בעצם אנחנו צריכים את המאבק של משרד השיכון בשביל להביא את התקציבים האלה.

<רבקה כהן בנלולו: רציתי להתייחס גם לנושא ה"אנחנו נביא עוד מיליארד", וזה יהיה לשנה ועד הבחירות.

<רבקה כהן בנלולו: אני רוצה להגיד שהייתה לכם הזדמנות פז למתווה היסטורי לשיקום של הדיור הציבורי.

<רבקה כהן בנלולו: אם הייתם באמת נחושים ביחד עם כחלון לעשות את זה, ובאמת, לעשות תכנית סדורה, כמו שמבקר המדינה דרש.

<רבקה כהן בנלולו: הוא דרש תכנית סדורה שאנחנו נדאג בעוד עשר שנים, בעוד עשרים שנה מה היעד.

<רבקה כהן בנלולו: 1,000 דירות שאתה משלם עליהן לטווח של עשר שנים, מעלה לי שאלה מאיפה תביא את הכסף הזה לעוד 1,000 דירות בשנה הבאה כי אתה משלם כבר.

<רבקה כהן בנלולו: בעצם להכניס את היד לכיס התקציבי, ולהוציא את הכסף משם, אתה אומר הזניחו, אל תשוו את עצמכם לאלה שהזניחו אם אתם רוצים לתקן – תתקנו.

<דניאלה חרמון: אני לא אחזור כאן על הנושא של ועדת חריגים, כי כבר דיברו קודם.

<דניאלה חרמון: אבל אני כן רוצה לדבר, קודם כל לשאול למה אין כאן נציגות של משרד האוצר.

<דניאלה חרמון: דבר שני, שתי חברות שלא נגעו בהם – "מ.ל.ג.ם ומג"ער.

<דניאלה חרמון: יש שתי חברות שדרכן בעצם אזרחים באים כדי להגיש מסמכים שלא דרך עמידר ולא דרך עמיגור, ואותם אזרחים מגישים את המסמכים לאותן שתי חברות, בעצם המסמכים האלה הם בעצם הצינור המקשר בין משרד השיכון לאזרח.

<דניאלה חרמון: שתי החברות האלה לא עושות את העבודה שלהן נאמנה לציבור.

<דניאלה חרמון: הרבה מאוד אזרחים מגיעים למ.ל.ג.ם ומגע"ר שוב פעם ושוב פעם, קודם כל, ההתייחסות שם היא מתחת לכל ביקורת.

<דניאלה חרמון: דבר שני, אין מקצועיות שם.

<דניאלה חרמון: שתי החברות האלה באמת לא עובדות בצורה מקצועית מול האזרח ומטרטרים אותו כל פעם.

סתיו שפיר: היה אמור להיות מפקח מטעם המדינה שייכנס לכל דירה זה קרה?

<שלי ועקנין: ממש לא.

<רונן כהן: דניאלה, חשוב לומר לך, אם יש לך מקרה, את יודעת איך להשיג אותנו.

<רונן כהן: אנחנו יודעים לטפל בכל מקרה.

<דניאלה חרמון: אתם חייבים לקחת את שתי החברות האלה.

<דניאלה חרמון: אין לי מושג מי הם האנשים שיושבים שם, אבל להעביר להם הכשרה מקצועית שיעבירו מידע לציבור ויפסיקו לטרטר קשישים ונכים וחולים ללכת ולחזור 20 פעם בשביל איזשהו נייר - מלכתחילה לתת רשימה מסודרת.

<דניאלה חרמון: אני לא אחזור על הנושא של ועדת החריגים שדובר כאן.

<דניאלה חרמון: דבר נוסף, אתם הגמשתם קריטריונים בדימונה.

<דניאלה חרמון: בדימונה הוגמשו קריטריונים ונקנו דירות, באמת אתמול הן יצאו להגרלה נוספת של עוד 45 דירות שנותרו ריקות, אנשים זוכים בדירה, אבל אין כסף לשפץ את הדירה, וככה הם נשארים חצי שנה מהרגע שהם זכו בדירה, כבר מיוני 2017, אבל הם לא נכנסים.

<דניאלה חרמון: הם כבר שילמו דמי חוזה, שילמו פיקדון, אבל הם לא נכנסו לבתים כי אין כסף לעמידר לשפץ את הדירות האלה.

