ועדת הכנסת, כנסת 20, פרוטוקול מספר 296, 2017-11-13 15:15

יואב קיש: שלום, חברים, אני פותח את ישיבת ועדת הכנסת.

יואב קיש: יש לנו על סדר-היום את בקשת יושב-ראש ועדת הכספים להקדמת הדיון בהצעת חוק קרן קיימת לישראל (תחולת דיני המס והוראת שעה), לפני הקריאה השנייה והשלישית.

יואב קיש: מי מציג פה?

יואב קיש: יש מישהו מוועדת הכספים?

<אתי בן יוסף: היועץ המשפטי אמור להיכנס.

יואל חסון: בואו נחכה לו.

יואב קיש: אתה רוצה להציג את הסיבה לבקשה?

<שי באב"ד: לא, היועץ המשפטי צריך להציג את זה, אני לא יכול להציג את זה.

יואב קיש: מצדי, אם אתה רוצה תציג.

יואב קיש: אין מישהו מוועדת הכספים?

<שי באב"ד: מוועדת הכספים צריכים לבקש את זה, אני לא יכול להציג.

יואב קיש: אז תביאו מישהו מוועדת הכספים.

<ארבל אסטרחן: בדרך כלל לא היועץ המשפטי מנמק, הוא לא חבר כנסת.

<ארבל אסטרחן: יו"ר הוועדה או מישהו מהוועדה.

יואב קיש: גם היועץ המשפטי יכול, מי שהוא נציג הוועדה.

יואב קיש: משה גפני, אנחנו מחכים.

יואל חסון: אנחנו לא יכולים לחכות עד אין קץ, יש לנו דברים לעשות.

יואב קיש: חבר הכנסת גפני פה.

יואב קיש: גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אנחנו כבר כמה שנים מתגלגלים עם העניין של חוק קק"ל, ולכן צריך לסיים את הסאגה הזאת.

משה גפני: ישבנו ביום רביעי עד מאוחר, הבאנו אפילו סנדוויצ'ים כדי שלא יהיו רעבים, אישרנו את החוק.

יואל חסון: במימון האוצר?

משה גפני: כן.

משה גפני: אישרנו את החוק פה אחד.

משה גפני: אני מאוד מבקש להעלות אותו היום במליאת הכנסת, אי-אפשר לחכות עם זה יותר.

משה גפני: תודה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני מעלה להצבעה.

יואל חסון: תעלה להצבעה.

יואב קיש: רוצים לדבר?

יואב קיש: בבקשה.

יואל חסון: אתה רוצה להעלות להצבעה?

יואב קיש: לא, אני לא רוצה.

יואב קיש: בבקשה, יואל, ורויטל אחריו.

רויטל סויד: אנחנו רוצים להצביע.

רויטל סויד: בוא נצביע.

יואל חסון: בוא נצביע.

יואל חסון: למה אתה לא מצביע?

רויטל סויד: בבקשה, הצבעה.

רויטל סויד: אנחנו רוצים הצבעה.

יואב קיש: יואל, אתה רוצה לדבר?

יואב קיש: איפה הסיעה?

יואב קיש: מישהו יכול להביא אותם?

<קריאות: - - -

יואב קיש: תביא ח"כים.

יואב קיש: אני מבין שאתם לא רוצים לדבר, אני אסגור את זה.

רויטל סויד: בוודאי שאנחנו רוצים, אבל אנחנו רוצים להצביע.

יואל חסון: תצביע.

יואב קיש: אני עוד לא רוצה להצביע.

יואב קיש: אני חוכך בדעתי.

יואב קיש: בבקשה, יואל חסון.

יואל חסון: לא, אני לא.

יואל חסון: רויטל רצתה.

יואב קיש: רויטל, בבקשה.

<קריאה: ויתרת על רשות הדיבור?

יואל חסון: אנחנו אף פעם לא נוותר על רשות הדיבור, אף פעם.

רויטל סויד: וזה משהו שלמדנו ממך, גפני.

משה גפני: אל תלמדו ממני את הדברים הרעים.

יואל חסון: גפני, אנחנו למדים.

יואל חסון: למדים ולומדים.

יואל חסון: רויטל, ואחר כך איילת, ואחר כך אני.

