ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 504, 2017-11-27 09:00

דוד אמסלם: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

דוד אמסלם: על סדר-היום: צו בתי הסוהר (קביעת תקן כליאה) התשע"ח-2017.

דוד אמסלם: עידו, בבקשה תציג.

<עידו בן-יצחק: בעצם אנחנו- - -

דוד אמסלם: את מסכימה?

יעל גרמן: אני מבקשת לדעת, מתי תמומש החלטת בג"ץ, לנסות ולהרחיב את השחרור המינהלי.

דוד אמסלם: הסיפור של השחרור המינהלי, הם הסבירו לנו – אני זוכר מהשנה שעברה - שגם אם נוריד אותו, זה לא משנה את המספר, כי יש עוד תנאים נוספים שלא מגיעים לשם.

יעל גרמן: אני מבקשת לדעת מה עושים.

יעל גרמן: מרס 2018 זה עוד חצי שנה.

דוד אמסלם: אגב, עשינו דיון ביום חמישי, מאוד רציני, עם כל הגורמים, כדי לראות איך הם מתארגנים לכיוון הזה.

יעל גרמן: אשמח לשמוע.

<עידו בן-יצחק: בעצם המנגנון של השחרור המינהלי מוזכר בפקודת בתי הסוהר, וקובע תנאים שצריכים להתקיים כדי שיתקיים שחרור מינהלי.

<עידו בן-יצחק: תנאי אחד מתייחס לתקופת המאסר.

<עידו בן-יצחק: תקופת המאסר גוזרת מתקופת השחרור המינהלי.

<עידו בן-יצחק: תנאי נוסף הוא לגבי אסירים שנגזרו עליהם ארבע שנות מאסר ומעלה.

<עידו בן-יצחק: אצלם השחרור המינהלי מותנה בכך שגם קיבלו שחרור מוקדם מוועדת השחרורים.

<עידו בן-יצחק: בעצם מה שהוועדה מאשרת הוא את מספר מקומות הכליאה, שאם מספר האסירים בבתי הסוהר מגיע אליו, החל ממנו יכול הנציב להפעיל את סמכותו להשתמש בשחרור מינהלי.

<עידו בן-יצחק: כפי שציין היושב-ראש, בדיונים קודמים שהיו לנו ציין שירות בתי הסוהר שהתקן הקבוע היום, גם אם נוריד אותו זה לא יעלה ולא יוריד, כי כל האסירים שזכאים לשחרור מינהלי, לפי התנאים שקבועים בחוק, משתחררים גם לפי התקן הקיים.

<עידו בן-יצחק: אנחנו כן יודעים עוד דבר בעקבות פסיקת בג"ץ האחרונה – תכף הם ירחיבו - שבעצם הכלי הזה אינו מספיק.

<עידו בן-יצחק: הוא מרווח במידה מסוימת.

יעל גרמן: הוא כמותי ולא איכותי.

<עידו בן-יצחק: נכון.

דוד אמסלם: הוא תנאי הכרחי אבל לא תנאי מספיק, כלומר גם אם לא נעשה, זה יהיה יותר גרוע, אבל גם אם נוריד את התקן לפחות מזה, זה לא יעזור, כי הם לא מגיעים לרף של התנאים שמביאים אותם בכלל לסיפור של השחרור, הקבועים בחוק.

זאב בנימין בגין: כלומר אחת הדרכים להגיע למטרה זה לשנות את התנאים בחוק.

דוד אמסלם: בדיוק.

זאב בנימין בגין: כמעט שאין לנו כבר זמן.

זאב בנימין בגין: צריכים להתחיל לגשת לזה.

זאב בנימין בגין: צריך להתחיל לגלגל משהו שיועיל.

זאב בנימין בגין: אנחנו כבולים בסד של בג"ץ.

דוד אמסלם: אנחנו נמצאים בבעיה הרבה יותר דרמטית ממה שאתם חושבים.

דוד אמסלם: תכף אסביר את הנתונים, ותבינו למה אנחנו נמצאים במצב כמעט בלתי אפשרי.

<עידו בן-יצחק: זה כלי שקיים כיום.

<עידו בן-יצחק: דרושים כלים נוספים כדי להתמודד עם זה.

<עידו בן-יצחק: זה כלי שנותן מענה חלקי מאוד.

<עידו בן-יצחק: כפי שצוין, הוא מתייחס לכמות ולא לאיכות, כלומר הוא לא קובע באמת מה מרחב המחיה.

<עידו בן-יצחק: את מרחב המחיה קבע בג"ץ בעצם לאחרונה.

דוד אמסלם: אני רק אתן לכם תקציר לגבי הדיון.

זאב בנימין בגין: אני מסביר שמותר לי להשתתף בדיון.

זאב בנימין בגין: אם היושב-ראש יצביע על תקן הכליאה, אני לא- - -

דוד אמסלם: אתה יכול להצביע.

דוד אמסלם: אל תדאג.

<עידו בן-יצחק: אם לא נמצאים פה שלושת הנציגים הקבועים של סיעת הליכוד, אתה יכול להצביע.

זאב בנימין בגין: אם יצביעו בעניין זה, לא אשתתף.

זאב בנימין בגין: אני נותן לעצמי את המגבלה.

דוד אמסלם: אני רק אומר, שאם אני מצביע עליך ככה, אני לא מאיים עליך.

זאב בנימין בגין: אתה מספר לי?

זאב בנימין בגין: סיפרתי את זה לכל הציבור.

דוד אמסלם: הם לא מאמינים.

זאב בנימין בגין: המצאתי ביטוי חדש: כאשר חבר הכנסת אמסלם רוצה לשכנע, כל עצמותיו תאמרנה שכנוע.

זאב בנימין בגין: ..

דוד אמסלם: אנחנו עשינו דיון ביום חמישי לגבי הנושא הזה, גם של החלטת בג"ץ וכו'.

דוד אמסלם: קתרין, תני לנו את הסקירה של הסיכום יום חמישי.

דוד אמסלם: בבקשה.

דוד אמסלם: קתרין היא ראש ענף מחקר בשב"ס.

<קתרין בן צבי: בוקר טוב.

<קתרין בן צבי: רק אומר שהתוכנית להתמודדות עם בג"ץ, תנאי מחיה, מורכבת מכמה רגליים.

