הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 195, 2017-11-14 10:30

עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב לכולן, בוקר טוב לכולם.

עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: היום ה-14.11.2017 ואנחנו כן מפסיקות לשתוק.

עאידה תומא סלימאן: קמפיין "גם אני" היום שלאחר החשיפה זה הנושא שלנו היום.

עאידה תומא סלימאן: הקמפיין שהתחיל בעקבות פרשת המפיק ההוליוודי הארווי וינשטיין כאשר אשלי ג'אד חשפה שהוא הטריד אותה מינית והצטרפו אליה כ-30 נשים אחרות,

<גאיה קורן: תודה על ההזמנה, אני אציג את עצמי למי שלא מכיר אותי, קוראים לי גאיה קורן אני עיתונאית בידיעות אחרונות.

<גאיה קורן: יש לי מותג שנקרא "אני מלכה" שבמסגרתו אני מעניקה כוח לנשים.

<גאיה קורן: הוצאתי את הספר "אני מלכה גרושה באושר" לא מזמן, אני עושה סדנאות לנשים גרושות, יש לי הרצאה שנקראת "אני מלכה" שמתאימה גם לנשואות עדיין וגם לגברים, יש לי קבוצה של אלפי נשים בפייסבוק שנותנות ומקבלות תמיכה זו מזו.

<גאיה קורן: ויש לי גם טור ב-Ynet ובטור הזה כתבתי וגם בידיעות אחרונות אחר כך על זה שהוטרדתי מינית.

<גאיה קורן: אני בת 48, פעם ראשונה שהוטרדתי אי פעם הייתה רק לפני שנה כי עד אז לא ראיתי את זה כהטרדה כי פשוט חשבתי שזה פשוט איזה, סליחה, איזה גבר אידיוט, ולא לרמה, ופשוט ככה נפנפתי את זה.

<גאיה קורן: לפני שנה זה היה קצת משהו יותר פיזי, ולכן כתבתי על החוויה שעברתי.

<גאיה קורן: הזמנתם אותי כאן לדבר על מה שנקרא היום שאחרי.

<גאיה קורן: היום שאחרי הפרסום יותר נכון.

<גאיה קורן: אני יכולה להבין נשים שלא מדברות או שבאות ומדברות רק 20 שנה אחרי זה.

<גאיה קורן: כי העליהום שאני חטפתי מגברים ויותר גרוע מזה מנשים על זה שאני פרסמתי את זה זה היה פשוט מחריד, זה פשוט מזעזע.

<גאיה קורן: כולל עורכות דין, אגב, שאמרו לי אוקיי, למה לעשות שיימינג, למרות שלא אמרתי את השם שלו, למה את נזכרת אחרי שנה, למה נשים נזכרות אחרי 20 שנה.

<גאיה קורן: אני חושבת שאף אחת שלא עוברת את זה לא יכולה לדעת מה המשמעות של לבוא ולהגיד, כן, מישהו עשה לי משהו.

<גאיה קורן: גם אני שאני מחשיבה את עצמי כאישה דיי חזקה, לא סתם בחרתי במותג "אני מלכה" שהפירוש של זה זה אני מלכה שלוקחת שליטה על החיים שלי ולא עבד שנכנע לנסיבות החיים.

<גאיה קורן: גם לי היה קשה לצאת ולספר את זה אחר כך.

<גאיה קורן: כי איך יכול להיות שמישהו עשה לך משהו ואת גם שותקת.

<גאיה קורן: למזלי לא קרה שם מעבר לנשיקה שום דבר אבל הופעל שם כוח פיזי שפשוט ידעתי מה לעשות ואיך לתמרן את זה שזה יעבור בשלום.

<גאיה קורן: ופשוט כתבו לי בפייסבוק ובהודעות ובמיילים "למה צריך להעלות מהאוב כל מיני דברים כאלה", "את מחזירה את הנשים 30 שנה אחורה", "או שתגידי באותו רגע או שתשתקי" ו"מה את חושבת, כל הגברים מטרידים, עכשיו את הופכת את כל הגברים למטרידים".

<גאיה קורן: אז מה שאני חושבת שצריך להשתנות פה זה קודם כל שיבוא, בטח מהפורום שנמצא פה, אבל מעצמנו הנשים קצת יותר סלחנו גם כלפי עצמנו וגם בכלל לאחיותנו.

<גאיה קורן: וגם גברים.

<גאיה קורן: יש איזה דבר כזה – אל תידון אדם עד שאתה מגיע למקומו.

<גאיה קורן: אל תשפטו אף אחד בטח אף אחת עד שאתם לא עומדים במקום שלה.

<גאיה קורן: אז זהו לכן באתי.

<גאיה קורן: אני חושבת שהקול הזה צריך להשמע על זה שאין אישה בעולם, אין אישה שיושבת כאן שלא הוטרדה.

<גאיה קורן: הייתי באיזו הרצאה ושאלו אותי איך אני יודעת שהוטרדתי.

<גאיה קורן: אמרתי, אם את מרגישה לא נוח או את אפילו חושבת שאולי הוטרדת, אז הוטרדת.

<גאיה קורן: ולכל הגברים פה שלא שואלים, אבל אם ישאלו, מתי מחמאה זו מחמאה ומתי זו הטרדה – אם זו מחמאה על השכל והחוכמה השופעת שלי ולא על דברים אחרים שופעים זו מחמאה.

<גאיה קורן: אם אומרים לי שאני יפה ומסתכלים לי בעיניים ולא על איברים אחרים זו מחמאה.

<גאיה קורן: אני חושבת שהגבול הוא לא דק, הוא מאוד עבה ואפשר לראות אותו.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאת העלית הרבה גם מהשאלות שאנחנו שומעות יום יום.

עאידה תומא סלימאן: והניסיון הזה, אני תמיד אומרת, כשאת מוטרדת מינית זה לא רק את שיודעת אלא מי שמטריד אותך גם הוא יודע שהוא מטריד.

עאידה תומא סלימאן: ברגע שהוא מטריד, שלא ישאלו את השאלה הזו מתי זה מחמאה כאילו אני רוצה לדעת את הגבול ואני רוצה להיות הגבר הנחמד שלא מטריד רק תגידו לי איך.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שמי שמטריד יודע שהוא מטריד והוא משתמש בזה כדי שאנחנו או הנשים ירגישו אותן רגשות: מבוכה, חוסר כוח לעשות משהו, שיתוק מסויים.

עאידה תומא סלימאן: וכן, נרגיש נחותות במקרה הזה.

עאידה תומא סלימאן: לכן אנחנו תמיד מדגישות שהטרדות מיניות הן לא עניין של תשוקה והן לא עניין של משיכה אלא אין שימוש בכוח.

איילת נחמיאס ורבין: זה באמת לא מסובך.

עאידה תומא סלימאן: זה לא מסובך למי שרוצה להבין את זה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לחבר הכנסת נחמן שי.

נחמן שי: תודה רבה לך עאידה על כינוס הוועדה על העניין הזה שהפך להיות לנושא ציבורי מספר אחת במדינת ישראל בימים האחרונים.

נחמן שי: יושבות פה בחדר הרבה פעילות, מנהיגות שהובילו את הקרב הזה ואני מברך אותן קודם כל שהן הצליחו להציף סוף סוף את הנושא.

נחמן שי: זה כמובן לא קרה רק בגלל הפעילות שלהן בארץ אלא גם בגלל אירועים בינלאומיים במדינות אחרות, אנחנו קשובים למה שקורה שם ובסופו של דבר בגלל הטכנולוגיה החדישה המרחקים כל כך התקצרו שדברים שקורים שם קורים פה בעת ובעונה אחת וזה גם עושה את העניין הזה ליותר חשוב וליותר מרכזי שאנחנו לא רק מציינים משהו שהוא חלק מאיתנו, אנחנו הופכים להיות חלק מקהילה בין לאומית גדולה שנאבקת בתופעה המכוערת הזאת.

נחמן שי: זו נקודה אחת שחשוב היה לי לומר ולהודות ולהמשיך ולעודד גם את כל מי שמעורב בעניין.

נחמן שי: הדבר השני הוא, זאת ההסתכלות שלי, שיש פה מאבק מסוים בין נורמות ציבוריות לנורמות משפטיות.

נחמן שי: הנורמות הציבוריות ניצחו.

נחמן שי: זאת אומרת הציבור באמצעות התקשורת, עם התקשורת, דרך התקשורת בעצם מסכל את האירועים ומסכל גם את הגברים שנוגעים בעניין באופן שלא היה בעבר במדינת ישראל.

נחמן שי: כי באירועים הקודמים, למי שיש איזשהי פרספקטיבה היסטורית, הגברים נהגו לומר, אוקיי נחכה לתלונות, נלך למשטרה עד שהעניין הזה לא ימוצה אנחנו לא נעשה דבר.

נחמן שי: זה לא עובד יותר.

נחמן שי: זה השינוי הגדול שהתחולל פה.

נחמן שי: והוא נובע משני דברים: אחד מכך שלדעתי רשויות החוק למיניהן כשלו בטיפול שלהן בעניין.

נחמן שי: נשים גילו שתלונה למשטרה חושפת אותן, הופכת אותן לדמויות ציבוריות שהן לא רוצות להיות, פוסלת אותן לעבודה וגם לקשרים אישיים אולי, אף אחד לא רוצה להתקרב פתאום לבחורה הבעייתית הזאת שלא באשמתה.

נחמן שי: וזה דבר שהמשטרה חייבת לבדוק את עצמה איך הנחקרות או בעלות העדות או מי שמגיע אליהן, המאשימות הופכות להיות לנאשמות וכל הפירמידה הזאת מתהפכת.

נחמן שי: ודבר שני גם התקשורת והציבור נעשו יותר חזקים והם לא ממתינים עד שהעניין ימצה את עצמו, אם בכלל, בהליכים המשפטיים אלא הם חורצים את הדין.

נחמן שי: יש עם זה בעיה, אני רוצה לומר לכם שאני לא שלם באופן מוחלט עם התהליך הזה.

נחמן שי: אני אומר שצריך קצת להזהר כי יכול להיות שהמשפט הזה שנחרץ על ידי התקשורת והציבור יכול לגרום גם עוול לאנשים.

נחמן שי: יכול להיות שזה לא נכון ואז המכה שחוטף אותו גבר או אותם גברים היא עצומה, הם נזרקים לשוליים ולפעמים גם כשמתברר שאולי לא היו דברים מעולם או הדברים לא היו כפי שהם תוארו כבר אין להם דרך חזרה.

נחמן שי: תזכרו את זה כולכם, שיש גם בצד ההוא של הגברים גם כן לפעמים איזשהו מרחב של או הודאה או בדיקה וכאן אין.

נחמן שי: הדברים נעשו מוחלטים באופן מוחלט.

נחמן שי: ברגע שעדות מסויימת מופיעה באיזשהו מקום היא מואמצת מיד כאמת מלאה, הצד השני כבר לא יודע אם הוא יכול להתגונן או לא והוא זז הצידה.

נחמן שי: אז כאן אני קורא, מאחר שזה עניין ציבורי והוא לא מדיד, זה לא שיש כתב אישום או אין כתב אישום, המשטרה סוגרת תיק או לא, זה לא מדיד.

נחמן שי: אנחנו שואלים את עצמנו אז מה יקרה?

נחמן שי: ואם הכל עבר אז נגמרו חייו, אין דרך חזרה, אי אפשר לבדוק את זה וכדומה.