יואב קיש: מישהו מהליכוד יכול להיות פה?

יואב קיש: ישיבת סיעה של הליכוד עכשיו.

יואל חסון: אייכלר, אתה לא חייב להיות פה, יש לך דברים יותר טובים.

יואב קיש: מישהו מהח"כים רוצה לדבר?

יואב קיש: רויטל סויד, בבקשה.

רויטל סויד: אני חושבת שצריך להטריד מאוד את כולנו, את כל חברי הכנסת - - -

יואב קיש: את סיעת כולנו?

רויטל סויד: גמרתם לנו את המילה.

רויטל סויד: הרגתם אותנו.

רויטל סויד: צריכה להטריד את כל יושבי הבית העובדה שאנחנו בכלל צריכים לנהל דיון על המשך עתידה של קק"ל.

רויטל סויד: ובוא נקרא לילד בשמו, אנחנו לא מדברים פה לא על מיסוי כזה או אחר, אנחנו לא מדברים פה על תשלום כזה או אחר, אנחנו מדברים על מה שאולי לא אומרים אותו, אבל בסאבטקסט הוא נמצא והוא ברור, אנחנו מדברים על הלאמה של קק"ל.

רויטל סויד: בעצם מה שמנסים פה לעשות בממשלה - - -

יואב קיש: מיסוי.

<שי באב"ד: זה החוק, החוק מדבר על מיסוי, אבל בסדר.

רויטל סויד: תעזוב, אנחנו לא מדברים על הבחוץ.

רויטל סויד: כי כשבא מיסוי – והמיסוי הוא כזה שבסופו של דבר יגרום לכך שלא תהיה שליטה על פרויקטים או שאי-אפשר יהיה להוציא לפועל פרויקטים – יצטרך לבטל פרויקטים של העובדים שנמצאים פה.

רויטל סויד: רובם לא יוכלו לקבל משכורות או פנסיות או את כל הזכויות שמגיעות להם.

רויטל סויד: בשורה תחתונה המשמעות היא אחת, הניסיון להלאים את קק"ל, וזה מה שאתם רוצים לעשות, וגם אם זה לא הכותרת שזה מקובל, שמתקבל, זו בעצם המשמעות.

רויטל סויד: ולמה הדבר הזה הוא הרבה מעבר למטריד?

רויטל סויד: הוא כואב, והוא צריך לטלטל פה כל חבר כנסת.

רויטל סויד: מכיוון שמי שיושב פה סביב השולחן אלה חברי כנסת מהאופוזיציה ומהקואליציה, שהם חברי כנסת של סיעות ציוניות.

רויטל סויד: הצעת חוק דומה עלתה בעבר על-ידי חבר הכנסת עזמי בשארה.

רויטל סויד: מי היה מאמין שהצעת החוק שעלתה על-ידי חבר הכנסת עזמי בשארה - -

יואל חסון: מה את אומרת?

רויטל סויד: - - תעלה עכשיו בכסות אחרת על-ידי חברי כנסת ועל-ידי הממשלה.

יואל חסון: ממשלת הימין ימין.

רויטל סויד: על-ידי הקואליציה.

יואב קיש: נא לסיים.

רויטל סויד: זה לא יעלה על הדעת.

רויטל סויד: עכשיו, בוא נבהיר קצת מה זה קק"ל.

רויטל סויד: קק"ל זה הציונות, קק"ל זה החקלאות, קק"ל זה גאולת אדמות, קק"ל זה חינוך, קק"ל זה תרבות, קק"ל זה השקעה בפרויקטים חברתיים בלי קשר אם מדובר בראשי מועצות או ראשי ערים מהקואליציה או מהאופוזיציה.

רויטל סויד: קק"ל למעשה מדברת פה על ההתיישבות, על הציונות, על הפריפריה.

רויטל סויד: מה שקק"ל עושה אלה דברים שהממשלה לא עושה.

רויטל סויד: מה שקק"ל עושה, היא עושה נטו בלי פוליטיקה, אך ורק לטובת הציבור ולטובת האזרחים.

רויטל סויד: בעצם קק"ל עושה את מה שהיינו מצפים מהממשלה שתעשה, אבל הממשלה לא עושה.

רויטל סויד: יש פה שתי נקודות.