<קתרין בן צבי: חלק מהרגליים נמצאות אצלנו בשב"ס, שזה בנייה, הסבת אגפים שהם סגורים להשמשה עתידית, יצירת חלופות כליאה וחלופות מעצר כמו הרחבת מערך עבודות שירות, עד תשעה חודשים, הרחבת פיקוח אלקטרוני על עצורים ועל משוחררים בשליש, ויש חלק שהוא לא בתוך שב"ס – הוא מתנהל בתוך משרד המשפטים – הן חלופות, שאולי יואל ירצה להרחיב עליהן, כמו הרחבת השחרור המינהלי.

דוד אמסלם: לפני כן, ברשותך, אשמח שתביאי את נתוני המקרו, כמו שאמר אשר.

דוד אמסלם: אני אנחה אותך בשאלות.

דוד אמסלם: כדי להגיע למצב שאנחנו מקיימים את החלטת בג"ץ במובן של מטרים לאסיר, שזה 4.5 מטרים לאסיר- - -

<קתרין בן צבי: יש שתי פעימות: הראשונה היא כעבור תשעה חודשים מיום הפסיקה, הווה אומר מרס 18'.

דוד אמסלם: אני מגיע ישר לסוף, לדצמבר.

דוד אמסלם: כדי להגיע ,לזה תני לנו נתונים במצב הנוכחי.

דוד אמסלם: אני יודע שבתי כלא יבנו בתקופה הקרובה, בטח לא תוך חצי שנה.

דוד אמסלם: אז תני לנו נתונים, כמה אסירים יש, וכדי לרווח אותם ל-4.5 מטר, מה המשמעות?

דוד אמסלם: נניח שאנחנו באופן תיאורטי צריכים לשחרר, אז אנחנו מרווחים, כמה אנשים.

<קתרין בן צבי: בכוונה לא אנקוב מספר.

דוד אמסלם: כמה אסירים יש?

<קתרין בן צבי: כדי להגיע לפסיקת בג"ץ אנחנו צריכים לאבד אלפי מקומות כליאה.

<קתרין בן צבי: בכוונה אני לא נוקטת במספר.

<סיגל שהב: הודעתם את זה לבג"ץ, 2,600.

<סיגל שהב: זה לא סוד.

<קתרין בן צבי: ממש לא.

<קתרין בן צבי: זה לא המספר.

<קתרין בן צבי: מדובר באלפי מיטות, מעל 8,000, אבל בפועל, כמה אסירים יישארו באוויר- - -

זאב בנימין בגין: אתם מדברים ביניכם לבין עצמכם – אתם מבינים.

זאב בנימין בגין: אנחנו לא מבינים.

זאב בנימין בגין: כמו ציור של שאגאל - באוויר...

<קתרין בן צבי: אעשה את זה בהמחשה.

<קתרין בן צבי: אם יש לנו תא שגודלו 22 מטר, ויש בו כיום עשר מיטות, לפי בג"ץ, אוכל להחזיק באותו תא חמש מיטות.

<קתרין בן צבי: כלומר אני צריכה לגרוע מהתא חמש מיטות.

<קתרין בן צבי: כך עברנו תא-תא בשב"ס.

<קתרין בן צבי: לפי מספר האסירים הנוכחי, ובהנחה שלא יהיה שום שינוי מהיום עד דצמבר 18', יהיו כ-6,000 אסירים ללא מקום כליאה בשב"ס.

דב חנין: כלומר צריך להוריד את תקן הכליאה עוד יותר.

<קתרין בן צבי: הוא יירד באלפים מהיום, אבל עדיין יהיו לי אסירים.

<קתרין בן צבי: לי חוקית אין מענה לאסירים.

<קתרין בן צבי: אני לא יכולה לשחרר – אני כשב"ס כמובן.

<קתרין בן צבי: אנחנו נדרשים יחד עם משרד המשפטים ועם הסנגוריה ועם התביעה וכל גורם שרק רוצה לשבת אתנו לשולחנות עגולים, מה לעשות בדצמבר 18' – איך, מצד אחד, להקטין את הזרם שנכנסים אלינו, ומצד שני, להגביר את הזרם שיוצאים מאתנו כדי להגיע למצב שלכל אדם תהיה מיטה שהיא ב-4.5 מטר בתא.

<קתרין בן צבי: אנחנו בערך ב-6,000 אסרים חסרי מענה בדצמבר 18'.

יעל גרמן: מה המענה?

יעל גרמן: אתם צריכים לתת מענה.

דב חנין: זו הסיבה שיש לנו תקן כליאה, כדי לייצר לכם מנגנון שיוביל אתכם.

דב חנין: צריך להוריד אותו עוד יותר.

<קתרין בן צבי: אסביר את תקן הכליאה.

<קתרין בן צבי: אדם נכנס למאסר – נאמר לשנה.

<קתרין בן צבי: ביום כניסתו למאסר מחושב לו תאריך השחרור המינהלי שלו.

<קתרין בן צבי: על חצי השנה הראשונה הוא מקבל שבועיים, ואחר כך על כל חצי שנה נוספת הוא מקבל שבוע.

<קתרין בן צבי: זה קבוע בחוק.

<קתרין בן צבי: יש טבלה.

<קתרין בן צבי: כלומר אדם שנשפט לשנה, מקוזזים לו שלושה שבועות מיום סיום המאסר.

<קתרין בן צבי: הוא לא יוכל להשתחרר לפני אותם שלושה שבועות.

<קתרין בן צבי: לכן גם אם התקן המינהלי יהיה אפס או 1, אותו אדם ייאלץ לשבת במאסר כל השנה פחות שלושה שבועות, אלא אם כן תחליט ועדת שחרורים, לשחרר אותו בשליש.

יעל גרמן: אז מה הפתרון?

<קתרין בן צבי: הפתרון הוא משולב, הוא רב זרועי.

דב חנין: מה השינויים שוועדת הפנים או הכנסת צריכה לעשות כדי להקל על המצוקה הגדולה שקיימת היום במערכת?

תמר זנדברג: יש פה נציגים של רש"א?

<יואל הדר: הם בשלב שאחרי.

תמר זנדברג: לא.

תמר זנדברג: הם לא בשלב שאחרי.

תמר זנדברג: זה בדיוק העניין, זו הטעות שלכם.

<יואל הדר: כמובן, הממשלה נדרשת לתת מענה למכלול אפשרויות שניתן, כדי שנעמוד בפסק הדין.

<יואל הדר: לכן אנחנו בוחנים מספר אפשרויות.