נחמן שי: תחשבו גם על ההיבט הזה.

נחמן שי: אני לא אומר את זה מתוך רצון להצדיק, חס וחלילה, בשום אופן אבל לומר שבמשפט על ידי הציבור/תקשורת יש גם סכנה מסויימת.

נחמן שי: ואולי זה לא ייגמר שם זה יכול לעבור גם לתחומים אחרים שברגע שיקרה משהו התקשורת/ציבור יגיד את שלו ואנשים ייענשו בצורה שאין בה חזרה ואולי גם לא מוצדקת או לא נכונה.

נחמן שי: ההערה השלישית היא שאני רואה ערך ציבורי למה שקורה עכשיו, ערך חינוכי שנשים בכל המגוון, בכל הגילאים, עמדות, מקומות, דתות צריכות ללמוד מזה ולאמץ בהחלט דפוס של התנגדות ואם אין התנגדות או אם אי אפשר להתנגד או עבר הרגע הזה לדווח, לא לחכות.

נחמן שי: הרי עדויות שמגיעות עכשיו מלפני 50 או 40 או 30 שנה נכונות, אני מניח, אני לא רוצה להתעמת עם אף אחת, הן פחות רלוונטיות ממישהי שאומרת, זה קרה לי בשבוע שעבר או לפני חודש או לפני שנה ושיש עם זה גם אפשרות להתמודד ויש לזה, ללא ספק, לכל מה שקורה פה ערך הרתעתי.

נחמן שי: גברים צריכים ללמוד לא להטריד.

נחמן שי: זה הערך ההרתעתי החשוב ביותר וזה הלקח העיקרי ממה שקורה עכשיו.

נחמן שי: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה חבר הכנסת נחמן שי אבל כדאי גם לזכור שאלה שמדברות על מה שקרה לפני 40 שנה חלק מהמטרידים עדיין נמצאים ועדיין פועלים ועדיין מטרידים.

עאידה תומא סלימאן: וכדאי מאוד גם כן לחשוף אותם.

עאידה תומא סלימאן: כי אחד הדברים שלמדנו שמי שמטריד פעם זה דפוס.

עאידה תומא סלימאן: אני מצטערת, אנחנו בינתיים נשאר עם חברי וחברות הכנסת שחייבים לצאת לדברים אחרים.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת יצחק הרצוג, יו"ר האופוזוציה, בבקשה.

יצחק הרצוג: שלום לכולם, אני רוצה לברך על הדיון הזה, תודה לך גברתי היושבת ראש ואני רוצה במיוחד לברך את יוזמות ויוזמי קמפיין Me Too.

יצחק הרצוג: אנחנו חיים בעידן מהפכני והשינוי הוא דרמטי בצורה שלא תאמן ואני חושב שזה הדבר הכי מבורך והמהפכה הכי גדולה שאירעה בדור האחרון ביחסין בין בני אנוש.

יצחק הרצוג: אז אולי שלום בין עמים אנחנו לא מצליחים לייצר אבל יחסים אחרים בין נשים לגברים אנחנו כן מצליחים לייצר.

יצחק הרצוג: התהליך שעוברת החברה גם בארץ וגם בחו"ל הוא כל כך מדהים, אותי מאוד משמח ואני חושב שזה עושה צדק גדול לתחושות שהיו קיימות הרבה מאוד שנים מתחת לפני הקרקע וסוף סוף פורצות.

יצחק הרצוג: לכן, כשאני שמעתי אותך נחמן, אני אומר לך, אני מדבר עם הרבה נשים הרבה שנים על הנושאים הללו והפגיעה, הצריבה הזאת היא כל כך עמוקה.

יצחק הרצוג: הביטוי harassment יש לו בעיה, הוא לא מתואר מספיק טוב בארץ.

יצחק הרצוג: הטרדה זה מן ביטוי שאנשים לא מבינים אותו.

יצחק הרצוג: זה שובר משהו עמוק באישיות, בנפש, זה פורץ ובא וחוזר חליפות כל פעם במהלך השנים, זה כאב מטורף וטוב, טוב ששמים את זה על השולחן לבלי מורא, בלי חשש וגם אם עפים שבבים פה ושם בסופו של דבר התהליך החברתי, התיקון העצום הזה הוא גדול מאוד.

יצחק הרצוג: אני רוצה להתייחס לדברים שכתבה פרופ' אורית קמיר בשבת שבו היא אמרה: עם המאבק הזה צריך גם להזהר לא להוביל אז את החברה להדרה.

יצחק הרצוג: כלומר, אם כבר אז מישהו עוד עלול להסיק את המסקנה אם ככה בוא נפריד בין נשים לגברים.

יצחק הרצוג: זה לא יתכן ולא יכול להיות, תהליך מסוכן.

יצחק הרצוג: ולכן התפקיד שלנו הוא גם כמובן, תוך כדי המאבק בתופעה, כדי להביא, הייתי אומר, לניקוי האורוות בצורה מלאה גם לא ליצור מצב שמישהו יפרש את זה כתהליך שמצדיק הדרה.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

איילת נחמיאס ורבין: קודם כל אני היום עשיתי statement שאני לא נוהגת לעשות בכנסת ולבשתי חולצה שכתוב עליה Girl Power כי אני בדרך כלל לא - - -

עאידה תומא סלימאן: זה אסור את יודעת.

איילת נחמיאס ורבין: אסור להחזיק ספר, אסור - - - אבל היום אני הרגשתי, פשוט לא הייתה לי חולצה עם Me Too אז באתי עם החולצה הזאת ותודה רבה לך עאידה שהזכרת את זה שלפני שנה וחצי דפנה ליאל צילמה אותי וחברות כנסת נוספות על הטרדות מיניות שעברנו.

איילת נחמיאס ורבין: והסיבה האמיתית שסיפרתי על זה, אתם יודעים זה לא היה בהתחלה, בשנייה הראשונה אמרתי לעצמי מה באמת אני - - - וסיפרתי שם על הטרדה שעברתי בגיל 14 שלא סיפרתי לאמא שלי מעולם שהייתה למעשה תקיפה מינית והבנתי את זה רק שנים אחרי.

איילת נחמיאס ורבין: הייתה ברחוב מבנאדם זר.

איילת נחמיאס ורבין: ואני הרגשתי שחייבים לתת לדברים האלה אור.

איילת נחמיאס ורבין: נורא קל להשאר דחוסים בתוך עצמנו עם הדבר הזה ולא פשוט לדבר עליו וגם בבגרותי אני עברתי הטרדות מיניות.

איילת נחמיאס ורבין: אחת מאחת זה לא סתם.

איילת נחמיאס ורבין: ואני מסכימה עם יושב ראש האופוזיציה שאומר שהטרדה זה משהו באמת שזה משהו שמאוד קל לנפנף אותו, מה זה הטרדה, אנחנו כולנו מוטרדים, זה מן מילה כזאת.

איילת נחמיאס ורבין: ואז בשבת ירד לי האסימון, סליחה לשומרי השבת, אני מקווה שלאסימון עוד מותר לרדת בראש.

איילת נחמיאס ורבין: אני ניסיתי לדמות לאנשים, אחת מהעיתונאיות שנחשפו דיברה איתי ביום רביעי והיא בנאדם מאוד מאוד חזק והיא נשמעה בקול מאוד מאוד סדוק.

איילת נחמיאס ורבין: ואני, פתאום דווקא דרכה הצלחתי להבין מה קרה לנו.

איילת נחמיאס ורבין: כי כשאני השתתפתי בפרוייקט של Me Too האחרון של ידיעות סיפרתי על אירוע שקרה לי עם בנאדם שהוא חבר של המשפחה בגלל זה זה היה אירוע מטלטל.

איילת נחמיאס ורבין: בחרתי ביודעין לא לומר את שמו כי יש לו משפחה וילדים ולא רוצה, איש מבוגר, איש מוכר, לא רוצה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אני אמרתי מה זאת אומרת, אז עכשיו כולנו נצטרך כל הזמן ללכת מפוחדות?

איילת נחמיאס ורבין: ואז אני הבנתי מה קורה לנו בתוך ההטרדה הזאת וזה משהו שלצערי לגברים, ואני מודה לכם שאתם יושבים פה, זה מאוד חשוב בעיניי שאתם פה כי אתם שותפים בעיניי הכי חשובים אולי למאבק.

איילת נחמיאס ורבין: אתה כמו פרפר.

איילת נחמיאס ורבין: אתם יודעים כשהיינו ילדים היינו תופסים פרפר ככה בקופסה ואחר כך משחררים אותו, ככה אני הייתי מרגישה, כמו פרפר בתוך הקופסה השקופה הזאת שמנסה לעוף לכל הצדדים אבל הוא לא מצליח להתשחרר ואז פתאום נותנים לו לעוף.

איילת נחמיאס ורבין: באופן בלתי מוסבר זה נפסק, זה נגמר בגללו, בגללה, פשוט הפרפר יוצא.

איילת נחמיאס ורבין: אבל הפרפר הזה הוא לא שוכח את זה שהוא היה כלוא.

איילת נחמיאס ורבין: נדמה לנו שהוא שוכח שהוא היה אצל חלק זה דחוק לקיר, אותי החבר משפחה הזה דחק לשולחן התקרב אליי קרבה כזאת לא כי הוא רצה - - - ואז, אז לא שוכחים.

איילת נחמיאס ורבין: וזה לא באמת באמת באמת עובר.

איילת נחמיאס ורבין: אבל We live to tell אנחנו שרדנו כדי לספר וכדי שהילדות שלנו והילדות של כולנו, באמת וזה, תמיד אני אומרת לגברים תחשבו שזה הבת שלכם, האחות שלכם, האישה שלכם, זה יעשה לכם את זה הרבה יותר ברור.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו שרדנו כדי לספר ואנחנו נדאג שמקומות העבודה יהיו חפים מהטרדות, שנשים וגברים יכובדו על מי שהם ועל מה שהם וכמו שאמרה גאיה בצדק נורא נורא נורא קל לדעת מתי זה כן ומתי זה לא.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא כל כך מסובך.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה עאידה שעשית את הדיון הזה, זה חשוב.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך ששיתפת אותנו.

עאידה תומא סלימאן: אני מקבלת כל הזמן ואני יודעת שזה לחוץ בגלל ועדות אחרות.

עאידה תומא סלימאן: קודם כל אני מברכת על זה שהצטרפו גם חברות הכנסת יעל גרמן, תמר זנדברג, עליזה לביא ורויטל סויד ואני רוצה לתת לכן, אני הבנתי ששלושתיכן צריכות להצביע אז אני אתן לשלושתיכן לפי סדר הכניסה כדי שתוכלו להצביע אבל אני מבקשת, אני יודעת שהנושא טעון, אני בעצמי קשה לי להשתיק כל אישה שמדברת בנושא כזה אז תעזרו לי כדי שכולכן תצאו להצבעה.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, חברת הכנסת יעל גרמן.

יעל גרמן: תודה רבה.

יעל גרמן: אני הגעתי הנה מפני שאני רציתי להביע תמיכה בכל אישה ואישה.

יעל גרמן: גם כזו שאומרת את השם וגם כזו שלא אומרת את השם ומיד אני אסביר.

יעל גרמן: גם כזו שעברה את זה לפני דקה וגם כזו שעברה את זה לפני 20 או 30 שנה.

יעל גרמן: כל אחת כזו תורמת למאבק.