רויטל סויד: האחת, זה גוף שיש לו כסף, והשנייה, הוא גוף שעושה למען הציבור.

רויטל סויד: את שני הדברים האלה אתם רוצים לחמוס.

רויטל סויד: אתם גם רוצים לשים יד על הכסף, ואתם גם רוצים שהפרויקטים שהם לטובת הציבור לא יהיו כאלה שלא יהיו שלכם.

רויטל סויד: אבל מילא אם הייתם בממשלה באמת עושים את הפרויקטים האלה.

רויטל סויד: אתם לא עושים אותם.

רויטל סויד: אתם רוצים רק לקחת את הכסף, ולהשאיר את הציבור - - -

יואב קיש: לקחת ולא לעשות איתו כלום.

רויטל סויד: לקחת, כן.

יואב קיש: שישב בקופה ויסתכלו עליו.

רויטל סויד: להעביר את הזה, לך תדע למה.

יואב קיש: זה מיסוי.

יואב קיש: מדברים על מיסוי.

רויטל סויד: לך תדע למה.

רויטל סויד: לא.

יואב קיש: חבר הכנסת גפני, זה מיסוי או למה החוק?

יואב קיש: היא אומרת לקחת.

יואב קיש: זה מיסוי?

משה גפני: מיסוי.

רויטל סויד: עלתה הצעת פשרה של קק"ל.

יואב קיש: מה?

רויטל סויד: הצעת הפשרה של קק"ל הייתה כזו שאתם סירבתם לקבל אותה שוב ושוב ושוב.

יואב קיש: מה הצעת הפשרה?

רויטל סויד: את מה שהוסכם מלכתחילה.

יואב קיש: זאת כבר שאלה מה הוסכם.

רויטל סויד: את מה שסגר שר לאיכות הסביבה.

יואב קיש: יש חילוקי דעות.

רויטל סויד: השר להגנת הסביבה, השר אבי גבאי באישור של האוצר ובאישור של הממשלה, שזה תשלום של אותם מיליארד שקלים בחלוקה כפי שחלוקה, ואחר כך את המיסוי אי שם ב-2021, וכיוצא בזה.

רויטל סויד: אלה דברים שהממשלה חתמה, והממשלה הפרה את ההסכמה שהיא - - -

יואב קיש: רועי, הפרתם את ההסכמה עם האוצר?

רויטל סויד: בוודאי.

רויטל סויד: הממשלה הפרה את ההסכמה שהיא חתמה עליה בעצמה.

יואב קיש: נא לסיים.

איילת נחמיאס ורבין: ברור שכן.

איילת נחמיאס ורבין: רועי, תגידו כן.

רויטל סויד: ולכן, אני מבקשת שאנחנו נראה קודם כול מה הגוף הזה.

רויטל סויד: נמצאים פה העובדים, יושבים פה כולם, ויושב-ראש הוועד גם נמצא פה.

יואב קיש: בוועדת הכנסת בדיון על פטור מחובת הנחה רק ח"כים מדברים.

רויטל סויד: זה לא בשביל שידברו, זה בשביל שתראה אותם, את המסירות שלהם, את העובדה שהם עובדים ופועלים למען אזרחי מדינת ישראל.

רויטל סויד: מדינת ישראל, אגב, בארץ וגם בתפוצות.

יואב קיש: תודה.

רויטל סויד: וגם בתפוצות, שזה כמה יהודים שהחלטנו להפקיר אותם.

רויטל סויד: ולא רק זה שהם עובדים, אתה גם מסכן אותם ברמה האישית.

יואב קיש: רשימת הדוברים נסגרה.

רויטל סויד: אתה מסכן גם את הפנסיה שלהם, ואתה מסכן את הזכויות שלהם.

יואב קיש: תודה.

רויטל סויד: וכל זה רק בגלל הפרת ההסכם הבסיסי שכבר נחתם.

יואב קיש: רויטל, נא לסיים.

רויטל סויד: לא היינו אמורים להיות פה.

רויטל סויד: לא היינו אמורים בשום דרך וצורה שהיא בכלל לדון בזה.

רויטל סויד: אלה דברים שכבר נסגרו, הכול מתחיל בגלל ההפרה של הממשלה.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: חבר הכנסת יואל חסון.