<יואל הדר: אחת מהן נמצאת כבר בוועדת חוקה – נושא של עבודות שירות, להגדיל מ-6 ל-9.

<יואל הדר: אנחנו מעריכים שזה ייתן עוד כמה מאות מקומות שיתפנו בעקבות העלאות מספר החודשים של עבודות שירות.

<יואל הדר: חלופה אחרת, כפי שנאמר פה – היום יש פיקוח אלקטרוני.

<יואל הדר: יש לנו היום אפשרות בארסנל ל-750, אפשרות של עצורים.

<יואל הדר: יש אלפי עצורים בבתי הכלא.

<יואל הדר: יש להתחשב גם בעניין הזה.

<יואל הדר: היום יש לנו אפשרות ל-750, וסך הכול שאנחנו מצליחים להביא לידי 500 אנשים סך הכול שאנחנו שמים אותם באיזוק אלקטרוני – לא בגלל בעיה טכנית או בגלל בעיות שלנו, אלא בתי המשפט לא נותנים את האיזוק האלקטרוני, כי זה תקופת מעצר, או בשליש האחרון.

<יואל הדר: בשליש כמעט אין הרבה.

<יואל הדר: חלופת מעצר – הנטייה היא לא עד כדי כך למצות עד הסוף את האפשרות של האיזוק האלקטרוני.

דוד אמסלם: האיזוק האלקטרוני – הם לא ממצים לו.

דוד אמסלם: יש להם יכולת של 700, אבל אני לא נכנס לזה.

דוד אמסלם: בסוף אסכם את הישיבה הזאת.

<יואל הדר: זה עוד כמה מאות.

דוד אמסלם: חברת הכנסת מרב מיכאלי.

מרב מיכאלי: תודה רבה, אדוני.

מרב מיכאלי: אני מתנצלת, כי יש לי דיון מהיר שלי שמתחיל תכף.

מרב מיכאלי: מעבר לפסיקה, יש גם דוח דורנר.

דוד אמסלם: דיברנו על זה.

מרב מיכאלי: אני יודעת שבמשרד המשפטים יש צוות שעובד על זה, אבל שוב - הקצב של הממשלה לא מתקבל על הדעת, הוא לא הולם את המציאות.

מרב מיכאלי: לא ייתכן שדברים ייקחו כל כך הרבה זמן.

מרב מיכאלי: יש הצעת חוק פרטית שלי, שמונחת בוועדת שרים, לחלופות מאסר לאימהות.

מרב מיכאלי: כלא נווה תרצה זה המקום הכי גרו מכל הדבר הזה שאנחנו מדברות עליו, ואין לו בכלל גם עתודה למשהו אחר.

<יואל הדר: נווה תרצה זה 180 נשים.

<יואל הדר: אנחנו מדברים על אלפים.

מרב מיכאלי: אני יודעת כמה מעט זה.

מרב מיכאלי: לכן על פניו זה דבר שצריך להיות יותר קל לפתור אותו מאשר לומר: אנחנו צריכים לטפל בכל העשרות אלפים האלה, אבל המצוקה שם היא גם הכי גדולה.

<יואל הדר: לא הכי.

<יואל הדר: יש אסירים במצוקה הרבה יותר גדולה.

מרב מיכאלי: אדוני, לדעתי אנחנו צריכות לדרוש את העבודה גם על חלופות מאסר, שזה אינטרס שיקומי ממדרגה ראשונה.

מרב מיכאלי: על פניו, פסק הדין הזה יכול להיות הזרז לקדם את זה – לא סתם להגדיל את התאים.

מרב מיכאלי: אני מתנצלת – אנסה לחזור בהמשך.

תמר זנדברג: רק שיהיה חלק מהדיון, כי השאלה שלי לגבי רש"א לא היתה סתם.

תמר זנדברג: חלק מהעניין – הרי אנחנו לא מצפים רק לשחרור טכני – אין מקום, אז נשחרר אנשים ורוצחים וכו'.

תמר זנדברג: יש פה אנשים של תהליך, ושאלת השליש והשיקום היא שאלה מרכזית ומהותית לעניין, כי אנחנו רוצים להכניס כאן פתרונות של שיקום, גם להוציא אנשים, שלא יחזרו, להפחית רצדיביזם והמון דברים.

תמר זנדברג: לכן העובדה שזה לא חלק פה מהדיון מדאיג אותנו- - -

דוד אמסלם: דקה.

דוד אמסלם: זה חלק מהדיון.

דוד אמסלם: אגב, עשינו סיור בבית סוהר לפני שבוע וחצי.

דוד אמסלם: אף אחד לא בא, לדעתי, חוץ מאחד.

דוד אמסלם: שם עשינו דיון עם רש"א.

דוד אמסלם: הבאנו את רש"א.

דוד אמסלם: הרי כל הפאזל הזה מבחינתי – עשינו שבוע שעבר כאן ישיבה מאוד גדולה בנושא הזה של בג"ץ, איזה שעתיים, שלוש כדי לראות איך מתחילים להתכנס לכיוון הזה.

זאב בנימין בגין: כאן - היושב-ראש והצוות המקצועי.

דוד אמסלם: בדיוק.

דוד אמסלם: כדי להתחיל לראות איך זה זז, לאן זה הולך.

דב חנין: שמחים לשמוע שזה זז.

תמר זנדברג: זה חייב להיות חלק מהדיון.

דוד אמסלם: הם נמצאים בלחץ לא קטן.

דוד אמסלם: יש פה בעיה אובייקטיבית.

דוד אמסלם: עזבו את העבר.

דוד אמסלם: כרגע מבינת סד הזמנים, שבית המשפט העליון נתן, זה לא פשוט, על גבול הבלתי אפשרי אפילו.

לאה פדידה: לא יקרה שישחררו סתם אנשים?

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: צריך להבין, שזה לגבי כולם ביחד.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים על כלל האסירים.

דוד אמסלם: האסירים הביטחוניים בסופו של דבר לא יוצאים בשחרור מוקדם.

דוד אמסלם: לכן הריווח שלהם צריך לבוא בפן של הפליליים.

דוד אמסלם: אתה מבין אותי, בני, מה קורה פה?

זאב בנימין בגין: לא הבנתי את המשפט האחרון.

דוד אמסלם: יש במדינת ישראל כ-20,000 אסירים.

דוד אמסלם: כ-6,000 ביטחוניים, וכל השאר פליליים.

דוד אמסלם: גם לאסירים הביטחוניים יש זכויות אדם.