יעל גרמן: למאבק שלמעשה בא ואומר לא עוד.

יעל גרמן: אני כן חושבת שניתן להבין ואפילו לתת לגיטמציה לנשים ובעיקר לנשים ממגזרים מסויימים שלא יכולות לבוא ולספר מי זה.

יעל גרמן: לכן זה נהדר אם באמת באים ואומרים כדי למנוע וכדי לגרום לכך שאותו מטריד יפסיק את ההטרדה שלו.

יעל גרמן: אבל היא לא היא גם עושה מעשה ואולי אפילו מעשה אמיץ יותר מאחת אחרת שבנסיבות החברתיות שלה היא מרגישה הרבה יותר נוח כי תקבל גם תמיכה.

יעל גרמן: אז אני רוצה להביע מכאן הערכה אדירה לכל אישה בכל מגזר שקמה ואומרת.

יעל גרמן: כי מבחינתי המטרה היא לגרום לכל גבר לדעת, תשמע, יבוא יומך.

יעל גרמן: אתה זה שהיום היא מתחתיך או היא קרובת משפחה או אתה חושב שהיא מפחדת או שזה נדמה לך טבעי.

יעל גרמן: אתה לא תישן בשקט.

יעל גרמן: כי יום אחד מישהי תקום ותדבר.

יעל גרמן: אז ראה הוזהרת ותפסיק עכשיו.

יעל גרמן: ואם זה באמת יעזור לכך שאותם גברים מטרידים שחושבים שהם יכולים לעשות זאת, ואני מסכימה למה שנאמר כאן, אין בזה לא רומנטיקה ולא חיזור, אולי חיזור אלים, יש בזה כוחנות ושתלטנות ובעיקר יש בזה הניסיון לבוא ולומר לעצמו אני גבר ואני יכול.

יעל גרמן: אז אנחנו קוראות לזה להפסיק.

יעל גרמן: אולי אתה גבר, אבל אנחנו נשים ואתה לא יכול.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה חברת הכנסת יעל גרמן.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת עליזה לביא.

עליזה לביא: תודה לך גברתי.

עליזה לביא: אני רוצה לפתוח בברכה וקודם כל להודות לך על הדיון המאוד חשוב הזה ועל המקום כאן בוועדה.

עליזה לביא: אבל אני רוצה לומר ברוך אתה שהחיינו וקיימנו והגייענו לזמן הזה.

עליזה לביא: המון זמן, יותר מדיי שנים בהרבה מאוד זרועות וכלים וחוויות אישיות וסיפורי חיים ונשים שלא נמצאות איתנו כאן כי הן נפגעו והן לא הצליחו להשתקם.

עליזה לביא: וההתפתחות והתהליך וההכרה והשם שנתנו לתופעה הזאת שהייתה בלי שם כל כך הרבה שנים.

עליזה לביא: מראשית שנות ה-90 כשאניטה היל, שהיא רואה ששופט הולך להיות מועמד לבית המשפט העליון בארצות הברית והיא אומרת, לא יקום ולא יהיה איך, איך, מה הוא עשה לי ואיך הוא יהיה מודל.

עליזה לביא: וכמה שנים חלפו מאז עד שבאמת נתנו לבעיה הזאת שם.

עליזה לביא: ובמושב הקודם, עוד חקיקה ועוד חקיקה וכאן זה לא תקף, והשירות הלאומי זה לא מחיל כי הן מתנדבות ואין יחסי מרות ועוד כל מיני טלאים על טלאים לחוק הכל כך חשוב הזה.

עליזה לביא: באמת אורית קמיר הביאה לנו בנשמת אפה חוק פורץ דרך וחלפו למעלה מ-17 שנים והנה אנחנו במקום הזה באמת של ההכרה של ההתגייסות ושל השותפות עם גברים שמבינים שזאת לא הבעיה של הנשים.

עליזה לביא: זאת לא הבעיה הזאת שאין לה שם.

עליזה לביא: זה השיחה שאנחנו יכולות לנהל עם הבנות שלנו ועם החברות שלנו ועם מיכל שהיא היועצת הפוליטית שלי ששומעת כאן בוועדה בחורה שנותנת עדות, סטודנטית איתה בכיתה, היא לא ידעה בכלל עליה שהיא מספרת שהיא הייתה חשפנית ואיך הכל בכלל התחיל מהמקום הזה של הטרדה מינית.

עליזה לביא: ומיכל באה אליי ואומרת לי, עליזה היא לומדת איתי בכיתה, היא לומדת איתי בכיתה והיא באה לכאן לוועדה לתת עדות.

עליזה לביא: המקום הזה של הנראות הציבורית, החיבוק, ההבנה שזאת לא בעיה של נשים.

עליזה לביא: והמרחב הציבורי של כולנו חייב להיות נקי.

עליזה לביא: כי רק אתמול שמענו בדיון המזעזע בוועדת ביקורת על המתח הזה ועל ההטרדות המיניות שהן דווקא בתואר שני.

עליזה לביא: כאילו מה קרה?

עליזה לביא: לא רק לפני שלוש שנים חידשנו את התקנות, שמנו- - -

נחמן שי: מה זה משנה התואר?

עליזה לביא: כי ההיררכיה, המקומות שבהם הקבוצות של הגברים הן היררכיה והקידום שלך תלוי בקבוצות של הגברים, זאת התשובה.

עליזה לביא: ותודה רבה על השותפות וברוך השם שהגענו למקום הזה.

עליזה לביא: מאוד מרשים.

עאידה תומא סלימאן: אני גם מזועזעת תמיד מהסיפורים אבל לא מופתעת כי כל המעקב שאנחנו עושות על יישום החוק והדיווח מהמוסדות האקדמיים חושפים שוב ושוב ואנחנו תיכף יהיה לנו הדיווח השנתי, חושפות שוב ושוב עד כמה הדבר הוא מורכב.

עאידה תומא סלימאן: ודווקא להיפך, ככל שעולים בסולם האקדמי שם יש חשיפה יותר להטרדות בגלל הקשר היותר קרוב.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת רויטל סויד בבקשה.

רויטל סויד: קודם כל בוקר טוב וצהריים טובים לכולם.

רויטל סויד: עאידה, כרגיל, כל הכבוד על כינוס הוועדה בנושא כל כך חשוב.

רויטל סויד: ולמעשה, אם היינו צריכים לכנס את הוועדה אך ורק לטובת מי שיושב פה אפשר היה לוותר על הדיון כי כולנו פה בהחלט שותפים, זה לא שותפות, זה שותפים מלאים למאבק לנושא, להעלאת המודעות וכמובן למיצוי דין עם כל מי שחושב שהוא יכול לתקוף, להטריד ולפגוע מינית.

רויטל סויד: ולמה בכל זאת יש לנו את הדיון הזה פה ולמה עוד פעם היינו צריכים את הקמפיין Me Too ולמה עוד פעם יש איזשהו גל שעולה.

רויטל סויד: לכאורה זה נושא שאנחנו כבר מטפלים בו שני עשורים לפחות והיינו אמורים להיות במקום שהדברים היו כל כך ברורים.

רויטל סויד: והנה לא.

רויטל סויד: על אף שיש חקיקה ועל אף שיש מודעות ועל אף שהיום המעמד של הקורבן שונה לחלוטין ונשים וקצת גברים, בעיקר נשים, נוטים יותר להתלונן ומרגישות יותר חזקות במקום הזה, למה בכל זאת צריך את הנושא?

רויטל סויד: כי מסתבר שאנחנו עדיין נמצאים בזירה, אני מדברת בלשון רבים, זה בעיקר נשים אבל יש גם גברים, נמצאים בזירה שבה הטרדות מיניות, תקיפות מיניות אפילו מעשי אונס נמצאים פה כמעט כבשגרה.

רויטל סויד: אנחנו כן רואים משהו שונה.

רויטל סויד: מה שאנחנו רואים פה שונה זה שגם גברים בעמדות כוח יוצאים נגדם.

רויטל סויד: אנחנו רואים מה קורה בהוליוויד, מפיקים, כוכבים, קווין ספייסי, ויינשטיין וכיוצא בזה.

רויטל סויד: ואנחנו רואים שגם נשים בעמדות כוח ששתקו במשך שנים כי הן המשיכו הלאה והן נשאו את הדבר הזה יוצאות ויודעות – (א) צריך להוקיע ו- (ב) צריך להוות דוגמה.

רויטל סויד: הדבר השני הוא גם שתשימו לב שהרבה מאוד גברים הם קורבנות מצטרפים, לאט לאט.

רויטל סויד: עד עכשיו זה היה נחלת הנשים שדיברו ופתאום אנחנו רואים גם גברים שהותקפו בין כנערים ובין ככלל שמתחילים להצטרף למסע הזה ויש הרבה מאוד גברים, בעיקר צעירים ובעיקר נערים שהותקפו מינית.

רויטל סויד: אבל הדבר החשוב ביותר הוא לדעתי העובדה שאנחנו עברנו מהמשפט הפלילי למשפט הציבורי.

רויטל סויד: אם עד עכשיו דיברנו מה צריכה מתלוננת לעמוד, מה היא צריכה לעבור ומה היא עוברת במשטרה ומה היא עוברת על דוכן העדים ומה היא עוברת בכל מקום אנחנו היום כבר מדברים על משפט ציבורי ואנחנו רואים את המשפט הציבורי.

רויטל סויד: ולמה חשוב הדיון הזה?

רויטל סויד: כי מה אנחנו שומעות כל הזמן, ואני השתתפתי בתכנית במוצאי שבת במטה המרכזי והיה מאוד קשה לשמוע עורכת דין אומרת את הדברים האלה, מה אנחנו שומעים?

רויטל סויד: מה הן נזכרות עכשיו, מה זה פתאום אחרי 10-20 שנה, האיש כבר במקום אחר.

רויטל סויד: הוא נמצא עם ממש ניסיון לעשות דה לגיטימציה למי שאומרת את הדברים ובוחרת לצאת עכשיו.

רויטל סויד: ואני רוצה לומר פה בצורה הכי ברורה - כאשר תקפו מינית והטרידו מינית את הקורבן אף אחד לא שאל אותה אם זה מתאים לה העיתוי.

רויטל סויד: אז עכשיו כשהיא בוחרת לצאת עכשיו ולחשוף את מי שהטריד אותה או תקף אותה מינית היא לא צריכה לשאול אף אחד אם העיתוי הזה מתאים לו, אם הדרך מתאימה לו.

רויטל סויד: אם מישהי אומרת ומשקרת, בבקשה, שיתבע אותה תביעת דיבה.

רויטל סויד: בוא נראה אותם.

רויטל סויד: יש להם את כל הכלים ואת כל האמצעים המשפטיים לבוא ולתקוף מי שחס וחלילה אומר או אומרת משהו שהוא לא נכון.

רויטל סויד: ועובדה היא שזה לא קורה.

רויטל סויד: כי הדברים הם מדוייקים והדברים הם נכונים.

רויטל סויד: אז אף אחד לא יגיד לנו כשהותקפנו מינית וכשהוטרדנו מינית גם מתי להוציא את זה ואיך להוציא את זה.

רויטל סויד: אז כל הכבוד ונמשיך הלאה ונקווה שבהחלט נצליח למגר את התופעה הזאת מן השורש בטח ובטח לדורות הבאים, בטח ובטח לדורות הצעירים.