איילת נחמיאס ורבין: לא, אני.

יואל חסון: איילת לפני.

יואב קיש: ויש לי גם את עמר רשום.

יואב קיש: איילת עכשיו, בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להציע, חבר הכנסת קיש, יש לי הצעה יותר טובה מההצעה שהנחתם על השולחן.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת: בואו נפרק את המוסדות הציוניים.

איילת נחמיאס ורבין: הגיעה השעה, נמאס לנו מהסוכנות, נמאס מההסתדרות הציונית.

יואב קיש: גפני, מה דעתך?

משה גפני: אני נגד.

איילת נחמיאס ורבין: בואו נגמור פשוט את הסיפור.

איילת נחמיאס ורבין: למה אנחנו הולכים על המהלך הקטן המצומצם של הלאמת קק"ל, לא משנה, או מיסוי עד אין סוף של קק"ל, מבלי להתייחס - - -

משה גפני: מה זה עד אין סוף?

איילת נחמיאס ורבין: כי זאת המשמעות, משום שמדובר פה בכספים - - -

משה גפני: עד אין סוף?

איילת נחמיאס ורבין: רגע, חבר הכנסת גפני, אנחנו אומרים לך באחריות שמדובר פה בכספים של העובדים, בקופות פיצויים של העובדים.

רועי פולקמן: לא, די, די.

משה גפני: ואי, ואי, ואי.

רועי פולקמן: זה לא כספים של העובדים, נו.

רועי פולקמן: החברה לא קיימת בשביל העובדים.

איילת נחמיאס ורבין: לא, סליחה, יש קופות פיצויים של העובדים.

משה גפני: ואם הם יחויבו במס העובדים ניצלו.

איילת נחמיאס ורבין: אבל תנו לי רגע, למה אתם מפריעים לי?

יואב קיש: לא להפריע.

יואב קיש: בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להוביל את המהלך הגדול באמת.

משה גפני: לפרק את המוסדות הציוניים.

יואב קיש: אפשר להעלות את זה ליוטיוב?

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להגיד לכם למה.

איילת נחמיאס ורבין: כי מה שאתם מנסים לעשות פה זה עכשיו זה ללכת ליערות שקק"ל נטעה ופשוט לחטוב עץ עץ ולכרות אותו.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת שבמקום זה בואו נלך למהלך הגדול באמת.

איילת נחמיאס ורבין: לממשלה, מה הבעיה?

איילת נחמיאס ורבין: לממשלה לא באמת נוח לעשות את המהלך, כי הרי אחרי שאמרתי את זה גם אני חושבת שלא צריך לפרק את המוסדות הציוניים.

איילת נחמיאס ורבין: יכול להיות שמי שיושב פה סביב השולחן חושב שצריך לעשות את זה, כנראה שהממשלה חושבת לעשות את המהלך הזה.

איילת נחמיאס ורבין: לא יעלה על הדעת שהממשלה חתמה על הסכם והחליטה באותו רגע - - -

עמר בר-לב: עזמי בשארה.

איילת נחמיאס ורבין: תגיד עוד פעם עזמי בשארה, כי זה חשוב.

איילת נחמיאס ורבין: לא יכול להיות שהממשלה חתמה על הסכם ובכלל בלי למצמץ מפרה אותו.

איילת נחמיאס ורבין: עכשיו אני רוצה רגע להתייחס לעניינים הכלכליים.

איילת נחמיאס ורבין: יש 20 מיליארד שקלים עודפי גבייה.

איילת נחמיאס ורבין: יודע ידידי יושב-ראש ועדת הכספים המחונן – צריך להגיד בכל דיון, גם בדיון כזה צריך להגיד יושב-ראש ועדת הכספים המחונן.

יואב קיש: יש 20 מיליארד, גפני.

יואב קיש: כמה יש? 20?

איילת נחמיאס ורבין: יש 20 מיליארד שקלים עודפי גבייה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל לא, בואו נלך - - -

רועי פולקמן: מה הקשר?

רועי פולקמן: הסברתי לך שכלכלית זה לא קשור וגם מקצועית זה לא קשור.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה.