<דניאלה חרמון: וגם כאשר עמידר נכנסים לשפץ אז הם עושים שיפוץ חאפרית - למה?

<דניאלה חרמון: גם ככה הדירות האלה עומדות משנות ה-60.

<חגי רזניק: לגבי הנושא של החברות שנותנות שירות מ.ל.ג.ם מגע"ר, וכו', אגב, אנחנו, גם החברות המשכנות וכו', מעבר למה שאמרתי שאנחנו מייצרים פלטפורמה.

<חגי רזניק: אני הנחיתי באופן אישי את מבקר המשרד לפני מספר חודשים לא קיבלתי דוח מצב, סטטוס, שתכנית הביקורת של המשרד תעסוק בשרות הזה, אז אני אקבל את הדוח ואיישם את הלקחים שלו – אני אעשה על הדבר הזה סטטוס ואני אראה איפה זה עומד.

<חגי רזניק: לגבי הדבר השני, אני ביקשתי מהחברות המשכנות לפני חודש וחצי להעביר לי את כל הפערים שלהן עד סוף השנה לפערי שיפוץ.

<חגי רזניק: בסיוע משרד האוצר הועבר לי 20 מיליון שקל עד סוף השנה, ואני טיפלתי בתיעדוף של השיפוצים מול הצרכים.

<חגי רזניק: אני צריך לראות שהדבר הזה קרה.

<חגי רזניק: להערכתי, דימונה וירוחם, הדבר הזה צריך להסגר עד סוף שנה הפערים, אני אבדוק באופן אישי אם הם נסגרו או לא נסגרו.

<חגי רזניק: לגבי העניין הזה, צריך להבין שגם סייע לי האוצר בעניין של איטום גגות לפני החורף.

<חגי רזניק: היום העמדנו חמישה מיליון שקלים שכבר נמצאים בביצוע לאטום גגות, כי ראינו באופן אישי שדיירי דיור ציבורי מגיעים לחורף וחיים בגיגיות, וזה לא דבר מתאים, עשינו גם את הדבר הזה.

<דניאלה חרמון: גם חלונות ותריסים.

<חגי רזניק: חלונות ותריסים לא מכיר.

<מיטל כהן: בעניין שקיפות אף אחד פה לא מדבר על חלמיש, בטח אף אחד פה לא מכיר את החברה חלמיש.

<מיטל כהן: אני אכיר לכם אותה.

<מיטל כהן: חלמיש היא חברה ששייכת 50% ממנה לעיריית תל אביב, ו-50% למשרד השיכון.

<מיטל כהן: מה שקורה שם, מבחינתי, סוג של מאפיה שם, כי שם אף פעם לא מובן שום דבר.

<מיטל כהן: יש שם פיברוק חובות, ויש שם ועדות שעושים בתוך החברה הזאת, למשל, את הוועדה של פרח עושים שם.

<מיטל כהן: אני רוצה להראות לך איך מחלקים אחרי חוק השקיפות, הם כל כך רצו להיות נחמדים, וככה הם מגישים את הפירוט שלהם של שכר דירה, שהלוואי ומישהו פה יכול לפענח לי איך זה, ואיך תפרו לי חוב של 4,600 שקל, אשה שמשלמת כל חודש שכירות, ומישהו פה שיקרא את זה.

<מיטל כהן: אני לא יודעת, אולי אני סתומה ולא מבינה.

<מיטל כהן: מישהו שיסביר לי איך נהיה לי חוב של 4,600 שקל, אשה שמשלמת כל חודש שכירות.

<מיטל כהן: אם אתם רוצים פה עוד מסמכים - תראו, איזה יופי, אתם נגנבים איך הם עושים את זה.

<מיטל כהן: אין פירוט לכלום, על מה, ומה החובות לשכר דירה.

<מיטל כהן: העיקר כותבים לי – זה היה 17,000 והורידו לי ל-4,500 ופה הם לא רוצים כבר להקשיב.

<שלי ועקנין: הבעיה שחגי לא יודע מה לעשות עם הפניות שאנחנו פונים אליו כי אין לו תשובות אלינו.

<שלי ועקנין: מישהו מטעה אותו במשרד.

<חגי רזניק: נלמד את החוב והוא יטופל.

<חגי רזניק: ...

<חגי רזניק: אני שומע כאן ביקורות מפה עד הודעה חדשה.