רויטל סויד: אני ממש מתנצלת שאני צריכה ללכת ולא יכולה להשאר.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: רויטל אני חייבת להגיד שזה משפט מאוד חזק שאף אחת נשאלה מתי היא תותקף ואף אחד לא יקבל את ההזדמנות להחליט מתי הוא ייחשף כי זה החשיפה של הגבר שאנחנו חושפים, את המטריד.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת תמר זנדברג.

תמר זנדברג: תודה עאידה.

תמר זנדברג: אני אדלג על הדברים שכולנו אמרנו לא כי הם לא חשובים פשוט כי אני רוצה להגיע לכאן ועכשיו.

תמר זנדברג: אני אדלג רגע על השנים שכבר עברנו ומצד שני, אני קראתי לזה בכמה מקומות הרגע הנורא והנפלא.

תמר זנדברג: הנורא בגלל הבחילה שעולה לנו מהסיפורים והנפלא כי הם יוצאים.

תמר זנדברג: אני אגיע רגע לדעתי מה חסר לנו היום וכמה נקודות שאני רוצה להצביע עליהן היום.

תמר זנדברג: קודם כל חזרנו וראינו כמה פעמים את הקשר שכולנו דיברנו עליו ועל ההבדל בין ההליך הפלילי והמשפטי לבין הציבורי.

תמר זנדברג: נדמה שהמשפטיזציה שהשיח הציבורי שלנו עבר מחלחלת גם לנושא של חוויה של אישה והאמת שהיא מספרת, האמת, שימו לב, אף אחד לא טוען שזה שקר רק אומרים, זה לא פלילי, זה כן חזקת חפות, זה לא ברף הראיות.

תמר זנדברג: חבר'ה זה לא מעניין אותנו, זה טיעונים שטובים אולי לבית המשפט.

תמר זנדברג: אנחנו לא בית משפט אבל אנחנו כן נותנים ונותנות את משפט הציבור ואת משפט החברה למה ראוי ולא רק מה פלילי או לא פלילי.

תמר זנדברג: כן אני חושבת שיש פה כמה דברים בהקשר הפלילי שצריך להזכיר.

תמר זנדברג: אחד מהם, מחר יהיה פה בכנסת כנס בנושא הזה של חברתי מיכל רוזין ומרב מיכאלי, אם אני לא טועה, בנושא ההתיישנות.

תמר זנדברג: ההתיישנות הפלילית הפכה להיות שוט וחסם מפני כן בירור ההליכים במובן המשפטי.

תמר זנדברג: אבל גם וזה גם דבר שדיברנו עליו הרבה ועכשיו נחשף בצורה הרבה הרבה יותר חדה זה הנושא של האונס השני אל מול גורמי המשטרה והאכיפה.

תמר זנדברג: אמרה את זה דנה וייס באחד הראיונות שלה בצורה מאוד מאוד קולעת ואמרה, עכשיו אני מבינה, עכשיו אחרי כל השנים שכולנו נשים וכולנו יודעות ומבינות, עכשיו אני מבינה למה לא מתלוננות.

תמר זנדברג: יש עוד מקרה שמסתובב היום וממש שמעתי עליו הבוקר באריכות וממש ממש הזדעזעתי, של המתלוננת המרכזית נגד קסטיאל שרוב התיק במשפט האונס הזה, בכתב אישום על האונס עומד עליה שכל מי ששומעת את הסיפור שבו היא נאלצה לחשוף את רישומי הטיפולים הפסיכולוגיים שהיא עברה ומה שזה גורם לה מחזיר לנו את התובנה למה לא מתלוננות.

תמר זנדברג: כי אם זה מה שצריך לעבור אז בוודאי ובוודאי שאנחנו לא מעוניינות בזה.

תמר זנדברג: ולכן אנחנו חוזרות לכלי הישן והטוב, אני רוצה להגיד ממש מילה גדולה, בזכות השיימינג.

תמר זנדברג: בזכות החשיפה בפייסבוק, בתקשורת.

תמר זנדברג: חברות, אנחנו דוברות אמת.

תמר זנדברג: השיימינג הזה הוא פסול רק כשהוא שקר, כשהוא מפיץ סתם.

תמר זנדברג: כל עוד הוא אמיתי והוא אמיתי, אין תופעה של דיווחים שקריים, אין תופעה כזאת.

תמר זנדברג: וכל פעם שאנחנו נשאלות, אבל מה, כל אחד בכיכר העיר?

תמר זנדברג: כל אחד שמגיע לו בכיכר בעיר.

תמר זנדברג: ולא היו כאלה שלא מגיע להם.

תמר זנדברג: אז אם תהיה תופעה כזאת בואו נתכנס שוב אנחנו כולנו נהייה פה אבל בינתיים אין תופעה כזאת וחשוב לומר את זה.

תמר זנדברג: דבר נוסף שגם ראיתי שיח עולה ככה גם היום היה על זה מאמר בהארץ – נושא הצניעות, השמרנות, ההפרדה אל מול המתירנות, כביכול, החינניות וכו'.

תמר זנדברג: חברות וחברים - -

עאידה תומא סלימאן: זה שיח שמתחילים להחזיר לנו עכשיו.

תמר זנדברג: - - בדיוק.

תמר זנדברג: הטרדה ותקיפה מינית היא תופעה אוניברסלית.

תמר זנדברג: היא קיימת בכל חברה, בכל מקום.

תמר זנדברג: בשמרנית כמתירנית, חילונית כדתית, ימנית כשמאלנית.

תמר זנדברג: אף אחת לא חסינה מכוון שהיא תוצאה של יחסי כוח.

תמר זנדברג: ויחסי כוח אחד הכי אוניברסלי ואחד הכי עתיקים שיש הוא בין גברים לנשים.

תמר זנדברג: אז אל תספרו לנו שאם לומדים בהפרדה לא יהיו הטרדות כי זה לא נכון.

תמר זנדברג: ואל תספרו לנו שמי שמתלבשת ככה או חברה שמותר בה או - - - זה פשוט לא נכון ומי שאומר את זה כדאי לו באמת אני ממליצה לו קודם כל ללמוד את המציאות והנתונים ואחר כך לחזור עם הטיעון הזה.

תמר זנדברג: כי זה מסר מסוכן מאוד לחברות שבהן יש נשים שנפגעות והן זקוקות לחיזוק מהמנהיגים של החברות שלהן.

תמר זנדברג: לא בגלל שאנחנו פה רוצות להאשים מישהו.

תמר זנדברג: מילה אחרונה, משפט אחרון שאני חייבת גם לאמצעי התקשורת.

תמר זנדברג: הזכירה את זה רויטל ואני חייבת לעמוד על הנקודה הזו.

תמר זנדברג: יש לנו תופעה של עורכות דין נשים ובמיוחד נשים שמתראיינות חדשות לבקרים עם הטיעונים הכי עבשים והכי עתיקים בספר במטרה לגייס לעצמן לקוחות מקרב האנסים והמטרידנים.

תמר זנדברג: אני אומרת את זה בצורה ברורה.

תמר זנדברג: והן מצליחות בזה כמובן.

תמר זנדברג: אליהן אין לי טענה, לא באים לנבל או לאיוולת ולמרושעת בטענות על זה שהיא כזאת.

תמר זנדברג: אבל מישהו נותן את המיקרופון – תפסיקו לראיין אותן, תפסיקו להעלות בשידור עם הדברים האלה.

תמר זנדברג: וזה, אני גם אומרת את זה כאן לכולם, אני באופן אישי לא מתראיינת יותר באייטמים של אונס בעד ונגד.

תמר זנדברג: מסרבת לשתף פעולה עם הטרדה מינית בעד ונגד.

תמר זנדברג: יש כאן המון מרואיינות באופן קבוע באייטמים האלה.

תמר זנדברג: אנחנו לא צריכות להיות אלה שנותנות את הבמה למגייסות הלקוחות, האנסים והמטרידים.

תמר זנדברג: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה תמר ואני מסכימה איתך מאה אחוז.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שיש כמה וכמה דרכים כדי לפעול ואחת הדרכים היא כן לא לתת במה.

עאידה תומא סלימאן: אבל לצערי הרב אני חושבת שזה חלק מהשינוי שאנחנו צריכות לחתור אליו.

עאידה תומא סלימאן: כי גם בתקשורת יושבים אנשים שעדיין חושבים שיש תלונות שווא ושזה עניין של מאבק כוחות ושאפשר גם להפריך את התלונה.

עאידה תומא סלימאן: ובעניין ההפרדות והשמרנות אני חושבת שכל מי שמדבר את השיח הזה בעצם אומר או מתוודה שהוא עדיין חושב שהטרדה מינית היא עניין של תשוקה והיא עניין של גילויי אהבה או גילויי חיבה והוא לא מבין שהטרדות מיניות הן משחק כוח והן מעשה אלים שמשתמשים במין בתוכו כאחת מהדרכים.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת יהודה גליק, בבקשה.

יהודה גליק: הכותרת של הדיון הייתה היום שלמחרת אז קודם כל צריך באמת להתייחס ליום שלמחרת אבל אי אפשר בלי להצדיע לכל אותן נשים שאזרו אומץ ולקחו על הכתפיים שלהן מהפכה ציבורית משמעותית, כמו שנאמר פה, אולי המשמעותית ביותר שהמהפכה הפמניסטית עשתה עד היום כי היא קבעה לנו כרגע שגם אם מישהו פעם טען שהייתה פעם נורמה כזאת בצבא או במשטרה או בחברה אין יותר, לא עוד.

יהודה גליק: לא בחיוך ולא בקריצה ולא ליד ולא מצחיק וזה לא מקובל.

יהודה גליק: לא עוד.

יהודה גליק: כלומר, אם עד היום היו כל מיני סלחנות אולי בענישה אנחנו כאן צריכים לדרוש שאין יותר.

יהודה גליק: אין פה מישהו בעולם שלא הבין את הרמז הברור והפשוט - - -

<קריאה: גם המפכ"ל?

יהודה גליק: אני אמרתי כל אחד ואין אדם - - - אגב במשטרה שבעה ניצבים עפו בשנים האחרונות בגלל תופעה של הטרדות מיניות.

יהודה גליק: אני חושב שאנחנו צריכים לומר לא עוד וזה האלף בית.

יהודה גליק: דבר שני, היו פה נשים שהקריבו מחיר כבד מאוד כמו שסיפרו פה על החשיפה הזאת.

יהודה גליק: אבל הנשים האחרות שעדיין לא חשפו הן זקוקות לתמיכה.

יהודה גליק: ולכן, אלף אני מברך את הציבור הדתי מי שהקים את גוף שנקרא פורום תקנה שהוא פורום שבו נשים יכולות להרגיש בנוח.

יהודה גליק: אף אחד לא מושלם, אני יודע, אבל כן כדאי שיהיו לנו.

יהודה גליק: כי אף אחת לא הולכת לפתור את הבעיה בזה שהיא הלכה להתלונן במשטרה.

יהודה גליק: היא עדיין תסחוב את הפצע הפתוח הזה, הצלקת הכואבת הזאת, ולכן - - -

עאידה תומא סלימאן: אבל כדאי גם כן לעודד את אלה שבוחרות כן ללכת למשטרה.

עאידה תומא סלימאן: לא להגיד שזה לא יפתור את הבעיה.

יהודה גליק: בוודאי.

יהודה גליק: לא, ללכת למשטרה תדאג לענישה אבל אותה אישה זקוקה גם עצמה לתמיכה.

יהודה גליק: בתורה, מעשה אונס מוגדר כרצח.