איילת נחמיאס ורבין: אתם פתאום החלטתם שנוח לכם – לא, היה לכם הסכם עם קק"ל, מה זה זה לא קשור?

איילת נחמיאס ורבין: היה לכם הסכם עם קק"ל.

רועי פולקמן: בסדר, עשינו טעויות.

איילת נחמיאס ורבין: פתאום ההסכם לא נוח.

איילת נחמיאס ורבין: היה הסכם עם טעויות.

איילת נחמיאס ורבין: מעולה, נתת סיבה טובה עכשיו ללכת לבג"ץ על החוק הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אחר כך תבואו אלינו בטענות ותגידו שהולכים לבג"ץ.

איילת נחמיאס ורבין: למה אתם באים אלינו בטענות?

איילת נחמיאס ורבין: תבואו בטענות לעצמכם.

איילת נחמיאס ורבין: הממשלה שלכם היא זאת שחתמה על ההסכם עם קק"ל.

רועי פולקמן: כי זו צביעות ללכת לבג"ץ.

יואב קיש: רועי, אתה מפריע לה.

יואב קיש: אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

יואב קיש: אני רוצה לסיים את הדיון הזה.

איילת נחמיאס ורבין: הצביעות היא שלכם, הצביעות היא לא שלי.

איילת נחמיאס ורבין: אתם חתמתם על הסכם.

איילת נחמיאס ורבין: תקשיב, רועי.

יואב קיש: לא, אנחנו דנים על הפטור מחובת הנחה.

איילת נחמיאס ורבין: מילא הייתם באים כמו שהממשלה הזאת עשתה בתחילת דרכה וביטלה את כל החקיקה של הממשלה הקודמת בראשות הליכוד, ולזה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: נא לסיים.

איילת נחמיאס ורבין: אבל לא, זאת אותה ממשלה שלפני פחות משנתיים חתמה על ההסכם, עכשיו מבטלת אותו.

יואב קיש: תודה.

איילת נחמיאס ורבין: עזבו, באמת, לפחות תפסיקו לזרות חול בעיניים של כולם, ותפסיקו, באמת, בואו תגידו את האמת מה עומד מאחורי זה, ונגמר הסיפור.

יואב קיש: אל תתווכח איתם, תודה רבה.

יואב קיש: עמר, מי אתם רוצים ראשון?

יואל חסון: עמר קודם ואני אחר כך.

יואב קיש: עמר, בבקשה.

יואב קיש: ואחרי זה אחרון הדוברים – יואל.

יואב קיש: בבקשה.

יואל חסון: לא אחרון הדוברים.

יואב קיש: אחרון הדוברים.

רויטל סויד: לא אחרון הדוברים.

רויטל סויד: מה זה אחרון הדוברים?

<שי באב"ד: הייתה רשימה.

יואב קיש: הרשימה נסגרה.

יואב קיש: היינו פה, רשמנו, אחרון הדוברים.

יואב קיש: בבקשה, עמר.

רויטל סויד: לא.

איילת נחמיאס ורבין: רגע, סליחה, עמר.

איילת נחמיאס ורבין: אגב, תגיד לי רגע, יושב-ראש קק"ל מוביל מהלך אדיר לשקיפות בקק"ל.

איילת נחמיאס ורבין: למה אתם התנגדתם - - - בקק"ל?

איילת נחמיאס ורבין: זאת תוכנית - - -

<שי באב"ד: הוא התנגד.

יואב קיש: מה את רוצה?

יואב קיש: אני כרגע מדבר על פטור מחובת הנחה.

איילת נחמיאס ורבין: בוודאי.

איילת נחמיאס ורבין: הממשלה התנגדה לחוק.

<שי באב"ד: לא, הוא התנגד.

יואב קיש: אתה עכשיו מפריע לי, ואחרי זה אתה בא אלי בטענות.

איילת נחמיאס ורבין: שי, מה אתה מדבר?

משה גפני: חבר'ה, מה אתם רוצים שאני אתחיל לדבר על קק"ל עכשיו?

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: בבקשה, חבר הכנסת עמר בר-לב.

עמר בר-לב: אדוני היושב-ראש, בוועדת הכספים, נדמה לי לפני איזה שבוע או משהו, מישהו דיבר על ההסכם בין הממשלה לבין קק"ל, ואז אמר יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת גפני אמר: תראו, זה לא קשור, אנחנו מתפקידנו לחוקק חוקים, ומה שהממשלה עשתה היא עשתה.