<חגי רזניק: אני כאדם מוגבל שנים רבות, אני חייב להגיד שבשנה וחצי האחרונות פניתי למשרד השיכון אחרי עשרות פניות בשנים הקרובות, ובאמת, לא היה מענה ולא קיבלתי שירות.

<חגי רזניק: לשמחתי, בשנה וחצי האחרונות, קיבלתי מענה אישי, טיפול מסור.

<חגי רזניק: זו הזדמנות להכיר את הצוות.

<חגי רזניק: אני חושב שגם ביקורות אפשר לעשות.

<חגי רזניק: אבל כאשר רואים שהצוות באמת עושה מאמצים לשפר ולתקן אפשר לעודד אותו.

סתיו שפיר: שליחי ציבור רגילים - - - המטרה להשתפר, תודה שאתה גם חולק מחמאות, חשוב מאוד.

סתיו שפיר: בבקשה, אם יש פה שאלה על שקיפות, רק על שקיפות.

<אביבה יהודאי: אני הבת של רינה אטיאס ז"ל, גרה בדיור ציבורי.

<אביבה יהודאי: אני אדבר רק על שקיפות בקצרה.

<אביבה יהודאי: אמא שלי נפטרה במרץ האחרון.

<אביבה יהודאי: אני נחשבת מבחינת

<אביבה יהודאי: כם פולשת, לדירה שבה גדלתי כל החיים אחרי שאמא שלי שילמה 44 שנה על הדירה הזאת.

<אביבה יהודאי: אחי, בגלל שקיפות התאבד.

<אביבה יהודאי: אתם יודעים למה, הוא היה בן-אדם מאוד חולה.

<אביבה יהודאי: כשהוא ראה שאמא שלי מגיעה למצב סופני, הוא נכנס לחרדה מטורפת שאתם תפנו אותו, הוא התגורר איתה כל החיים, אי אפשר היה לשכנע אותו בשום מצב שאתם לא תעשו את זה.

<אביבה יהודאי: הוא התאבד שלושה חודשים לפני שהיא נפטרה.

<אביבה יהודאי: ועכשיו אתם רוצים לרשת את הדירה הזאת – אני שואלת אתכם - אתם גם רצחתם וגם ירשתם?

<חגי רזניק: קודם כל, ליבי אתך, ודברים שיוצאים מהלב נכנסים ללב.

<חגי רזניק: אני רוצה להגיד על פלישות.

<אביבה יהודאי: אני לא פולשת, אני גדלתי בבית הזה.

<חגי רזניק: אני לא מקבל, אגב, את המושג הזה פלישות, מסכים איתך.

<אביבה יהודאי: שלחתם לי עכשיו שכר דירה של 2,500 שקלים, כשאני מתפרנסת מקצבת נכות של 2,600 שקלים – תודה שהשארתם לי עשרה שקלים.

<אביבה יהודאי: באמת תודה.

<חגי רזניק: קודם כל, אני מבקש שתשבי איתה פרטנית ונלמד את התיק שלה באופן אישי, וניכנס לדבר הזה.

<חגי רזניק: תדווחי לי.

<חגי רזניק: מגי עובדת איתי צמוד, ואנחנו נראה שאת מטופלת - לא מכיר את המקרה פרטני.

<חגי רזניק: אני אענה לכם במאקרו על פלישות, גם המושג הזה אני לא מת עליו.

<חגי רזניק: אבל זה המושג הנהוג.

<חגי רזניק: השר הבחין שאנחנו נתקלים בפינויים, חלק מבחינה חוקית, אנשים לא מגיע תורם, וזה בא על חשבון מישהו אחר והם נכנסו.

<חגי רזניק: אנחנו ראינו פה חולי סרטן ודברים נוראים.

<חגי רזניק: השר קיבל החלטה, הקמנו את ודעת ברביבאי שלמעשה עיכבנו והפסקנו, למעשה, עצרנו בפועל את כל הפינויים.

<חגי רזניק: אגב, באו שני מקרים שפינו - משפחת אוחיון ובן יאיר, אני באופן אישי דאגתי ויש להם קורת גג, ברוך השם, וזה לא המשפחות היחידות.

<חגי רזניק: אבל אני אומר, למעט מקרים נקודתיים, עצרנו את הדבר הזה ובאמת נעשתה מדיניות.

<חגי רזניק: הגענו עם הייעוץ המשפטי ועם הגורמים האחרים – עם שומרי הסף האחרים – אני רוצה שתבינו.