יהודה גליק: כאשר יקום איש אראה או הרצחו - - - רצח.

יהודה גליק: זאת אומרת ניסיון או הטרדה זו כמו ניסיון התנקשות.

יהודה גליק: ואני יכול להגיד לכם שאני יודע מה זה, זו צלקת לכל החיים.

יהודה גליק: ולכן, נדמה לי, שאנחנו ככה צריכים להתייחס.

יהודה גליק: ואגב, מה שאולי הדבר הזה, Me Too, השיג מלבד המהפכה שאנחנו יודעים לא עוד.

יהודה גליק: נדמה לי שאולי היו לא מעט גברים שלא קלטו עד כמה הדבר הזה הוא טראומתי לאותה אישה.

יהודה גליק: ואני מאמין אגב לחלק מהדברים שאמרו, מה זה היה לפני 20 שנה, שכחתי.

יהודה גליק: אתה אולי שכחת כי מבחינתך זה עבר לידך, היא לא שכחה.

יהודה גליק: עבורה זאת הייתה טראומה.

יהודה גליק: ולכן את הדבר הזה אני חושב, אולי אתם כנשים לא יודעות, אבל אותם גברים שעשו את זה מבחינתם זה משהו שקרה אתמול, זה נגמר, זהו, שכחתי מזה.

יהודה גליק: כמו שאתמול נפלתי וקיבלתי פצע ברגל אז אמרתי למישהי משהו או נגעתי במישהו.

יהודה גליק: ולכן הדבר הזה נדמה לי שגם כאן הגברים פה קלטו והבינו שהדבר הזה הוא לא איזה משהו שהוא עבר.

יהודה גליק: הוא משמעותי, בהחלט משמעותי.

יהודה גליק: אני רוצה להתקדם עוד דבר.

יהודה גליק: אחד הדברים שנחשפו בקמפיין הזה הוא שגם גברים, נדמה אולי העדות שהכי הותקפה הייתה עבורי הכי מעניינת, העדות של אורנה בנאי.

יהודה גליק: שהיא בעצם אמרה, וזה כבר קורה יותר ופה אתם אומרים שלא יודעים את הגבול.

יהודה גליק: אני אומר לכם כל יום בכנסת אני רואה אנשים מתחבקים.

יהודה גליק: ולא פעם אני רואה את האישה ככה, אין לה ברירה היא מתחבקת.

יהודה גליק: אם זה לא נוח אז תגידי שזה לא נוח ותבהירי שזה לא נוח כי הדבר הזה הוא כן מחייב אותנו כחברה, מחייב אותנו כחברה - -

תמר זנדברג: אל תחבק פשוט.

תמר זנדברג: לא צריכה להבהיר שום דבר, אל תחבק.

יהודה גליק: וגם אתה הגבר, אם אתה לא בטוח שזה נוח אז תחשוב שלוש פעמים לפני שאתה עושה את זה ואל תעשה את זה.

יהודה גליק: אלא אם כן אתה בטוח שזה מקובל על הצד השני.

יהודה גליק: אני כן רוצה משפט אחד אחרון כי בכל זאת נרמזו פה משהו שגם - - - לעברי.

יהודה גליק: יש דבר, כמו שהחוק של הטרדות מיניות יש גם התנהלות שהיא נורמטיבית שגם עליה צריך לקבוע כללים ולא לזלזל בהם.

יהודה גליק: אמנם צניעות זה כמו שחגורת בטיחות לא הופכת אדם להיות נהג זהיר וזה שהוא שם חגורת בטיחות זה לא אומר שמאותו רגע הוא יכול להתפרע בכביש.

יהודה גליק: נדמה לי שיש כללים מאוד ברורים.

יהודה גליק: למשל, אף גבר לא צריך להזמין בחורה שעובדת אצלו אליו הבייתה לדירה או לחדר בבית מלון.

יהודה גליק: גם אם הוא לא מתכונן לעשות - - - יש כאן מה שנקרא נראות ציבורית ויש גם משהו שנקרא אל תכניס את עצמך למציאויות.

יהודה גליק: ואלה הם כללים.

יהודה גליק: אני קיבלתי על עצמי אף פעם לא להשאר עם אף אישה לבד בחדר עם דלת סגורה בלי שמישהו יכול להכנס, אני לא מתחבק עם כל אחד.

יהודה גליק: זאת - - - שקיבלתי על עצמי.

יהודה גליק: אבל הנוהל הצניעותי בתפיסת עולם זה היה מחנה אחד קדוש זה אומר, כן, יש פה איזשהן מסגרות שהן חייבות להיות, לא משנה אם הן דתיות, כללים או חוקים הם חייבים לקבוע לנו סדר יום.

יהודה גליק: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שאם הגבר ירצה לשים לעצמו כללים של צניעות בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה יהיה מאוד טוב.

עאידה תומא סלימאן: אני מחזקת את מה שאמרת, אני אומרת מצויין, שיהיה.

עאידה תומא סלימאן: אבל שלא יהפוך העניין של צניעות כסוג של האשמה והצדקה כלפי נשים.

עאידה תומא סלימאן: כי אני לא במקרה - - -

יהודה גליק: שיהיה ברור, האשם הוא המטריד לא הקורבן.

עאידה תומא סלימאן: מצויין, כי אני יודעת גם שהיו וישנם חברי כנסת שהתחילו עם התחלת הקמפיין הזה לדבר על שמרנות ועל כללי צניעות ועוד לפני אני זוכרת שהיה אותו מאבק בעניין החצאיות בכנסת שחלק מהשיח סביבו היה סוג של הצדקה לכל מיני הטרדות מיניות.

יהודה גליק: אין מקום להצדיק - - -

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אוקיי, אני יודעת שזה לא נכון אבל אני מזכירה לכולם.

עאידה תומא סלימאן: ואני רק רוצה להזכיר עוד דבר אחד לפני שאני פותחת גם לאורחות שלנו.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להזכיר וזה חשוב לי - - -

יהודה גליק: לא התכוונתי ל- - - יש לי פה שותפה קואליציונית - - -

עאידה תומא סלימאן: עסוקים בלעשות את החיים יותר טובים לאזרחי המדינה.

עאידה תומא סלימאן: רק שלא יבינו אותי לא נכון, הייתי צינית בקטע הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה רק להגיד דבר אחד - - -

יצחק הרצוג: במפלגת רקח הם לא ציניים אף פעם.

עאידה תומא סלימאן: אני מחדשת, מביאה רוח רעננה.

יצחק הרצוג: אנשים רציניים מאוד.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה רק להגיד דבר אחד.

עאידה תומא סלימאן: בלי להמעיט מערכו של הקמפיין הזה והחשיפה של הנשים אני רוצה להזכיר לכולנו – הנשים האמיצות האלה לא היו מקבלות את האומץ הזה גם בלי התרומה של ארגוני הנשים, של התנועה הפמניסטית שנאבקת כבר שנים רבות, עשרות שנים כדי להביא אותנו ליום הזה שאפשר בו, גם לא כל הנשים, אבל נשים בעיקר לצאת ולהצהיר ולהיות גלויות בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני תמיד רוצה להזכיר לעצמנו את המאבקים האלה שעדיין מנהלות אותם ומנהלים אותם בתנועה הפמניסטית כי לצערי, יש לי הרגשה שלפעמים מתחילים את הכל מחדש.

עאידה תומא סלימאן: ולא צריך להתחיל.

עאידה תומא סלימאן: צריך לבנות על הניסיון הקודם ולבנות עליו ואם כבר הזכרנו אז אורית סולציאנו, מנכ"לית איגוד מרכזי הסיוע, בבקשה גברתי.

<אורית סוליציאנו: תודה רבה.

<אורית סוליציאנו: קודם כל תודה רבה באמת על הדיון הזה.

<אורית סוליציאנו: אני חושבת שהוא מאוד מאוד חשוב ואי אפשר להסתפק בקמפיין Me Too בלי להסתכל על היום שאחרי.

<אורית סוליציאנו: כל פריצת קשר השתיקה הזו אם לא יהיו לה השלכות בתכלס אז פספסנו משהו בגדול.

<אורית סוליציאנו: אני רוצה לומר שתי נקודות מרכזיות על היום שאחרי.

<אורית סוליציאנו: אחת שקשורה למערכת המשפטית.

<אורית סוליציאנו: אני חושבת שמה שקרה שפריצת קשר השתיקה, השיח הציבורי שהשתנה והלגיטימציה שנותנים לשיח הזה חייבת לגרום למערכת המשפט בכל זאת לעשות שינוי.

<אורית סוליציאנו: זאת מערכת מקובעת במידה מסויימת וסדורה ופורמלית.

<אורית סוליציאנו: עכשיו אנחנו רואים בצורה מאוד מאוד ברורה שכל מה שמרכזי מכירים עשרות בשנים, 40 שנה אנחנו פועלים, יוצא לשטח.

<אורית סוליציאנו: המערכת היום לא יודעת לתת מענה מספיק טוב וחייבים לעשות כאן שינוי.

<אורית סוליציאנו: מעבר לכך, וזה אחד מהאתגרים שהארגון שלנו לקח, אנחנו חייבים - - -

עאידה תומא סלימאן: אבל אורית, כשאת אומרת חייבים לעשות שינוי יש משהו קונקרטי שאת מדברת עליו?

<אורית סוליציאנו: אני חושבת שצריכים להטיל סייגים למשל, לדוגמה, על איך הסנגורים מדברים במשפט הפלילי.

<אורית סוליציאנו: הם לא יכולים לשאול את כל השאלות שהם שואלים.

<אורית סוליציאנו: אני חושבת שהנושא של שופטים מתמחים בעבירות מין הוא חובה.

<אורית סוליציאנו: אי אפשר להמשיך ככה.

<אורית סוליציאנו: חלק מהמאבק של מרכזי הסיוע לאורך השנים זה למקצע את כל אנשי המקצוע בתחום.

<אורית סוליציאנו: מי שלא עובר X-Y-Z השתלמויות לא יכול להיות שופט בנושא וסנגור לא יכול לעשות מה שהוא רוצה.

<אורית סוליציאנו: זה דבר שצריך להסדיר אותו.

<אורית סוליציאנו: כמו שאנחנו דורשים מרופאים, עובדים סוציאליים- - -

<קריאה: בית משפט מיוחד לענייני עבירות מין?

<אורית סוליציאנו: בית משפט מיוחד לענייני עבירות מין וכו'.

<אורית סוליציאנו: דבר שני, אני חושבת שדווקא השיח של הטרדות מיניות במקום העבודה שהוא השיח שעולה היום מעלה נקודה מאוד חשובה.

<אורית סוליציאנו: צריך להעריך את ההתיישנות בתחום ההטרדות המיניות שהיום עומד על שבע שנים.

<אורית סוליציאנו: במשטרה זה שלוש שנים ויש עכשיו הצעת חוק לתיקון.

<אורית סוליציאנו: שבע שנים זה לא דיי כי - - -

עאידה תומא סלימאן: זאת ההצעה שאני מנסה לקדם כבר - - -

<אורית סוליציאנו: נכון ואני חושבת שמן הראוי שחברי הכנסת מכל קצות הקשת הפוליטית יסייעו לך ויעבירו את התיקון לחוק הזה.

<אורית סוליציאנו: מכוון שהטרדות מיניות בעבודה אנחנו רואים כמה שנים לוקח לנשים לדבר אותן.