עמר בר-לב: מבחינה פורמלית, אדוני היושב-ראש, וגם אדוני גפני, מבחינה פורמלית זה נכון.

עמר בר-לב: יש רשות כזאת ויש רשות כזאת.

עמר בר-לב: אבל במדינה נורמלית, במדינה דמוקרטית, במדינה שהשלטון לא פועל רק על-פי עריצות הכוח, אם הממשלה חתמה בסך הכול, מה?

עמר בר-לב: לפני שנה-שנתיים על הסכם עם קק"ל, זה מחייב את הממשלה, זה גם מחייב את קק"ל.

איילת נחמיאס ורבין: אותה ממשלה.

עמר בר-לב: אם רוצים לשנות אותו, אז אם שני הצדדים מוכנים לשנות אותו, בסדר.

יואב קיש: תודה.

עמר בר-לב: אתה יודע מה זה?

עמר בר-לב: אפילו הנשיא טראמפ, כשביבי אמר לו: נשנה את הסכם הגרעין, נבטל אותו, אפילו הנשיא טראמפ הבין שאי-אפשר לשנות הסכם שנחתם, יהיה גרוע ככל שיהיה.

עמר בר-לב: ולכן, אדוני היושב-ראש, זה מהלך אנטי-דמוקרטי בעליל.

עמר בר-לב: מהלך כוחני של ממשלה ששולטת בקואליציה, שבמקומות שהיא, ייתכן שהיא צודקת, שהיא עשתה אולי הסכם לא טוב, אולי הסכם שגוי, היא דרך הפעלת הכוח על הקואליציה בהשפעתה על-ידי זה היא רוצה לשנות את החוק.

עמר בר-לב: זה לערער את הדמוקרטיה הישראלית.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: חבר הכנסת יואל חסון, אחרון הדוברים.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, תראה, כשאתה מסתכל באמת על התהליך הזה ועל התהליך של העבודה סביב העניין הזה, אתה קודם כול שואל: מול מי אנחנו עומדים כאן?

יואל חסון: אנחנו עומדים מול גוף היסטורי, ציוני, רב-משמעות, שלקח חלק בבניית הארץ הזאת עוד לפני שבכלל מדינת ישראל הוקמה.

יואל חסון: הוא בוודאי הפך להיות חלק משמעותי מאוד בהקמת המדינה הזאת.

יואל חסון: אתה יודע מה, למה לדבר רק היסטוריה?

יואל חסון: התפיסה אומרת, או הרצון הזה לפגוע בקרן הקיימת לישראל זה כאילו שהקרן הקיימת לישראל לקחה את הכספים שלה, את המזומנים הגדולים שיש לה, שמעתי ככה במסדרונות את המילה הזאת, ושמה אותם באיזה מרתפים, ככה ברחוב – איך קוראים לרחוב שלכם בירושלים שם?

איילת נחמיאס ורבין: קק"ל.

יואל חסון: ברחוב קק"ל, במרתפים של קק"ל, ומסתירים שם כסף, והוא מתייבש שם.

איילת נחמיאס ורבין: קק"ל 1.

יואל חסון: אז אני אגלה לך סוד, אדוני היושב-ראש, וגם למנכ"ל האוצר שיושב כאן, רוב הכספים האלה הולכים לטובת מטרות חברתיות, חינוכיות, מטרות לאומיות.

<קריאות: - - -

יואב קיש: יש ישיבת סיעה לליכוד.

יואל חסון: אדוני, אתם מפריעים לי, אני לא יכול לדבר ככה.

יואב קיש: סליחה.

יואב קיש: בבקשה, יואל.

יואל חסון: הכספים האלה לא נשמרים במרתפים, הם הולכים למטרות לאומיות, חינוכיות, הם הולכים לפריפריה.

יואל חסון: עכשיו, איך אתם תתמודדו היום מול כל ראשי הרשויות שקיבלו כבר הודעה בכתב שכל הפרויקטים, הכול נעצר בן לילה.

יואל חסון: תן לי תשובה, מנכ"ל האוצר, יש לך מאגרים?