<חגי רזניק: בסוף כשאתה בא ואומר כמשרד שיכון, הוא לא מגיע לו דירה, אבל עזבו, המנכ"ל, השר, הם רחומים, אז בוא נעצור, אנחנו לא לבד במערכת הזאת, זו מדינת חוק.

<חגי רזניק: בסוף אם מישהו נכנס למשהו שעדיין לא הגיע תורו, אני צריך גם לעשות את ההתמודדות הזאת כלפי חוץ.

<אביבה יהודאי: אני לא צריכה תור.

<חגי רזניק: אתך פרטנית נטפל.

<חגי רזניק: אני מנסה להסביר.

<אביבה יהודאי: אני רק רוצה להגיד לכם, השקיפות גרמה לו לעשות את הצעד.

<אביבה יהודאי: אם אנחנו מדברים על שקיפות, הוא היה מבואס ממכם, ואי אפשר היה לשכנע אותו שום דבר אחר.

<אביבה יהודאי: הוא היה בטוח שברגע שאמא שלי תלך לעולמה, אתם תהיו שם עם משטרה ותזרקו אותו לקיבינימט.

<אביבה יהודאי: כל מה שהיה לו זה החדר העלוב הזה.

<שרה אסולין: זה מה שקרה לי לפני 12 שנה.

<שלי ועקנין: חגי, אמרת שאתם יודעים לטפל.

<שלי ועקנין: למה משפחה עם שש נפשות חיים בחדר וסלון?

<חגי רזניק: סליחה, כאשר נשאלתי פה על משהו אני עונה.

<חגי רזניק: לך פרטנית דיברנו, אני עונה על הדבר המערכתי.

<חגי רזניק: לגבי הדבר המערכתי, עצרנו את הפינויים בצורה מוחלטת.

<חגי רזניק: במקביל, ועדת ברביבאי יצרה המלצות.

<חגי רזניק: נשאלתי פה בכנסת על במת הכנסת מה תורם היישום?

<חגי רזניק: מה גורל ההמלצות?

<חגי רזניק: שתבינו, פינוי בגין חוב כספי לא יקרה.

<חגי רזניק: אני נותן לכן תשובות.

<חגי רזניק: לא קורה.

<חגי רזניק: לא יקרה.

<חגי רזניק: לא יפנו דיירים בגלל חוב כספי.

<חגי רזניק: לגבי דייר ממשיך, השר הפיק תסקיר חוק עכשיו, במושב הזה.

<חגי רזניק: הוא יגיע בתום הימים שנדרשים לעיון הציבור, לוועדת שרים לחקיקה, ואנחנו נוביל חקיקה.

<חגי רזניק: יש 117 משפחות שאני נמצא בוויכוח שהוא ענייני שצריך להיות מוכרע אצל היועץ המשפטי לממשלה.

<חגי רזניק: אני אומר לכם, ככל שהדבר הזה תלוי בי, אני לא אורה על משפחה מהבית.

<חגי רזניק: לגבי פלישות טריות, אני חושב שצריך לפנות.

<חגי רזניק: אני אומר לכם פה באומץ, נכון לא נכון.

<שלי ועקנין: הבעיה שאתה לא נותן לי פתרון.

<שלי ועקנין: אתה אומר שלא טוב לגור בגיגיות, אז למה אתה נותן למשפחה להיות דחוסים כמו סרדינים בתוך בית?

<שלי ועקנין: יש קריטריון גודל דירה, אתם מחייבים להחליף דירה.

<שלי ועקנין: למה שוללים אותי בכל הבקשות?

<חגי רזניק: שלי, זה לא מה שנשאלתי.

<חגי רזניק: נשאלתי על פלישות עניתי.

<חגי רזניק: לגבי קריטריונים לגודל דירה, אם רונן ירצה ויהיה זמן נתייחס.

<שלי ועקנין: בכל הבקשות הוא שלל אותי.

<אתי חן זקן: מה יותר חשוב שמשפחה תהיה ברחוב?

<חגי רזניק: עצרתי את הפינויים.

<משה בר: אני מודה ליושבת-ראש.

<משה בר: אני יו"ר עמותת "תנו יד לחירש", "נכים למען נכים".

<משה בר: אני רוצה להעלות דבר שמאוד כואב לנו.

<משה בר: יש רופא במשרד השיכון שהוא רנטגן – מביאים לו מסמכים והוא מחליט - לא מגיע.