דוד אמסלם: אבל הם לא משתחררים בשחרור המוקדם.

דוד אמסלם: כדי לרווח אותו, אתה צריך לרווח אותו על חשבון הפלילי, ולכן יוצא באופן מעשי כמעט מהחשבון שעשינו, שזה כמעט כל אסיר שני אתה צריך לשחרר.

דוד אמסלם: זה לא מעשי, כדי להביא אותו ל-4.5.

דוד אמסלם: בתי סוהר, ברור לך שתוך שנה לא יבנו.

דוד אמסלם: אי אפשר לבנות בית סוהר.

לאה פדידה: אי-אפשר לקבל דחייה של הבג"ץ?

דוד אמסלם: הם ירוצו לדחייה של הבג"ץ – דבר שאנחנו לא נרצה.

דוד אמסלם: השופט רובינשטיין נתן שנה וחצי – לא כי הוא חושב שזה נכון.

דוד אמסלם: אם יכול היה לעצור את זה עכשיו, היה עוצר את זה עכשיו.

דוד אמסלם: הוא הבין שיש פה בעיה אמתית.

דוד אמסלם: תנו שנה וחצי לפתור אותה.

דוד אמסלם: לכן אני נותן את הבעייתיות.

דוד אמסלם: לכן הם כרגע עובדים על ארסנל שלם – מאיזוק אלקטרוני, מהשליש, מלהוציא אותם לבתי מעבר, וכמובן הכול תלוי בנושא השיקום עם רש"א, וגם להעלות את עבודות השירות מששה חודשים לשנה.

דוד אמסלם: יש פה מרכיבים שלמים.

דוד אמסלם: וגם כאתה ממצה את כולם, אתה לא מצליח להביא את זה, לדעתי, אפילו לא לחצי ממה שאתה צריך.

יעל גרמן: האם בדיון שלכם ניסיתם לברר מה קרה באיטליה, קליפורניה, הונגריה ופולין, ששם היו צריכים בדיוק אותו דבר, לצמצם – באיטליה ב-13,000, בקליפורניה ב-40,000?

יעל גרמן: מה עשו שם?

יעל גרמן: מה עשו באיטליה, הונגריה ופולין?

יעל גרמן: עזבו את קליפורניה.

דוד אמסלם: בסוף מה שסיכמתי אתם, זה כך.

דוד אמסלם: בסוף ינואר הם יתחילו להיות מגובשים מבחינת כיוונים.

דוד אמסלם: הם כרגע יושבים גם בנושא חקיקה, גם בנושאים מינהליים, גם הסיפור של יישום דוח דורנר – הרי אנחנו מתניעים אותו כאן ביחד.

דוד אמסלם: סיכמתי אתם, שבסוף ינואר נכנס את הוועדה, והם יציגו לנו את התוכנית הכוללת, של לאן הולכים.

זאב בנימין בגין: לוח הזמנים בעייתי.

זאב בנימין בגין: לפני כן - האם בכלים הקיימים אפשר לעמוד, לפחות בפעימה הראשונה במרס 18'?

זאב בנימין בגין: כי אם מישהו מקבל את ההחלטות בינואר, עד שייסע באוטובוס ויחזור, זה מרס.

זאב בנימין בגין: אנחנו צריכים לדעת את הדברים, כי אם אנחנו לא יכולים לעמוד במרס, ייתכן שצריך לבקש מבג"ץ דחייה.

זאב בנימין בגין: לשם כך יש להראות שקידה נאותה.

<יואל הדר: בדיוק.

<יואל הדר: עשינו את זה.

דב חנין: אני מציע לכם לא ללכת לשם.

דב חנין: אני חושש מאוד מהכיוון הזה.

דוד אמסלם: הם לא יבואו בינואר לכאן ויגידו: עכשיו אנחנו חושבים.

דוד אמסלם: הם עכשיו עובדים על זה.

דוד אמסלם: יש להם - גם משרד המשפטים עובד בנושא של חקיקה, גם הבט"פ והשב"ס יושבים יחד על הנושאים המינהליים וכו'.

דוד אמסלם: לכן הם אמורים להביא את כל ארסנל הפתרונות גם לטווח הארוך, קרי דצמבר 18' וגם מרס 18'.

זאב בנימין בגין: בדצמבר – כך שמעתי – מתכנסת ועדת מנכ"לים או ועדת שרים.

דוד אמסלם: שרים.

דוד אמסלם: זה מה שסוכם.

זאב בנימין בגין: ינואר, פברואר מרס, אחרי שהם יחליטו.

<קתרין בן צבי: לא.

<קתרין בן צבי: הם מקבלים תוכנית מגובשת.

<קתרין בן צבי: הם רק מחליטים לממש את הצעדים.

זאב בנימין בגין: הביצוע הוא לאחר ההחלטה.

זאב בנימין בגין: נשארו שלושה חודשים לביצוע של הפעימה הראשונה.

דוד אמסלם: לכן בנינו את זה כך – קודם כל, הם אמורים להציג את התוכנית בממשלה, ואחרי שהם יציגו את זה לשרים, כלומר השרים יאשרו את התוכנית, אז הם יעשו התאמות לפי הערות השרים ויבואו אלינו לפה להציג את זה.

זאב בנימין בגין: בתנאים שהצוותים המקצועיים רואים – נניח שהכול הולך במישרין, והשרים מקבלים את כל ההמלצות.

זאב בנימין בגין: אנחנו נעמוד בדרישה במרס 18'?

זאב בנימין בגין: זה אפשרי?

זאב בנימין בגין: נניח שכל ההמלצות מתקבלות, וב-15 בדצמבר ניתן את ההנחיה להתחיל לעבוד.

<יואל הדר: אנחנו מערכים, שלא נעמוד במה שנדרש, אבל אנחנו צריכים להראות שקידה ראויה.

<יואל הדר: לכן זה מה שאנחנו עושים כרגע.

<יואל הדר: ברגע שנראה שקידה ראויה, ובתקווה שתהיה לנו תוכנית לא רק לטווח הקצר אלא גם לטווח הארוך של בינוי, כי להגיע לרמה של אלפים, זה לא מספיק.

דוד אמסלם: זה בלתי אפשרי.

דוד אמסלם: אמרתי א הנתונים.

דוד אמסלם: הסברתי - כדי לעמוד בתנאים של 4.5 מטר לאסיר, נניח שאין טריקים אחרים- - -

זאב בנימין בגין: אני מדבר על מרס.