<אורית סוליציאנו: שבע שנים זה כלום.

<אורית סוליציאנו: נקודה נוספת בהיבט המשפטי, צריך לפתח את מניפת המענים לנשים שמותקפות מינית.

<אורית סוליציאנו: חבר הכנסת יהודה גליק דיבר על פורום תקנה.

<אורית סוליציאנו: יש צדק מאחה, יש תהליכי גישור.

<אורית סוליציאנו: צריך לעודד נשים גם לתבוע תביעות נזיקיות דבר שהוא לא כל כך לגיטימי היום בארץ.

<אורית סוליציאנו: היום נשים פנו לשיימינג, ואני חושבת שכמו שאמרה חברת הכנסת זנדברג זה דבר טוב - - -

עאידה תומא סלימאן: אפשר להפסיק להגיד שיימינג.

עאידה תומא סלימאן: פנו לאמת, פנו לחשיפת האמת.

עאידה תומא סלימאן: כי שיימינג זה נשמע כאילו אנחנו עושות משהו רע.

יהודה גליק: חשיפת אור השמש.

<אורית סוליציאנו: אוקיי.

<אורית סוליציאנו: הנקודה השנייה שאני רוצה לומר כאן והיא מאוד מאוד ברורה ואני רוצה להגיד שאני מאוכזבת.

<אורית סוליציאנו: אנחנו עשינו איזשהו מחקרון מיפוי קטן מה קרה בארצות הברית בעקבות ה-Me Too ומה קורה בארץ.

<אורית סוליציאנו: במחקרון המיפוי הלא אקדמי מצאנו שבשבועות האחרונים 24 אנשים בכירים מתעשיית הקולנוע והעיתונות האמריקאית שהוציאו לאור את מעשיהם הבזויים נחשפו מתוכם למעלה מ-60% פוטרו או התפטרו.

<אורית סוליציאנו: זה הנתונים שיש לנו בארצות הברית.

<אורית סוליציאנו: מה קורה בארץ?

<אורית סוליציאנו: תסתכלו, מהרשימה הלא אקדמית שעשיתי, יורם זק עדיין בערוץ 2, אייל גולן שאמנם, אני אומרת כאן בקול רם, לא הורשע בדין פלילי, אני אומרת את זה כי הוא בזמנו איים עליי בתביעת דיבה.

<אורית סוליציאנו: הוא לא הורשע בדין פלילי, התיק שלו נסגר מחוסר ראיות, מה שהוא עשה הוא לא מוסרי ולמה הוא מקבל פריים טיים בערוץ 2?

<אורית סוליציאנו: המסר שלי כאן לראשי הארגונים בארץ.

<אורית סוליציאנו: אין די בכך שגבי גזית ייצא לחופשה.

<אורית סוליציאנו: אני רוצה לראות כל מנכ"ל, כל ראש ארגון, קודם כל מוקיע את ההתנהגות ו-ב' עושה תהליכי מניעה, מתניע את הקוד הוולונטרי למניעת הטרדה מינית שפיתח איגוד מרכזי הסיוע ובקרוב יהפוך להיות תו תקן.

<אורית סוליציאנו: מטמיע סדנאות למניעת הטרדה מינית שעושים 30-40 שנה מרכזי הסיוע ויוצר מוגנות בארגון.

<אורית סוליציאנו: משפט אחרון, אנחנו מדינה שמומחית בביטחון.

<אורית סוליציאנו: בכל קניון יש שומר ביטחון, בכל מסעדה הרבה פעמים יש קצין ביטחון מבחוץ.

<אורית סוליציאנו: אני רוצה שבכל ארגון יהיה ממונה והיא תקבל משאבים על הביטחון הסביבתי של העובדות.

<אורית סוליציאנו: הממונות למניעת הטרדה מינית היום אין להן מספיק כלים לעשות את זה וזה חלק - - - מערכתי.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת אורית שהצלחת ככה לאסוף ביחד הרבה מהדברים שאנחנו כבר בשנתיים וחצי האחרונות עובדות עליהם בוועדה.

עאידה תומא סלימאן: אני עובדת גם בשיתוף פעולה איתכם גם בנושא של הטרדות מיניות במקומות עבודה וגם בארגונים מאוד גדולים שעד עכשיו לא בנו את רשת הביטחון לנשים בתוך הארגונים האלה כדי שירגישו באמת שהן יכולות להיות מוגנות כאשר יקרה משהו כזה.

עאידה תומא סלימאן: ולצערי הרב, אנחנו אמרנו ונזכר עכשיו כל הנושא של הגיבוי שנתן מפכ"ל המשטרה, אנחנו קיימנו שני דיונים על זה, לחלק מהקצינים שהוגשו נגדם תלונות בעניין של הטרדות ותקיפות מיניות.

עאידה תומא סלימאן: ואם זה קורה במשטרה אז אנחנו יכולות להבין שעדיין הדרך היא מאוד ארוכה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה רק להגיד דבר אחד.

עאידה תומא סלימאן: אחד הדברים שאולי גם המערכת המשפטית צריכה לשאול את עצמה.

עאידה תומא סלימאן: אני עוקבת אחרי מקרה שקורה עכשיו בעיר מולדתי, נצרת, איפה שאדם שהוא בעמדה מאוד בכירה בארגון מאוד חשוב באחד מבתי החולים.

עאידה תומא סלימאן: אני נסחפת גם כן לנושא.

עאידה תומא סלימאן: הוגשו נגדו תלונות.

עאידה תומא סלימאן: תלונה על הטרדה מינית במקום העבודה.

עאידה תומא סלימאן: ובית המשפט יום אחרי יום נותן הארכה לצו איסור פרסום.

עאידה תומא סלימאן: בעצם בית המשפט בנצרת נותן יד לבנאדם כדי להגן על עצמו ולסתום עוד פיות.

עאידה תומא סלימאן: כי ברגע שיתפרסם השם הזה נוכל לדעת אם יש עוד נשים שהותקפו על ידו או הוטרדו על ידו ועדיין לא ידעו שאפשר לעשות את זה ולגשת ולהגיש תלונה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה אחד מהדברים שהמערכת המשפטית, ואנחנו צריכות להאבק על זה, שהמערכת המשפטית לא תתן יד בדברים האלה.

עאידה תומא סלימאן: וכל מי שמועמד, כמו שאפשר לפרסם שמות של אנשים שנחקרים על כל מיני עבירות, אפשר גם בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: וזה לא שיימינג אלא זה תלונה אמיתית.

עאידה תומא סלימאן: עורכת דין מרים זלקינד משדולת הנשים, בבקשה.

<מרים זלקינד: אני קודם כל רוצה לפתוח בברכות לכל הנשים שנחשפו, אם זה בפורומים קטנים, אם זה בפורומים גדולים.

<מרים זלקינד: כל אחת כזו היא גיבורה ואמיצה וזה לא מובן מאליו והיא נותנת כוח לכולנו.

<מרים זלקינד: אני רוצה לספר משהו אישי על עצמי.

<מרים זלקינד: לפני כמה שנים ליוויתי חברה טובה למשטרה להגיש תלונה דווקא על עבירה שהיא לא עבירת מין, משהו אחר.

<מרים זלקינד: ואני זוכרת שכשנכנסנו, זה היה ברמת גן, לתוך תחנת המשטרה, ישבו שם שני יומנאים שהתחילו לצעוק לעברנו, "אונס, אונס, תלונה על אונס", כאילו באנו להודיע להם שזכו בלוטו.

<מרים זלקינד: זו הייתה תחושה משפילה, קשה, אני לא יכולתי שלא לחשוב מה קורה לנשים שבאמת רוצות להתלונן על אונס ונכנסות וזה קבלת הפנים שהן מקבלות.

<מרים זלקינד: והעובדה שכל כך הרבה נשים במשך כל כך הרבה שנים לא התלוננו, לא נתנו במערכת האכיפה והמשפט שום אמון צריכה לשמש קריאת השכמה דחופה למערכת המשפט, למערכת האכיפה בכל הנוגע לטיפול בעבירות מין, גם ביחס לטיפול הפלילי וגם ביחס לטיפול האזרחי.

<מרים זלקינד: וחייבים להתחיל להבנות מסלולי משמעת אפקטיביים במקומות עבודה כי עובדה שכרגע זה לא עובד.

<מרים זלקינד: בהזדמנות הזו אני גם רוצה לצאת בקריאה מטעם שדולת הנשים.

<מרים זלקינד: הנפגעות של תקיפה מינית ונפגעות של הטרדות מיניות לפנות אלינו ולתבוע באמצעותנו אזרחית כי זה כלי שבאמת הוא יכול להיות מאוד יעיל.

<מרים זלקינד: לצערנו במצב שבו המשטרה לא מטפלת כמו שצריך, לא מספיק מטפלת כמו שצריך בתלונות אז זה כלי שיכול להיות יעיל ולסייע לנשים רבות ואנחנו נשמח לסייע בעניין.

<מרים זלקינד: כמו שכולן יודעות רק ההוכחה בדין הנזיקי הוא פחות מאשר ברב פלילי.

<מרים זלקינד: לא צריך לעבור את כל מסכת הייסורים שעוברים בדין הפלילי ואנחנו מקוות שגם באמצעות הכלי הזה ובאמצעות הפגיעה בכיס של הפוגעים אנחנו נצליח להוביל לשינוי.

<מרים זלקינד: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת מירב בן ארי, בבקשה.

מירב בן ארי: תודה רבה גברתי היושבת ראש.

מירב בן ארי: אני קודם כל מודה לך על הדיון החשוב הזה ולכל מי שהגיע.

מירב בן ארי: אני רוצה לומר שני דברים.

מירב בן ארי: אחד, אני חושבת שהקמפיין הוא חשוב ואני אישית גם הצטרפתי אליו, התראיינתי לפני שבועיים-שלוש בידיעות, סיפרתי על ההטרדות.

מירב בן ארי: זה סיפור חיינו, אין מה לעשות.

מירב בן ארי: כשבאים לדבר על הטרדות זה חלק מהחיים שלנו.

מירב בן ארי: כל דבר זה מהצבא ששרו לי שירים נלוזים שאפילו אי אפשר להגיד מה שרו לי החיילים שזה כאילו אמור להחמיא לי, זה לא.

מירב בן ארי: עד השוטר הירדני במעבר הגבול בין ירדן לישראל ששלח יד למקום שהוא לא אמור לגעת בו.

מירב בן ארי: ומה אני אגיד לשוטר הירדני, מה אתה עושה?

מירב בן ארי: הוא אפילו לא מבין מה אני רוצה - - -

עאידה תומא סלימאן: זאת עלולה להיות תקרית דיפלומטית.

מירב בן ארי: עזבי, זה היה כשהייתי צעירה לפני 15 שנה, צעירה ויפה, אז כנראה משכתי גם את השוטר אבל לא משנה - - -

עאידה תומא סלימאן: זה לא העניין של המשיכה אבל לא חשוב.

מירב בן ארי: אין מה לעשות, זה חלק מהחוויות שאישה עוברת - - -

<קריאה: דווקא יש מה לעשות.

<קריאה: זה לא משיכה.

מירב בן ארי: עזבי, את יודעת, אני תיכף אגיד משהו על יש מה לעשות.

<קריאה: תפני בבקשה 1202 - - -

מירב בן ארי: ליזה אהובה - -

עאידה תומא סלימאן: תאמיני לי שמירב יודעת את זה.