<משה בר: מי זה הרופא הזה?

<משה בר: מי ראה את הרופא הזה בכלל?

<משה בר: אני חושב שיותר מתאים לו להיות סנדלר, לראות סנדלים או נעליים ולדעת איך לתקן אותם.

<משה בר: זה ממש הפקרות.

<אתי חן זקן: הוא סנדלר.

<אתי חן זקן: במשרד השיכון חבר מביא חבר.

<רונן כהן: הוועדה הרפואית של משרד השיכון, היא מי שממנה אותה זה משרד הבריאות, כל אחד זה שלושה אנשים, שכל אחד מהם מנהל מחלקת פנימית בבית חולים ממשלתי.

<אתי חן זקן: סליחה שאני אומרת, אז הוא סנדלר.

<רונן כהן: אני מעולם לא פגשתי אותם.

<רונן כהן: אני חלילה לא אמרתי להם מלה.

<שלי ועקנין: בוא אליי הביתה ותראה איך אנחנו חיים.

<שלי ועקנין: אני אתן לך יום אחד לגור בבית שלי כשאתה שולל אותי.

<משה בר: אני אומר דבר אחד.

<משה בר: יש נציגים של נכים שהם צריכים להיות בוועדות האלה גם מול הרופא.

<משה בר: אני לא אומר שכל הנכים יגיעו.

<משה בר: אבל לא יכול להיות שרופא שלא רואה את החולה ומקבל אישורים רפואיים יזלזל בהם.

<משה בר: שנית, לא יכול להיות שיקבלו כסף רב לשפץ דירות לנכים, וישפצו להם את זה כסוג זין של דירות, גם לחגי וגם לכל הנציגים ולשר - הם עובדים על כולם, עושים צחוק מכולם.

<משה בר: הקבלן שמשפץ, אשתו עובדת עמידר, אני לא יודעת אם היא בכירה או לא, זה ניגוד אינטרסים.

<משה בר: אנחנו פה צריכים לעשות סדר בדברים האלה, כי הרבה כסף ציבורי הולך לשיפוץ.

<משה בר: על הדירה שלי קיבלו 280 אלף שקלים, ושיפצו אותה לא בצורה טובה.

<משה בר: עד היום צריכים לשפץ לי.

סתיו שפיר: תודה רבה.

סתיו שפיר: שוב, תודה רבה על העזרה עם התחקיר לקראת הדיון הזה כמו בכל דיון.

<דני גיגי: נתנו פה שבחים, ואני רוצה לשים דברים במקום ולהגיד שבאמת יש שינוי.

<דני גיגי: שוב, אגיד את זה שוב חגי, יש שינוי, זה לא מספיק.

<דני גיגי: זה לא מספיק בכלל.

<דני גיגי: יש הרבה אנשים שסובלים, יש הרבה אנשים שכואבים.

<דני גיגי: זה שאנחנו נגיד שקנינו אלף דירות זה מצוין, אבל זה טיפה בים.

<דני גיגי: משרד האוצר צריך להקצות משאבים.

<דני גיגי: הם יודעים את זה שהם צריכים להקצות משאבים.

<דני גיגי: כולם מבינים את זה שצריך להקצות משאבים, אבל המשאבים האלה לא מגיעים.

<דני גיגי: אתה, אני מצפה ממך, כמנכ"ל משרד השיכון - - -

<שלי ועקנין: להילחם בשבילנו.

<דני גיגי: כמי שמאמין בדבר הזה, ממך ומגלנט, אני מאמין שאתם תצאו למאבק.

<דני גיגי: אף אחד לא ייתן לכם את הכסף ככה.

<דני גיגי: אתם צריכים להיות במאבק.

<דני גיגי: המאבק הזה צריך להיות מאבק שהוא ציבורי ביחד אתכם.

<דני גיגי: כשאתם תצעקו – אנחנו נצעק אתכם.

<דני גיגי: אם אתם לא תצעקו – אנחנו נצעק עליכם, זה הסיפור.

<דני גיגי: אני אומר את זה מדם ליבי.

<דני גיגי: אתה לא יכול להגיד כל הזמן - אני עושה, כשאתה לא צועק.

<דני גיגי: אתה צריך להילחם, זה התפקיד שלך.

<איריס אסרף: אני אדבר על שקיפות.