זאב בנימין בגין: לפני זה.

זאב בנימין בגין: צריך לעמוד בשלב ביניים.

זאב בנימין בגין: אנחנו יודעים שלא נעמוד.

זאב בנימין בגין: בסדר.

זאב בנימין בגין: זו ידיעה חשובה.

זאב בנימין בגין: זה לא סוף העולם, אבל זו ידיעה חשובה.

תמר זנדברג: השאלה, מה הצעדים שנעשים.

תמר זנדברג: ברור שבינוי, למשל, ה יהיה הדבר שהכי יהיה קשה לעמוד בו.

תמר זנדברג: מצד שני, יש פה הזדמנות – אפרופו דוח דורנר וכל הדבר הזה, דווקא להרחיב את הפתרונות האחרים, שלא מצריכים כל כך זמן.

<יואל הדר: התחלתי לדבר אבל נכנסים אליי כל הזמן בשאלות, אז אני לא מצליח להשלים.

דב חנין: אז יש עוד שאלה אחת.

דב חנין: ..

דוד אמסלם: בבקשה, חבר הכנסת חנין.

דב חנין: תודה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אנחנו היום עוסקים בזווית אחת מסוימת מתוך המכלול של הנושאים שאתם תביאו בפני הוועדה, ואני שמח על דבריו של היושב-ראש, שיהיה דיון כולל על מכלול הפתרונות שלכם, אבל בזווית הזאת המסוימת שאנחנו מדברים, אולי הדבר הראוי הוא שאנחנו כרגע נאשר את תקן הכליאה שלכם לתקופה קצרה יותר – לא לכל השנה – כדי לאפשר לכם לבוא אלינו במסגרת מערכת הפתרונות שלכם עם פתרונות נוספים שקשורים בהיבט הזה, כולל אולי שינויים במערכת השחרור המינהלי.

דב חנין: אולי צריך לשנות שם משהו בלוחות הזמנים, אולי זה לא צריך להיות שבוע אחד.

דב חנין: אפשר פה לחשוב.

דב חנין: לכן אם אנחנו מאשרים את תקן הכליאה לתקופה קצרה יותר, אולי אנחנו יכולים לאפשר לכם מנגנון נכון יותר של התאמה בהמשך השנה.

<יואל הדר: זה לא משנה אם תאשרו לנו את זה לחצי שנה או לשנה.

<יואל הדר: כל מספר שתקבעו פה שיהיה נמוך – כי אנחנו צריכים מספר נמוך כדי לאפשר את השחרור המינהלי; אם נעשה מספר גבוה מדי, אנשים לא ישתחררו.

<יואל הדר: לכן כל מספר שתגידו כאן, לא ישנה את המצב.

<יואל הדר: גם אם תקבעו 1.

דוד אמסלם: זה ממוצה.

דוד אמסלם: יש תנאים מקדימים.

דוד אמסלם: התקן הוא מספר וירטואלי, כאילו אנחנו קובעים משהו, אבל באופן מעשי יש תנאים מקדימים.

דב חנין: אז אולי נשנה גם את התנאים המקדימים.

<יואל הדר: השחרור המינהלי הוא אחד הדברים שאנחנו שוקלים לשנות, את מועד החוק, שיאפשר שחרור יותר גדול.

<יואל הדר: אבל במסגרת הבג"ץ אנחנו צריכים הרבה נושאים, ולא די בשחרור המינהלי.

<יואל הדר: לכן גם אם תאשרו חצי שנה או שנה, זה לא ישנה דבר במובן הזה.

<יואל הדר: מה שתחליטו, תחליטו פה.

<יואל הדר: אנחנו נדרשים לבוא לוועדה כל הזמן בנושא הזה בגלל הבג"ץ, בלי קשר לשחרר המינהלי.

דוד אמסלם: אגב, עוד נתון, אתקן את עצמי, ותתקן אותי קתרין, אם אני טועה - בסך הכול, מתוך כ-16,000 אסירים, כמה יש בחולות?

<קתרין בן צבי: יש לנו בחולות 1,200 ועוד 400.

<קתרין בן צבי: הם לא כלולים במספר הזה.

דוד אמסלם: ויש כ-6,000 שהם במעצר, אם איני טועה.

<קתרין בן צבי: זה 6,000, כי גם ביטחוניים וגם פליליים הם עצורים.

<קתרין בן צבי: סך הכול יש לנו 16,700 פליליים וביטחוניים, 6,000 ביטחוניים, שהם מתחלקים ל- - -

דוד אמסלם: אז אנחנו מגיעים ל-10,000.

דוד אמסלם: מתוכם כמה במצער?

<קתרין בן צבי: 3,000.

דוד אמסלם: כלומר נטו, בלי ביטחוניים, כ-300 אסירים, בגדול, ועוד כ-3,000 במעצר, כלומר הם אנשים שמעצר, לפני משפט.

דוד אמסלם: רבותיי, תודה.

דוד אמסלם: ברשותכם, אני רוצה לשמוע את החברים והארגונים האחרים.

דוד אמסלם: קחו כל אחד שלוש-ארבע דקות כדי שנצליח להתכנס.

דוד אמסלם: ד"ר סיגל שהב, בבקשה.

<סיגל שהב: תודה.

<סיגל שהב: אכן ייאמר לזכות הוועדה שבשנה שעברה הנחתם את תקן הכליאה למספר שאמור היה לאפשר שחרורים מינהליים, אבל בחמש השנים האחרונות שירות בתי הסוהר לא עשה שימוש בכלי הזה של שיפור מנהלי, ולבוא בדיעבד ולומר שיש לא מעט - לאורך 2015 היה כאן דיון בוועדה, ואתם דיווחתם שחודשים ארוכים מתוך השנה הזו לא היו שחרורים מינהליים.

<קתרין בן צבי: כי הכנסת התקינה את התקן מעל המצבה.

<קתרין בן צבי: לכן באנו- - -

<יואל הדר: רק ב-2015 זה היה.

<יואל הדר: כל השנים לא היה.

<סיגל שהב: לא סיימתי.

<סיגל שהב: היתה מגמה לאורך השנים, להוסיף תנאים שיגבילו את השחרור המינהלי, ובאמת החל מאז 2012, עם התנאי שציין כאן עדו, של ארבע השנים שהיתוסף, שהוא תנאי שהוספתם אותו כאן בוועדה, ובאותו מידה אפשר להסיר אותו, כי הוא התנאי מפתח לכך שעוד אלף אסירים לא משתחררים בשנה.