מירב בן ארי: - - מה זה יודעת אני גם, אני מתה עליה, היא יודעת, אני קהל שבוי שלה, אין מה לעשות.

מירב בן ארי: בכלל של המרכזי סיוע, מה שהן עושות זה טיפה בים וטיפת קודש.

מירב בן ארי: אבל אני רוצה להגיד שבעניין של להתלונן וגם אני נחשפתי בידיעות וסיפרתי קומץ מההטרדות שעברתי אבל אני אומרת שבסופו של דבר קצת יש לי חמוץ כזה בלב, אני אגיד לכם למה.

מירב בן ארי: כי אתם רואות מי יוצאות.

מירב בן ארי: יוצאות כל הנשים החזקות.

מירב בן ארי: יוצאות ההיא בפוסט בפייסבוק שלא אכפת לה, באמת, כי יש לה משפחה ואת רואה את דנה ויס.

מירב בן ארי: נכון, אבל עלא כיפאק, איפה את נמצאת, ואני חושבת על אותן נשים שעוברות והן לא יוצאות עכשיו.

מירב בן ארי: להגיד לכם תצאו כולם, לא יודעת.

מירב בן ארי: אני אומרת לכם לא יודעת.

מירב בן ארי: לא יודעת אם אישה שהיא לא חזקה מספיק מסוגלת לעמוד בזה, מסוגלת לעמוד בלחצים.

מירב בן ארי: דיברה תמי על העניין של העורכות דין, אבל עזבו עורכות דין, המשפחה יגידו לה למה את צריכה את זה.

מירב בן ארי: מה את צריכה עכשיו לעשות את זה, את כל הבלאגן, את הפוסט בפייסבוק - - -

איילת נחמיאס ורבין: אבל גם דנה וייס הרגישה ככה.

מירב בן ארי: את יודעת - - -

<קריאה: יש הבדל יש הבדל.

איילת נחמיאס ורבין: גם הנשים החזקות מרגישות ככה.

מירב בן ארי: אני אגיד את זה במילים עדינות, אני יודעת ש - - - הקטע שנשים חזקות עושות את זה ואת לא רואה באמת - - - את לא רואה את הנשים שבאמת - - - אני לא יודעת - - -

עאידה תומא סלימאן: זה בסדר, אני חושבת - - -

מירב בן ארי: את אומרת לך, אני מותר לי בדעה האישית שלי, עדיין יש לי זכות לדעה אישית, לא יודעת אם אישה שהיא לא מהברנז'ה הוא אישה שהיא לא - - - אם זה מה שיגרום לה לצאת.

מירב בן ארי: את יודעת בעיני מה יגרום באמת לאישה כזו לצאת, לראות שבאמת באמת הנשים שגם על דברים כאלה מטופלים.

מירב בן ארי: עכשיו נכון, אז ההוא יצא לחופשה והיום שמעתי על ההוא מהשרדות שהוא מתנצל.

מירב בן ארי: בסדר, לבוא ולהגיד לכם שכל אותן הנשים שהוא חפן את ישבנן עכשיו יבואו ויצאו, לא, כי הן מדלגות את זה.

מירב בן ארי: אבל אני אומרת במקום שלי הקמפיין הוא חשוב.

מירב בן ארי: להגיד לכם שזה מה שיוציא נשים באמת, אני לא בטוחה.

מירב בן ארי: אני חושבת שעדיין, ודיברנו על זה אתמול גם בוועדה של ביקורת המדינה, הדרך הכי טובה בעיניי זה מעבר ללדבר על זה אני חושבת שהדרך הכי טובה זה לחזק, לחזק ולחזק את מרכזי הסיוע.

מירב בן ארי: כי איך אתמול אמרנו בוועדה לביקורת המדינה - יש כל כך הרבה סטודנטיות שנפגעו מהמרצה שלהן.

מירב בן ארי: הדרך הכי טובה להשתקם או לפתח אמון חדש בגברים זה ממה שהן עושות.

מירב בן ארי: אז אני אומרת לכן, בעיניי, זה לא סותר, נכון, אבל בדעה האישית שלי לא השתכנעתי מהקמפיין.

מירב בן ארי: הדבר שאני הכי משוכנעת אליו זה העבודה של מרכזי הסיוע, הפעילות שהן עושות.

מירב בן ארי: אתמול בוועדה לביקורת המדינה דיברנו על הטרדות מיניות בקמפוסים.

מירב בן ארי: אני מודה - - -

<ליזה ניקולאיצ'יק: תשכנעי בזה את כחלון שלך בבקשה.

מירב בן ארי: כחלון שלי, סליחה, התגייס בשביל - - - -

<ליזה ניקולאיצ'יק: לא מספיק, לא מספיק.

מירב בן ארי: שכל הדלתות נטרקות - - -

<ליזה ניקולאיצ'יק: את המחמאות אי אפשר למרוח על הלחם ולקנות במרכזי הסיוע בזה.

מירב בן ארי: - - - מחבקת כל הזמן, אני שומרת את הזכות לחבק.

מירב בן ארי: אבל הוא היה בשבילך ואנחנו תמיד נהיה שם ואני חושבת שמה שהן עושות זה הדרך.

מירב בן ארי: הקמפיין חשוב, אני מודה שלא השתכנעתי.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו התחלנו בזה ואמרנו שעד עכשיו מי שיצאו הן נשים חזקות.

עאידה תומא סלימאן: קודם כל בואו נגיד דבר אחד.

עאידה תומא סלימאן: זה שנשים חזקות יוצאות ואומרות גם לי, אני החזקה- - - השאלה, ועל זה אנחנו מקיימות דיון של היום שאחרי החשיפה הזו.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו רוצות שכל הנשים יהיה להן את הכוח לבוא ולדבר אבל צריכות לבנות - - - בגלל זה - - - מה שאני מנסה להגיד, הדיון הזה הוקצה במיוחד כדי לדבר מה אנחנו יכולות לעשות כדי שזה לא יישאר נחלתן של הנשים המפורסמות, הלבנות, העשירות, החזקות שיכולות כן לעשות את זה.

עאידה תומא סלימאן: אלא מה המערך שצריך לבנות כדי שכל הנשים יכולות לעשות - - -

<קריאה: אנחנו צריכות לשנות את השיח - - -

עאידה תומא סלימאן: אני תיכף נותנת לכן ואתן תתרמו את חלקכן מה אפשר לעשות אבל לפני זה יש חברת הכנסת לאה פדידה ואז אני עוברת לאורחות.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה גברתי.

לאה פדידה: תודה כבוד היושב ראש.

לאה פדידה: האמת היא שחברת הכנסת מירב נגעה בנקודה שאני באמת רציתי לציין כי מה שקרה אחרי הפעילות הזאת אני ירדתי לפגוש נשים בצפון ולדבר איתן והאמירה ששמעתי מהן בדיוק זה ככה.

לאה פדידה: הן יכולות.

לאה פדידה: והמילה הזאת הן יכולות כאבה לי פה.

לאה פדידה: כי באמת זה הצטייר כמו שאמרת, כנשים חזקות, נשים שיכולות לספוג את העליהום, נשים שיכולות להתמודד אם זה מקום הפרנסה שלהן, אז לא יקרה כלום אם לא יהיה חודש משכורת בבית הן יחכו למקום פרנסה אחר- - -

מירב בן ארי: או שלא יפטרו אותן בכלל כי הן מראש חזקות בארגון.

לאה פדידה: יפה.

לאה פדידה: ואני, לדעתי, אם אנחנו לא נצא בשלב 2 גם את יכולה, לא רק Me Too, וחובתנו לנשים שעשו דבר אחד או שתיים בחיים ויש פה נבחרות ציבור שאני רואה וחברות בשדולה, חובתנו פשוט לעזוב את "מגדל השן" בעירייה או בכנסת ולרדת למעלה, כבוד היושבת ראש, לרדת למטה ולדבר איתן בשיח.

לאה פדידה: ויש מועצות נשים, יש קבוצות נשים שאני התארחתי בשתיים מהן בשבועיים האחרונים ולדבר איתן, להסביר להן, להראות להן שגם אם הן יגשו תהיה קבוצת תמיכה.

לאה פדידה: אתן יודעות שאנחנו בעצם נשים שצריכות, גם להבדיל אלפי הבדלות באחת מ-9.

לאה פדידה: הוכיח שזה נשים יחד ואנחנו יודעות לתת כתף אחת לשנייה - - -

<קריאה: אז מה אנחנו עושות 40 שנה.

לאה פדידה: ויש מה שאומר, אם אנחנו נהיה שם בשבילך וניתן קבוצת תמיכה וניתן כתף לא אחרי גם מה שקרה לך אלא גם לפני .

לאה פדידה: שהיא תדע שהיא מוגנת.

לאה פדידה: שהיא תדע שגם היא יכולה.

לאה פדידה: כי אני מסכימה איתך ממש בהחלט כי לשמוע את המשפט מנשים, אני לא יודעת איך לקרוא לזה, נשים מהפריפריה או נשים שידן לא משגת להיות חזקות כלכלית ועצמאיות, הן יכולות ואני לא זה קשה ועל זה אנחנו צריכות לתת את הדעת.

לאה פדידה: ואני מכאן כן הייתי יוצאת בקריאה, בואו פשוט נרד למטה להכין תכנית, מה שנקראת, שלב שני, גם את יכולה ללכת לשמוע, לראות, לשמוע אותן מה הן צריכות מאיתנו על מנת שגם הן יהיה להן את האומץ לגשת ולהתלונן.

לאה פדידה: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה להגיד שעצם העובדה שהקמפיין Me Too מעורר רעיונות כאלה אצל חלק מהנשים זה סימן שזה כבר הצליח.

לאה פדידה: הצלחה גדולה, זה עורר אצלן.

לאה פדידה: אבל עכשיו צריך שלב שני.

עאידה תומא סלימאן: איילת, במשפט בבקשה, כי אני רוצה לתת לאורחות.

איילת נחמיאס ורבין: אני מרגישה חובה מוסרית להגן על החזקות הלבנות.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה.

איילת נחמיאס ורבין: לא בגלל שאני - - -

מירב בן ארי: שאת לבנה.

איילת נחמיאס ורבין: לא, אני לא לבנה אבל אני ורודה.

עאידה תומא סלימאן: למה נפגעת?

איילת נחמיאס ורבין: לא, אני אגיד לך - - -

לאה פדידה: אגב, יש גם שחורות חזקות.

איילת נחמיאס ורבין: אלף, יפה - - -

עאידה תומא סלימאן: חברות כנסת נכבדות, לבנה זה לא צבע, זה ביטוי של מעמד.

איילת נחמיאס ורבין: פשוט חברת הכנסת מירב בן ארי, חברתי היקרה, וגם חברת הכנסת לאה פדידה לא היו קודם כשאני דיברתי ואני סיפרתי שאחת מהחזקות האלה דיברה איתי ביום רביעי ואני שמעתי בנאדם סדוק לחלוטין.

איילת נחמיאס ורבין: לחלוטין, לחלוטין, לחלוטין.

איילת נחמיאס ורבין: התגובות לגילוי שלה היו כל כך נוראיות שאי אפשר לתאר מה הן עברו.

איילת נחמיאס ורבין: ולכן, בין אם זה מחזק אחרות ובין אם לאו אני אומרת, אלה נשים שנפגעו וצריך להבין שמהן, אגב, דווקא בגלל החוזק והמקום שבו הן נמצאות זה דרש אומץ לא פחות.