<איריס אסרף: דיברנו הבוקר חגי.

<איריס אסרף: כן, תאמיני לי אם אני הייתי במקלט עם שלושה ילדים, והייתי בוועדה ואמרו לי שאני לא זכאית, ועדת חריגים, רק אחרי שהגעתי לכנסת והבינו מה המצב באמת, אני פתאום זכאית.

<איריס אסרף: לפני חודשיים גייסתי ילדה, ואני דברתי אתך על זה הבוקר.

<איריס אסרף: אני כבר כמה שנים, כמה אני יכולה לבוא לפה?

<איריס אסרף: אני תור ממתינים 16, זה רק עולה ועולה.

סתיו שפיר: כמה זמן את בתור?

<איריס אסרף: משנת 1999.

<איריס אסרף: בשנת 2013 אישרו לי דירה במגדל העמק דרך טלפון.

<איריס אסרף: הלכתי לראות את הדירה, למרות שאין לי שום דבר במגדל העמק.

<איריס אסרף: יש לי ילד עם נכות.

<איריס אסרף: אני עם נכות, אני עולה קומה חמישית ללא מעלית כיום.

<איריס אסרף: גם אם ארצה להשכיר דירה אחרת, זה מ-4,000 שקלים ומעלה, בגלל זה אני צריכה לטפס חמש קומות ברגל במצב של היום, ואתה יודע את הסיפור.

<איריס אסרף: עם יד על הלב, אתה עושה עבודה טובה.

<איריס אסרף: אני שוכרת 3,600 שקלים, אחרי שהייתי בוועדת חריגים ודחו אותי, הגעתי לכנסת.

סתיו שפיר: כמה את מקבלת לסיוע?

<איריס אסרף: 3,600 שקלים.

<איריס אסרף: בגלל שזה קומה חמישית זה 2,800 שקלים, זאת אומרת, יש להם עודף.

<איריס אסרף: ניסיתי לחפש דירה בשוק, באמת, חגי ניסה לעזור לי.

<איריס אסרף: אין לי שום דבר.

<איריס אסרף: אין לי פיקדונות – 4,000 שקלים ומעלה אין לי להוציא.

סתיו שפיר: המצב של להיגרר בתוך הדירות בשכירות פרטית פשוט בלתי אפשרית.

סתיו שפיר: אלה אנשים שאין להם גם אפשרות בדרך כלל לתת ערבויות.

סתיו שפיר: הם פשוט מתגלגלים מדירה לדירה.

סתיו שפיר: תחשוב שאם לאנשים שיש להם משאבים כלכליים הם נמצאים בשכירות, וגם ככה מתקשים עם השוק הזה ונזרקים פעם בשנה.

<אתי ירדן: למה לא שמים קרוואנים?

<שלי ועקנין: בעלי דירות לא רוצים ילדים נכים.

<קריאות: יש מלא דירות ריקות בירושלים.

סתיו שפיר: סליחה, אתם תראו כמה דברים אנחנו השגנו בדיון הזה.

<קריאה: לא השגנו כלום.

סתיו שפיר: אני מתחייבת בפניכם שכל פנייה שתגיע אליי כאן באופן אישי, אני אעמוד מול המשרד כדי לקבל את התשובה.

סתיו שפיר: אני מצטערת שלא הצלחנו להגיע לכולם.

סתיו שפיר: כמו שאתן רואות הדיון סוער.

סתיו שפיר: אם היינו מנהלים אותו יותר מהר, היינו יכולים להגיע ליותר פניות, אבל זה המצב.

סתיו שפיר: אני ראיתי אתכן, אתן הגעתן ראשונות.

סתיו שפיר: אתן צודקות ישבתן פה הכי בשקט ובנימוס, ולא התפרצתן, אתן צודקות, זה באמת לא הוגן.

סתיו שפיר: אני מבטיחה לכן, אני אשב אתכן ואוודה שהדבר הזה מגיע.

סתיו שפיר: אם אתן רוצות להגיד עכשיו בחצי דקה, אז בבקשה.

<ברכה חסידים: אני רוצה להתייחס לדברים של משה.

<ברכה חסידים: יש לי ילדה עם נכות שאני מגישה מסמכים רפואיים בשבילה, ואף אחד לא מתייחס.

<ברכה חסידים: הוא אומר, לא, היא לא זכאית לרדת לקומה שנייה.