<סיגל שהב: אנחנו הגשנו את הצעת החוק הזו לאדוני.

<סיגל שהב: הוא מונחת בפניכם.

<סיגל שהב: ברצותכם, אתם יכולים לקדמה, ולהביא לשחרור של אלף אסירים בטווח הקרוב.

<סיגל שהב: אני חושבת שזה בלית ברירה במצב שנוצר, אין מנוס משימוש בזה, כי כל יתר הכלים שהוזכרו כאן, מאיזוק אלקטרוני ועד בתי מעבר ושיקומים כאלה ואחרים, לא פותרים את הבעיה, כפי שאמרתם.

<סיגל שהב: הם לא יביאו את סך הכול הכללי של האסירים- - -

דוד אמסלם: אבל אמר יואל שגם זה נמצא במסגרת ארסנל הפתרון.

<סיגל שהב: אי-אפשר היום, שלושה-ארבעה חודשים לפני יישום פסיקת בג"ץ על הפעימה הראשונה שלה, לומר שאנחנו נאשר, ונתעלם מהמסגרת של הכלי הזה.

<סיגל שהב: אי-אפשר לבקש את זה מכם, לדעתי.

מיקי לוי: מה את מציעה לעשות?

<סיגל שהב: אני מציעה לפתוח את זה – לא לאשר את התקן היום, ולבקש מהם להסיר את התנאים, שלא מאפשרים שחרור אסירים.

<יואל הדר: אין שחרור מינהלי.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: אבל אני רוצה להתקדם, ברשותך.

דוד אמסלם: הבנתי.

<סיגל שהב: אפשרות אחרת היא מה שחבר הכנסת דב חנין הציע, להגביל את התקן שהם ביקשו לשלושה-ארבעה חודשים.

מיקי לוי: מה אז?

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: הבנתי.

<סיגל שהב: זה מה שבג"ץ הורה.

דוד אמסלם: מינדי בוקשפן, בבקשה.

<מינדי בוקשפן: אני מחזקת את כולם לגבי השליש, מחזקת את רש"א.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: אגב, אני מודה לך על שהשתתפת בסיור בכלא.

דוד אמסלם: עו"ד שני לוז.

<סיגל שהב: גם אנחנו נשמח להשתתף.

<סיגל שהב: בשנה שעברה לא אפשרו סיורים לימודיים אקדמיים למתקני כליאה.

דוד אמסלם: אנחנו מפרסמים את זה, ומי שרוצה להצטרף, בשמחה רבה.

דוד אמסלם: בדרך כלל אני מוצא את עצמי יום שלם אני ובן צור, כאילו רק אותנו מעניין אסירים.

דוד אמסלם: כולם באים פה, להטיף תמיד, ואנחנו מוצאים את עצמנו.

דוד אמסלם: פעם קודמת בני בגין היה אתנו.

<סיגל שהב: אנחנו מבקשים שוב ושוב.

<סיגל שהב: גם דוחות בתי הסוהר לא מתפרסמים בשנים האחרונות.

<שני אילוז: שלום לכולם.

<שני אילוז: אני רוצה להציג את עמדתי האישית, וחברתי עו"ד רותם טובול תציג את עמדת לשכת עורכי הדין.

<שני אילוז: שמעתי בקשב רב את דבריהם של חברי הכנסת, דברי טעם.

<שני אילוז: אני רוצה להציע דבר נוסף.

<שני אילוז: בג"ץ כידוע נתן סף זמנים, עד מרס 2018.

<שני אילוז: אפשר להתקין הוראת שעה, שברשות אדוני היושב-ראש, אגיש אותה לכם בהמשך – שבאה ואומרת שניתן לאפשר לאסירים לעלות לוועדת שחרורים בחלוף מחצית מתקופת המאסר ולא שני-שלישים.

<שני אילוז: אפשר להגביל את זה לסוג אסירים מסוימים.

דוד אמסלם: אנחנו תמיד מדברים גם על הגבלה בסוגי העבירות.

דוד אמסלם: יש הרבה תנאים.

דוד אמסלם: אני לא רוצה להיכנס לזה.

<שני אילוז: בדיוק.

<שני אילוז: מאסר ראשון, סוג העבירות- - -

דוד אמסלם: זה לא הדיון.

דוד אמסלם: האמת היא שאנחנו עשינו הרבה דיונים בנושאים האלה.

דוד אמסלם: עד שבג"ץ לא פסק את פסוקו, דיברנו וכלום לא קרה.

דוד אמסלם: ככה המדינה מתנהלת – הכנסת, כאילו זה מישהו שרק מייעץ, בכיף.

דוד אמסלם: רוצים – שומעים; לא רוצים – לא שומעים.

דוד אמסלם: אבל אני שמח שבסופו של דבר אליקים רובינשטיין דרך את המערכת וכיוון אותה בלוחות זמנים.

דוד אמסלם: אני שמח שהדינמיקה מתחילה עכשיו.

דוד אמסלם: זה חלק מהעניין.

<שני אילוז: נכון.

<שני אילוז: אפשר לעשות את זה בלי לדחות את המועד.

דוד אמסלם: בבקשה.

<רותם טובול: שלום לכולם.

<רותם טובול: אני רותם טובול, יושבת-ראש ועדת שב"ס בלשכת עורכי הדין.

<רותם טובול: כפי שסיגל ציינה, ובוודאי ששב"ס מכירים את זה בפועל – היתה תקופה מאוד ארוכה בשטח שלא היה מינהלי.

<רותם טובול: המינהלי לא פעל, אבל זה עדיין לא הביא אותנו למצב, ומה ששמענו פה היום, וגם בחנו את הדברים עוד הרבה לפני.

<רותם טובול: עדיין יש הצפיפות הקיימת, ואין הרבה מה לעשות, אבל אולי אפשר בעוד דרך: להגדיל את המינהלי.

<רותם טובול: כבר שמענו את זה, והיו ההצעות האלה בעבר, או לעשות מינהלי כפול כדי לעשות את זה לתקופה מסוימת, כלומר כן לקבוע בסופו של יום תקן, אבל לעשות למספר חודשים, לעשות מעין מינהלי כפול או תקופה יותר מורחבת, או לראות איך אנחנו מתמודדים עם התיקון הזה של ארבע שנים כדי לאפשר את השחרור.