יואל חסון: משני המיליארד שאתה הולך לקחת אתה הולך לתת את זה?

יואל חסון: תגיד לנו אחר כך באמת את התשובה ממנכ"ל האוצר על הדבר הזה.

יואל חסון: ובנוסף, מי בא בכלל בגישה כל כך תובענית כלפי הקרן הקיימת לישראל?

יואל חסון: הרי כולם יודעים שיש כבר אלף דרכים, וכולם יודעים שזה כבר קיים, רק מנכ"ל האוצר משום מה לא רואה את זה, שיש כבר הסכמה ואפשר להגיע למתווה.

יואל חסון: הקרן הקיימת לישראל בוודאי רוצה ולוקחת כבר היום חלק בפרויקטים משמעותיים, ורוצה כמובן להמשיך להיות בפרויקטים האלה.

יואל חסון: ואי-אפשר לבוא ולרמוס את הארגון הזה.

יואב קיש: נא לסיים, בבקשה.

יואל חסון: דבר נוסף.

יואל חסון: תראו, הגוף הזה ומי שעומדים בראשו כרגע גם נושאים באחריות, הם נושאים באחריות על ניהול תקין של הגוף הזה, והם מבחינתם יודעים שהם צריכים לעמוד במחויבויות משימתיות, מחויבויות פנסיוניות לעובדים, מחויבויות כלליות בכלל שיש לארגון הזה.

יואל חסון: אי-אפשר לבוא בהינף חוק לרוקן להם את התקציב ולהגיד להם: עכשיו תשברו את הראש איך אתם עומדים במחויבויות האלה, ולא משנה העובדים והאנשים.

יואל חסון: ובסוף בסוף, אתם עושים משהו שלדעתי הציבור הישראלי אפילו לא מבין אותו, כי היום הציבור הישראלי באופן מובן מאליו, אדוני היושב-ראש, הולך ליערות, הולך לפארקים, הולכים למתקנים לאומיים.

איילת נחמיאס ורבין: הוא חושב בטעות שהמדינה עושה את זה.

יואל חסון: נהנה מהם בצורה – הוא בטוח שאגב, זו המדינה שמתקתקת את הכול.

איילת נחמיאס ורבין: גם החרדים, אגב.

משה גפני: אה, אה.

יואל חסון: אבל בקרן הקיימת לישראל - -

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: נא לסיים.

משה גפני: מה החרדים?

משה גפני: החרדים, 30 שנה לא הכירו אותם.

יואל חסון: אבל הקרן הקיימת לישראל עושה את הדברים האלה.

יואב קיש: מילת סיום.

משה גפני: ראשי ממשלה לא הכירו אותם.

איילת נחמיאס ורבין: - - -

יואל חסון: לכן, אני מבקש להודיע לך, אנחנו לאורך - - -

איילת נחמיאס ורבין: - - -

משה גפני: אז שימי תמונה.

משה גפני: את הכסף שייתנו לנו.

רויטל סויד: רגע, גפני, אנחנו לא שומעים.

יואב קיש: תן לו לסיים, בבקשה.

יואל חסון: חבר הכנסת גפני.

יואל חסון: נראה אותך מעז לקרוא אותו לסדר.

משה גפני: לא, לא.

רויטל סויד: מה רצית להגיד?

יואב קיש: אם הוא יפריע אני אקרא אותו לסדר.

יואל חסון: הוא לא מעז בצדק, גם אני לא הייתי מעז.

רויטל סויד: אבל מה הוא רצה להגיד?

<קריאות: - - -

יואב קיש: יואל, נא לסיים, ביקשת מילת סיום, בבקשה.

יואל חסון: אז אני אגיד.

רויטל סויד: רגע, אבל לפני שהוא מסיים, שהוא יוכל לשמוע מה הוא אמר.

יואב קיש: גפני, אתה רוצה?

משה גפני: לא, אין לי שום דבר מה להגיד, אל תבלבלו אותי.

יואב קיש: אין לו מה להגיד.

יואב קיש: הוא לא אמר כלום.

<קריאות: - - -

יואב קיש: איילת, מספיק, תנו לו לסיים את הדברים.

יואב קיש: חבר שלך לסיעה.