<חגי רזניק: סליחה, בדקתי לשרה עכשיו את התשובה של המבקר.

<ברכה חסידים: הם מציעים לי דירות רק בקומה גבוהה, ויש לי ילדה עם נכות שלא יכולה לעלות.

<ברכה חסידים: אני בעצמי יש לי פריצת דיסק בגב.

<ברכה חסידים: אני מירושלים, אני כל הזמן מגישה מסמכים שלה - ואין, לא מתייחסים אליי, רק קומה גבוהה.

<חגי רזניק: מגי תשב אתכם.

רחל צברי: אני 17 שנה מחכה.

רחל צברי: יש לי 11 ילדים.

<שלי ועקנין: מעניין מי 17 שנה עובד במשרד השיכון.

רחל צברי: אנחנו חיים בחוסר ודאות.

רחל צברי: יש לי אישורים רפואיים לקומה שתיים, מציעים לי קומה שבע.

רחל צברי: כמה סירובים מבטלים?

<חגי רזניק: את גרה היום בדיור ציבורי?

רחל צברי: לא.

רחל צברי: מציעים לי, סירוב.

רחל צברי: אני מסרבת – קומה שבע, יש לי אישור רפואי.

<חגי רזניק: יש לך 11 ילדים?

רחל צברי: שיהיו בריאים.

רחל צברי: שלושת רבעי מהם ירדו מהזכאות, נשארו ארבע.

<חגי רזניק: נשב אתך עכשיו.

סתיו שפיר: חברים וחברות, אני קודם רוצה לעבור על הדברים שהצלחנו לסכם בנוגע לשקיפות במשרד השיכון.

סתיו שפיר: ראשית, יש פה התחייבות כבר מהדיון הקודם, פרסום של אנשים שנמצאים בתוך הוועדות.

סתיו שפיר: יש התחייבות נוספות של המנכ"ל לברר מה אפשר לעשות בנוגע להתייצבות בפני הוועדה.

סתיו שפיר: מדובר על 30 אלף פניות בשנה.

סתיו שפיר: נאמר לנו על ידי המשרד שיש קושי בכזאת כמות של פניות.

סתיו שפיר: לעמדת ועדת השקיפות, לא ניתן לייצר טיפול מהימן באנשים מבלי לפגוש אותם פנים מול פנים.

סתיו שפיר: לא יכול להיות שבן-אדם לא יוכל לעמוד מול האנשים שמקבלים את ההחלטות על גורלו במקרה הזה.

סתיו שפיר: ראוי לתת את האפשרות הזאת, זה בוודאי רק להיטיב עם עבודת הוועדה, ואנחנו נעמוד ונקבל את הפרטים על מה שקורה שם.

סתיו שפיר: קריטריונים.

סתיו שפיר: דירות ריקות – מיקומן של דירות שנרכשו, כל הדברים האלה פורסמו על פי התחייבות משרד השיכון באתר המשרד בשקיפות, ואנחנו מודים לכם על זה.

סתיו שפיר: לא הספקנו לגעת בחברות המשכנות – יובל אני מתנצלת – בעבודתן, כבר יש התקדמות מאוד גדולה בנושא הזה, ואנחנו נקיים על זה דיון נוסף.

סתיו שפיר: הנתונים שהועברו כאן על חופש מידע וההתייחסות של רבקי דבש מהיחידה לחופש המידע מעוררים דאגה.

סתיו שפיר: יש צניחה מפתיעה מאוד בכמות הפניות לחופש מידע שהגיעו.

סתיו שפיר: אנחנו מברכים את הממונה החדש, אבל אנחנו מציעים, כפי שהוועדה מציעה לגבי כל משרד, אבל בעיקר לגבי משרד כל כך שירותי שעוסק ממש בטיפול בחיי אדם, מציעים שאדם שאחראי על מתן שירות ומתן תשובות, יקבל היקף משרה יותר גדול עם יכולת לשים על כך דגש, מאחר והאנשים לא יכולים לחכות לתשובות בזמן שהחיים שלהם נפגעים מהעדר התשובה.

סתיו שפיר: לא הספקנו להגיע בדיון על הנושא של התחדשות עירונית, אני אבקש מכם תשובות לגבי הנושא הזה בכתב.

סתיו שפיר: חלק נכבד מהעניין הזה נועד להתמודד עם רעידות אדמה ולחסן ולחזק מבנים לפני רעידות אדמה.