<רותם טובול: אנחנו מסתובבים בפנים ורואים, המבקרים שלנו עשו ביקורות לאחרונה וחזרו עם דוחות שקשה להתמודד אתם בעניין העומסים.

<רותם טובול: החדרים מפוצצים.

<רותם טובול: יש מקומות ואגפים שאסירים מתקשרים אלינו.

<רותם טובול: הם נמצאים – אדוני ציין את זה בצורה הכי יפה שיכולה להיות – לא מעט שמעתי אותו חוזר על כך - שבגן החיות יש יותר מקום לחיה מאשר לאסיר במדינת ישראל.

<רותם טובול: את זה היום צריך לשים על סדר-היום, לדעתי - או מינהלי כפול, או לראות איך אנחנו מורידים קצת מכמות האסירים שנמצאים.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: עוד מישהו מהארגונים?

דוד אמסלם: בני, בבקשה.

זאב בנימין בגין: שתי הערות שקשורות זו בזו.

זאב בנימין בגין: שמה של ועדת דורנר, כפי שנוסחה על-ידינו בזמנו, הוא הוועדה הציבורית לבדיקת מדיניות הענישה.

זאב בנימין בגין: ואכן הכוונה היתה – האמת צריכה להיאמר – מלכתחילה לנסות להביא למצב שבו, מצד אחד, אנחנו מפחיתים את זרם הנכנסים בעקבות הצעות חוק שאנחנו ראינו בהן הצעות חוק לא אחראיות, שתמיד דורשות החמרה של הענישה, ומצד שני, המדיניות הזו תנחה את הממשלה, לא להביא הצעות חוק שאין הכרח שהן יקבעו גם כן עונש מרבי גבוה.

זאב בנימין בגין: לצערי, ראיתי בשנתיים האחרונות, שאפילו הממשלה לא עומדת תמיד בהנחה הזו.

זאב בנימין בגין: מה שאני אומר לא נוגע לשנה הקרובה, אבל צריך להתחיל באיזה מקום.

זאב בנימין בגין: אז לחברי כנסת, כדאי אולי לכנס סמינר לחברי הכנסת, שיימנעו מכך שלפי כותרת: אסון, מקרה נורא ואיום - ידרשו להעלות את הענישה המרבית.

זאב בנימין בגין: ההערה השנייה היא שאלה למעשה.

זאב בנימין בגין: אם מתוך קבוצת האסירים הכוללת, חלק ניכר ממנה אלה עצירים, גם זה מטיל- - -

דוד אמסלם: עצירים הם עוד לפני משפט.

דוד אמסלם: זה עוד יותר קשה ובעייתי.

זאב בנימין בגין: חלק מזה, כדאי לבדוק – או נשאל: האם מישהו עשה חשבון, למשל, לו במעצר ימים ביקשנו, או המשטרה מבקשת, לא ארבעה ימים אלא יומיים – זה מטיל עול על החוקרים, זה דורש חקירה יותר אינטנסיבית.

זאב בנימין בגין: האם צמצום אפילו מעצר ימים, יכול לצמצם את מספר העצורים באותו רגע?

זאב בנימין בגין: שתים, מעצר עד תום ההליכים – האם הוא תמיד חיוני?

זאב בנימין בגין: האם אנחנו באמת דורשים אותו מלבד – אני ודאי אסכים עם היושב-ראש – מלבד העול המוטל על העצור ומשפחתו?

זאב בנימין בגין: אפילו עדיין אין כתב אישום, אבל לענייננו אולי זה יועיל?

זאב בנימין בגין: כדאי להריץ אולי באקסל ניסויים כאלה, ולראות כמה אנחנו יכולים לשחרר באופן שהוא במידה רבה תלוי- - -

דוד אמסלם: זה גם חלק מכל הארסנל.

דוד אמסלם: הרי בסוף, כפי שאמרנו - 5,000 איש אי-אפשר לרווח אותם כך.

דוד אמסלם: זה לא יעזור כלום.

דוד אמסלם: וגם אם אתה רוצה 2,000, זה קודם כל מדיניות ענישה.

דוד אמסלם: בדיוק כמו שאמרת.

דוד אמסלם: ודאי מעצרים.

דוד אמסלם: נתחיל בזה.

דוד אמסלם: זה בדיון?

זאב בנימין בגין: ודאי.

זאב בנימין בגין: הרי הם הולכים לפרק את הכול.

זאב בנימין בגין: אני אומר לך.

זאב בנימין בגין: בדקתי אתם.

זאב בנימין בגין: גם בכלים האלה לדעתי, הם לא יודעים להביא 1,500 איש.

זאב בנימין בגין: אפשר להתחיל מחר.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: אני מספר לך.

מיקי לוי: כמה אתה חושב שיש מעצר עד תום ההליכים?

מיקי לוי: זה רק במקרה של מסוכנות.

זאב בנימין בגין: גם המסוכנות הוא עניין של הערכה, אבל אני לא קובע הרי.

זאב בנימין בגין: כבוד ממ"ז ירושלים לשעבר, אתה הרי בעל ניסיון, ודאי יותר ממני.

זאב בנימין בגין: בכל זאת אני מציע במסגרת, פשוט לבדוק את עצמנו.

מיקי לוי: ודאי.

דוד אמסלם: זה חלק מהעניין.

דוד אמסלם: ישבנו עם משרד המשפטים.

דוד אמסלם: יש פה הרבה מרכיבים.

דוד אמסלם: כל אחד תורם קצת.

דוד אמסלם: פה תורמים 100, פה 200.

דוד אמסלם: בסוף במצטבר, כולל כל הדברים האלה, לדעתי הם לא יכולים להגיע ל-2,000 איש.

דוד אמסלם: כדי לרווח הם צריכים 5,000.

דוד אמסלם: אתה מבין את גודל הבעיה.

דוד אמסלם: כמובן שהם צריכים לעבוד ולהביא עד גבול פקיעת המעטפת כדי לרווח את זה במקסימום הכלים שהם יכולים היום.

דוד אמסלם: מה שיואל אמר – אם הם יבואו לבית המשפט, ואני מניח שהשופטים ישאלו אותם – מה קורה?

דוד אמסלם: למה מה עשיתם שם?

דוד אמסלם: הם יעברו אבן-אבן.

דוד אמסלם: אם יסתבר להם שהם נהגו נכון, בסדר.

דוד אמסלם: אם לא, יעירו לך.

<יואל הדר: אשמח לענות לחבר הכנסת בגין.