יואב קיש: מילות הסיום שלך, יואל.

יואל חסון: לפיכך, אדוני היושב-ראש, בשל ההתפתחות והדיון הזה שנעשה בצורה כזאת, אנחנו מבקשים כרגע, סיעת המחנה הציוני, התייעצות סיעתית.

רויטל סויד: לא היה עדיף שגפני ימשיך?

שולי מועלם-רפאלי: לפי התקנון זה חמש דקות.

יואב קיש: אני פותח את הישיבה.

יואל חסון: אני רוצה לדווח על ההתייעצות שלנו.

יואל חסון: בואו נעשה הצבעה.

יואב קיש: תביאו את הח"כים של הליכוד.

יואל חסון: סליחה, אדוני, בוא נעשה הצבעה.

יואב קיש: אנחנו מחכים.

יואב קיש: אני רואה שכל מאודך בחיים זה לנהל את ועדת הכנסת.

יואל חסון: יום אחד אני אגיע אולי, מי יודע.

יואל חסון: אני רוצה להזכיר לך, אדוני, הייתי יו"ר קואליציה פה לפני עשר שנים, אז אני יודע מה עושים פה.

יואב קיש: אני יודע.

יואב קיש: אני זוכר את יו"ר צעירי הליכוד היטב.

יואל חסון: אז אני מבקש שתעשה הצבעה עכשיו.

יואב קיש: סיימנו את הדיון.

יואב קיש: אני מעלה להצבעה את בקשת חבר הכנסת משה גפני יו"ר ועדת הכספים.

יואל חסון: רגע, אבל מנכ"ל האוצר לא ענה לי על השאלה.

יואב קיש: הוא יענה לך אחרי ההצבעה.

יואל חסון: לא, סליחה, הוא צריך לענות לי.

יואל חסון: היועצת המשפטית, רגע, הוא צריך לענות.

יואב קיש: הוא לא צריך לענות לך.

יואל חסון: אז מה תפקידי כאן?

יואב קיש: יואל, תפקידך לדבר על פטור מחובת הנחה.

<שי באב"ד: כשאני יוצא אני לא יכול לענות.

יואל חסון: הוא צריך לענות לי.

יואל חסון: סליחה, מה הוא יוצא באמצע השאלה?

יואב קיש: הוא בכלל לא צריך להיות בדיון הזה.

יואל חסון: מה הזלזול הזה, באמת.

יואב קיש: תגיד לו שיחזור.

יואב קיש: יואל, אני אענה לך אם תפסיק לדבר כל רגע.

יואל חסון: הוא שייך לרשות המבצעת, להזכירך, שמפוקחת על-ידי הבית הזה.

יואב קיש: הוא לא מזלזל.

יואל חסון: מה זה הדבר הזה?

שולי מועלם-רפאלי: חברים, אנחנו באמצע ישיבות סיעה.

<קריאות: - - -

יואב קיש: הוא לא מזלזל.

יואב קיש: אתה עכשיו מזלזל בכבוד הוועדה ובכנסת.

יואל חסון: לא, הוא מזלזל, תראה איך הוא קם באמצע, מה זה.

יואב קיש: תכניס את מנכ"ל האוצר שישב פה, הוא לא צריך לצאת.

יואל חסון: לא היה כדבר הזה.

יואב קיש: כי אתה לוקח דברים לא רלוונטיים, מחפש למשוך זמן עם כל מיני דברים, חאלס.

יואל חסון: לא רוצה למשוך זמן.

יואב קיש: הוא לא יענה לך, כי אני אמרתי שהוא לא יענה לך.

יואל חסון: לא, זה ממש, הזנב מקשקש בכלב.

יואב קיש: שום ממש.

יואב קיש: אנחנו מעלים להצבעה את בקשת יושב-ראש ועדת הכספים להקדמת הדיון בהצעת חוק קרן קיימת לקריאה שנייה ושלישית.

יואב קיש: מי שבעד שירים את ידו.

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: בעד – 7

יואב קיש: נמנעים – אין

יואב קיש: 7 בעד, 3 נגד.

יואב קיש: ההצעה התקבלה.

יואל חסון: רוויזיה, אדוני.

יואל חסון: מאה אחוז.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: הישיבה נעולה.