סתיו שפיר: דווקא במקומות החלשים במדינה חסר חיזוק מבנים.

סתיו שפיר: את כל הפרטים לגבי איפה נעשו חיזוקי מבנים בשקיפות, גם על מבני מוסדות וגם על מבנים פרטיים בכל רחבי הארץ מפני רעידות אדמה.

סתיו שפיר: המקומות היחידים שבהם זה נעשה מהמידע שקיבלנו בפעם הקודמת זה היה כבר לפני שנה, זה במקומות חזקים שבהם עושים תמ"א 38.

<חגי רזניק: היום חלק משיקום שכונות, אנחנו ייעדנו מיליונים של שקלים שמושקעים במטרות האלה.

סתיו שפיר: חברים, למרות רכש של דירות של כאלף דירות בשנה, אנחנו עדיין בפער של אלפי דירות שמחכות לדיור ציבורי, ועוד כ-160 אלף דירות של אנשים שזכאים לסיוע בשכר דירה, ובמקום זה פונים לסיוע חלקי ביותר, ממש סכום מזערי של כמה מאות שקלים בחודש, ונאלצים לעבור מדירה לדירה, מה שלא מאפשר להם לפתח ולשקם את חייהם גם בסכומים אחרים - כולכם אתם מכירים את ההשלכות.

סתיו שפיר: אנחנו בהחלט מצטרפים גם למה שנאמר פה על ידי דני גיגי והפורום ועל ידי כל החברות הנכבדות.

סתיו שפיר: שהנושא הזה הוא בראש סדר עדיפויות של המשרד - מרגישים את זה.

סתיו שפיר: המשרד צריך להיות - אני מרגישה שזה בליבך חגי, ואני יודעת שזה גם בליבו של השר.

סתיו שפיר: ברגע שיש זעקה כל כך גדולה שלנו במשרד, מצופה שאנחנו נשמע אותה כל הזמן, ונוכל להצטרף למלחמה שלכם על הגדלת התקציב.

סתיו שפיר: המצב הנוכחי כשהפרוצדורה והוועדות שמטפלות בזכאי הדיור הציבורי לא שקופות, לא מדווחות על הטעמים שבדחייה.

סתיו שפיר: מלאי הדירות הריקות לא ידוע, והמיקום בתור של הזכאים לא ממש רלבנטי - זה לא מקובל ומקשה מאוד על הזכאים שממילא נתקלים באין ספור קשיים.

סתיו שפיר: חלק מהיכולת לקחת איזושהי שליטה על החיים, ולדעת איפה בן-אדם עומד, ומה הוא יכול לעשות כדי תקן את מצבו.

סתיו שפיר: אנחנו שמחים לשמוע מהמנכ"ל על ההקמה של המוקד.

סתיו שפיר: מלאים בתקווה שהנוכחים פה ושאר מקבלי השירותים יקבלו שם מזור לפניות – אנחנו גם נעקוב במסגרת הוועדה.

סתיו שפיר: כפי שאמרתי בפתח הדברים.

סתיו שפיר: הוועדה עסקה לא מעט בנושאים שקשורים למשרד השיכון, וגם דנה במסקנות הוועדה, ועדת ברביבאי ועדה של משרד המשפטים שטרם התקבלו בצורה מפורטת עד היום.

סתיו שפיר: אנחנו נבקש מכם לדעת את המלאי העדכני, הקריטריונים של ועדות חריגים.

סתיו שפיר: מלאי הדירות הריקות.

סתיו שפיר: המקומות שבהם נרכשים דירות, כמובן לא כתובת ספציפית אלא מקומות של רשויות שנרכשות דירות.

סתיו שפיר: תשובות לגבי הוועדות, ותשובה נוספת שהבטחת לנו.

<חגי רזניק: אמרתי גם על השקיפות והבקרה בהופעה מול הוועדות, וגם על הנוהל של הפנייה למכתבים.

סתיו שפיר: אני חייבת לומר, אני הרגשתי שיש פה הרבה מענה וקשב.

סתיו שפיר: המנכ"ל גם התחייב שהוא יישב עכשיו עם נציגי משרדו, עם מגי, ביחד אתכם על סיפורים אישיים ופניות פרטניות.

סתיו שפיר: אני מבטיחה לעקוב.

סתיו שפיר: המון תודה לכולכם על ההשתתפות.

סתיו שפיר: הישיבה נעולה.