מיקי לוי: עוד נושא אחד – לתוך זה נכנסת גם הצעתו של חבר הכנסת טיבי, להאריך מששה לתשעה?

דוד אמסלם: הממשלה הביאה את זה.

דוד אמסלם: זה בתוך דורנר לדעתי.

דוד אמסלם: אנחנו הצענו להם להעלות את זה אפילו עד שנה.

דוד אמסלם: בסוף אתה חייב לעשות משהו.

מיקי לוי: אני מביא לתשומת לבך, כי אני יודע מתוכם שהם בהחלט מעוניינים, אבל הם לא מסוגלים לעמוד מול כמות הבקשות, והם מבקשים ועדה חיצונית שתבחן את זה.

דוד אמסלם: אגב, בדיון הקודם היה פה גם נציג אוצר.

דוד אמסלם: הרי בסוף צריך לגבות את זה כסף.

דוד אמסלם: הם גם שם.

דוד אמסלם: גם הם מבינים את האירוע.

דוד אמסלם: סך הכול הפקידות מבינה את האירוע.

דוד אמסלם: זו פעם ראשונה שאני מזהה שהם מבינים, והם מבינים שצריך להתקדם.

דוד אמסלם: אי-אפשר רק לדבר.

דוד אמסלם: בבקשה, יואל.

<יואל הדר: אני מבקש להשיב קודם כל לחבר הכנסת בגין.

<יואל הדר: בנוסף לכל הצוותים שהוקמו אצלנו – שב"ס, יש גם צוות שבמשרד המשפטים בראשות המשנה עמית מררי, יש צוות בראשות נעמי למברגר, שהוא דן בכל הנושא של מדיניות התביעה.

<יואל הדר: מדיניות התביעה רלוונטית לכל הנושא של המעצרים.

<יואל הדר: כל המכלול הזה, הצוות הזה בוחן.

זאב בנימין בגין: כולל התביעה המשטרתית?

<יואל הדר: כן.

זאב בנימין בגין: כי מומי לא שם.

<יואל הדר: התשובה היא כן.

<יואל הדר: לכן הנושא הזה גם נבחן.

<יואל הדר: הנושא של אפשרויות, הרחבת סמכויות אולי של קצין משטרה לשחרור, ובלי להביא את זה לבית המשפט.

<יואל הדר: זה גם יכול למנוע בלילה, שיצטרכו לשים מישהו במעצר, אם לקצין משטרה יהיו יותר סמכויות להאריך בימים.

<יואל הדר: לכן כל הדבר הזה נבחן, לקחנו את זה ברצינות.

<יואל הדר: ליושב-ראש הוועדה, אני מבקש להגיב, שהכנסת – אנחנו רואים את זה ולא כדברים מחייבים – עובדה שבשנים האחרונות דווקא הנושא של שיקום, שנכנס בחוק, הרי אדוני קובע את הדברים שלו בחקיקה.

<יואל הדר: בהחלט נוספו כספים רבים לנושא של השיקום בתוך שירות בתי הסוהר בעקבות עמדת הוועדה.

<יואל הדר: זה לא שאנחנו רואים את זה כהמלצות.

דוד אמסלם: הם לא היו בסיור, אז אני אעדכן אותם באבסורד אחד.

דוד אמסלם: ישב בסיור שהיינו בכלא באר שבע לפני שבועיים, היה נציג רש"א.

דוד אמסלם: שאלתי אותו – מה קורה כאן הרי?

דוד אמסלם: יש פה הביצה והתרנגולת.

דוד אמסלם: אם לאסיר אין תוכנית מרש"א לשיקום, הוא לא יכול לעלות בכלל לוועדת השליש.

דוד אמסלם: חלק מהסיפור של השיקום מבחינת רש"א זה שהוא יעבוד.

דוד אמסלם: שאלתי אותו: מי מחפש לו עבודה?

דוד אמסלם: הוא אומר: הוא, כלומר מהכלא הבחור מתקשר ומחפש לעצמו עבודה בחוץ.

דוד אמסלם: אני שואל אותו: ברור לך שאם מישהו מהכלא מצא עבודה, הוא לא עובד.

דוד אמסלם: זה אחד כל כך חזק, שמביאים לו את הפתק של העבודה.

דוד אמסלם: נראה לך הגיוני?

דוד אמסלם: זה המצב עכשיו, שהאסיר מהכלא צריך לחפש לעצמו עבודה, ובלי זה אין לו תוכנית שיקום, ואז הוא לא עולה לשליש.

דוד אמסלם: ברור לחלוטין שזה אמור להיות מגובה גם בתקציבים של רש"א.

דוד אמסלם: כל המערכת הזאת.

דוד אמסלם: הרי זה לא ישראבלוף.

דוד אמסלם: בסוף צריך ללכת למקום הגיוני.

דוד אמסלם: ברשותכם, נתחיל בהקראה ונביא את זה להצבעה.

דוד אמסלם: בבקשה.

<עידו בן-יצחק: צו בתי הסוהר (שחרור מינהלי)(קביעת תקן כליאה) התשע"ח-2017.

<עידו בן-יצחק: 1.

<עידו בן-יצחק: תקן הכליאה בכלל בתי הסוהר הוא 15,500 מקומות כליאה.

<עידו בן-יצחק: 2.

<עידו בן-יצחק: תוקפו של צו זה מיום י"ג כסלו התשע"ח (1 בדצמבר 2017) ועד ליום כ"ב כסלו התשע"ט (30 בנובמבר 2018).

דוד אמסלם: מי בעד הצו, כפי שהוקרא, שירים את ידו.

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד הצו – פה אחד צו בתי הסוהר (שחרור מינהלי)(קביעת תקן כליאה) התשע"ח-2017, אושר.

דוד אמסלם: אנחנו קובעים שהצו נכנס לתוקף, תקן הכליאה.

דוד אמסלם: כפי שאמרתי, בסוף ינואר נתכנס כדי לקבל סקירה על כל מה שקרה כאן.

דוד אמסלם: אני כבר אשב אתם כדי לבדוק בסוף נובמבר, אחרי ועדת השרים, שהם מתקדמים – בסוף דצמבר, סליחה.

דוד אמסלם: השרים יושבים בסוף דצמבר.

דוד אמסלם: זו תוכנית רצינית.

דוד אמסלם: זה משהו רציני.

דוד אמסלם: מאשרים את התוכנית.

דוד אמסלם: תודה רבה, הישיבה נעולה.