איילת נחמיאס ורבין: אולי אומץ אחר, לא משנה איך נגדיר את זה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מוכרחה להגיד את זה בשמן.

<גאיה קורן: אנחנו גם חוטפות את רוב האש.

<גאיה קורן: קראו לי פמינאצית ומילאו את - - -

עאידה תומא סלימאן: כן.

עאידה תומא סלימאן: אני רק גם אוסיף משפט אחד.

עאידה תומא סלימאן: נשים חזקות נמצאות בדרך כלל במערכות וארגונים מאוד כוחניים.

עאידה תומא סלימאן: כך שגם המאבק שלהן בתוך הארגון המאוד כוחני נעשה יותר ויותר אלים לפעמים יותר מאשר האישה המוחלשת.

עאידה תומא סלימאן: אז בואו נגלה קצת סולידריות נשית גם עם החזקות, גם עם החלשות, גם עם המוחלשות.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת ללינדה חואלד ממרכז סיוע לנפגעות אלימות פיזית ומינית.

עאידה תומא סלימאן: נשים נגד אלימות, הארגון החביב עליי, בבקשה.

<לינדה חואלד: שניהלת אותו ל-20 שנים או יותר אפילו.

<לינדה חואלד: אני חושבת שהקמפיין Me Too ממש חשוב, השפיע על השיח החברתי גם בחברה הערבית והעלה את הנושא על האג'נדה היום יומית בתקשורת הערבית.

<לינדה חואלד: דנו, דיברנו, התראיינו כמה פעמים וזה מאוד חשוב.

<לינדה חואלד: זה לא רק Me Too ובעקבות Me Too אלא זה כמו שאמרה עאידה ורונית זה פרי עבודה כאן של מרכזי הסיוע, של הארגונים הפמניסטיים וזה גם תוצר של עשרות שנים שעמותת נשים נגד אלימות עובדות בשטח בחינוך, בהעלאת מודעות בחברה וזה השפיע ממש באופן עמוק על השיח הציבורי.

<לינדה חואלד: אבל עדיין בחברה הנשים מפחדות.

<לינדה חואלד: בקמפיין אתם לא שמעתם, לא ראיתם אישה ערבייה אחת.

<לינדה חואלד: באחד הראיונות שאלו אותי כאילו נשים פמניסטיות, נשים פעילות, לא שמענו שהן דיברו וחשפו את ההתעללות שהן עברו, זה לא היה צפוי - - -

עאידה תומא סלימאן: לינדה סליחה, אני ניסיתי לשכנע את אחת הנשים שדווקא כן חשפה.

עאידה תומא סלימאן: היה לה קשה להגיע היום ואני יכולה להבין אותה.

עאידה תומא סלימאן: אבל יש מקרים מאוד בודדים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו יודעים על מקרים מאוד בודדים.

<לינדה חואלד: מאוד בודדים, בדיוק.

<לינדה חואלד: נשים עדיין משלמות מחיר ממש כבד, גם חברתי, גם כלכלי.

<לינדה חואלד: נשים גם בחברה שעדיין מאשימות את הנפגעת, לא תומכות, מטילות אחריות כבדה על הפגיעה והתקיפה שהיא עברה אז היא לא יכולה לבוא ולדבר על הפגיעה שהיא לא אחר כך תקבל את התמיכה הראוייה לחשיפה שלה.

<לינדה חואלד: גם מבחינה כלכלית אנחנו מדברים על כך ש-75% מהנשים הערביות לא עובדות.

<לינדה חואלד: 60% מהנשים האקדמיות מובטלות.

<לינדה חואלד: אז מדברים על אחוז ממש קטן של נשים שעובדות וברגע שהן נחשפות להטרדות במקומות עבודה אין להן ברירה, אין להן בחירה מה לעשות.

<לינדה חואלד: וברוב הזמן הן שותקות, הן ממשיכות או בזמן שהן שותקות.

<לינדה חואלד: הנקודה שהעלתה עאידה לפני כמה זמן על כל הנושא של צו איסור פרסום זאת נקודה שרציתי להעלות.

<לינדה חואלד: אנחנו מלווים תהליך פלילי.

<לינדה חואלד: 75% מהליווים שאנחנו עשינו בשנתיים האחרונות הוציאו צו איסור פרסום על התוקף.

<לינדה חואלד: שומרים על התוקף, על הפרטיות שלו, על השם שלו - - -

עאידה תומא סלימאן: לינדה, הסטטיסטיקה הזו מאוד חשובה כי אני חושבת שאין לה מקבילה בתיקים שהם לא באוכלוסייה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת שהמערכת המשפטית חייבת תשובה על דבר כזה ואי אפשר לעבור בשקט על זה שהם עוזרים ומסייעים לאנשים שעומדים מול האשמות כאלה בלהתחבא ולא לפרסם את זה.

<לינדה חואלד: הקושי בהליך הפלילי, בחקירות, לאישה ערבייה זה מקום זר להכנס למשטרה, לפרקליטות, לבית משפט.

<לינדה חואלד: זה הסוד של החיים שלה שחשפה אחרי כמה שנים, 10 שנים, עשרות שנים.

<לינדה חואלד: ברגע שהיא מגיעה לשם היא לא מקבלת את היחס או היא לא מקבלת - - - שמוציאים צו איסור פרסום בשבילה זה שהם שומרים עליו.

<לינדה חואלד: המקרה שדיברה עליו עאידה באחד מבתי החולים בדיוק ככה היה שיש נשים שיכולות לדבר עם המרכז, לחשוף את זה עם המרכז הם היו מכירים את הבנאדם הזה, אם היה התוקף ידוע זה היה מקל על הרבה נשים להמשיך בתהליך ולהיות במקום יותר בטוח.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה לינדה ואני חייבת להגיד שגם מרכז הסיוע והעמותה בכלל עושות עבודה נהדרת במיוחד כשאני רואה את הפירות של גברים שפונים אליי.

עאידה תומא סלימאן: סיפרתי את זה בעבר ואספר את זה שוב.

עאידה תומא סלימאן: כאשר סבא של נערה שהותקפה מינית בבית הספר פנה אליי בתחילת הדרך בכנסת ואני מלווה אותו כשנה ומשהו כי הוא לא מרפה והוא רוצה גם לקבל טיפול לנכדה שלו וגם לסייע לה בכל העניין, תלונה במשטרה ואחר כך להרחיק את המורה מבית הספר.

עאידה תומא סלימאן: והוא מנהל מאבק עיקש ולא אכפת לו שכל הכפר מדברים.

עאידה תומא סלימאן: להיפך, הוא אומר, אני רוצה לתת דוגמה לאחרים.

עאידה תומא סלימאן: ועל מקרים כאלה בונים גם כן מהפכה בעיניי.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לעורכת דין קרן גרינבלט, בבקשה גברתי.

<קרן גרינבלט: תודה.

<קרן גרינבלט: אני ברשות

<קרן גרינבלט: כם רוצה להקריא משפט מתוך מייל יפה שקיבלתי אחרי שהתראיינתי בנושא של הטרדות מיניות ביום שבת.

<קרן גרינבלט: כותב לי כך גבר זר: "אני יצאתי עם נשים", ותסלחו לי על השפה, "והייתי יעד לשרמוטות שהמוות יקח אותן.

<קרן גרינבלט: אמרו לי אל תתחיל איתן כי בית המשפט מטבעו מגן עליהן, נחנקתי ושתקתי.

<קרן גרינבלט: האישה הישראלית הינה חלאת אדם מטבעה, סחטנות זה גם שם המשחק וכו' וכו'".

<קרן גרינבלט: ואני רוצה להגיד שה-backlash שחוות נשים שנחשפות היום בין אם הן מפורסמות ובין אם הן לא מפורסמות הוא לא רק בטוקבקים, הוא גם באיומים אישיים, הוא גם באמת בחוויה של קושי מאוד מאוד גדול לשאת לא רק את הפגיעה אלא גם את הצעד הזה לחשוף את הפגיעה וזה דבר שאנחנו צריכות לא להרפות ממנו ולהמשיך לשנות מבחינת השיח הציבורי והדברים שצריך להטיל עליהם את הזרקור.

<קרן גרינבלט: אני רוצה גם להגיד באמת בהמשך לשיחה המעניינת שהתחילה כאן על הזרקור על המפורסמות והנשים החזקות.

<קרן גרינבלט: שצריך לזכור, לא רק שהן מנהלות מאבק שהוא קשה בפני עצמו, אלא גם שהסיפורים שהתקשורת מתעניינת בהם הם סיפורים שאחר כך עוזרים לנו, לנשים שנפגעו בעבר שלהן ולא בהכרח יודעות להגדיר את מה שהן עברו כפגיעה.

<קרן גרינבלט: הסיפורים האלה עוזרים גם לפוגעים להבין שהדברים שהם עשו הם פגיעה ושהם אסורים ושהם מותירים חותם מאוד מאוד כואב על הנשים שחוו אותם.

<קרן גרינבלט: הסיפורים האלה מאוד מאוד עוזרים בתהליך החינוכי שאנחנו עכשיו עוברות ביחד עם החברה הישראלית.

<קרן גרינבלט: וזה סופר חשוב.

<קרן גרינבלט: אני רוצה לקרוא כאן לכל הנשים המפורסמות ולכל הנשים החזקות שנמצאות בעמדות כוח במערכות שלהן להמשיך ולחשוף את הסיפורים האלה שבהם התקשורת מתעניינת.

<קרן גרינבלט: כי למרות שהתקשורת לא תתעניין בכל הסיפורים של הפוגעים האנונימיים או של הנפגעות האנונימיות, אלו שהם בפריפריה ואלו שהן לא בעמדות כוח, עדיין יש ערך מאוד מאוד גדול לחשיפה של הדברים האלה.

<קרן גרינבלט: זה עוזר לנו לרבד את ההבנה החברתית הכללית, הציבורית, של מה זה הטרדה מינית ומה זה אלימות מינית ומה זה פגיעה ואיך זה נראה.

<קרן גרינבלט: ובסוף, אני רק רוצה לחזק את מה שאמרה אורית סוליציאנו.

<קרן גרינבלט: הנושא של מעמד הממונות על הטרדה מינית במקומות העבודה הוא אחד הנושאים הכי חשובים.

<קרן גרינבלט: המון ממונות הן רק על הנייר.

<קרן גרינבלט: המון ממונות לא יודעות שום דבר על החוק למניעת הטרדת מינית, לא מקבלות הכשרה ומטעות את הנשים שמתלוננות במקומות העבודה ולא עושות תהליכים מקצועיים ולא עומדות בדרישות החוק.

<קרן גרינבלט: אני חושבת שזה אחד המאבקים שאנחנו צריכות לקחת אותם קדימה וכמובן שמערכת המשפט צריכה להתקדם לאיפה שהתקשורת מתחילה להתקדם אליו.

<קרן גרינבלט: תודה רבה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: א"מ מפרלמנט נערות.

<א"מ: היי, אני א"מ, אני בת 16, ואני משתתפת בפרלמנט נערות בהנחייה של רחל לוי הרץ.

מירב בן ארי: מאיפה את?

<<א"מ: > - - - אז אני רוצה לספר את הסיפור שלי.

<<א"מ: ב-7.1.2017, זה התאריך שבו בפעם הראשונה עברתי תקיפה מינית.

<<א"מ: בנאדם ברחוב החליט שמותר לו לגעת ולהעיר.

<<א"מ: אני זוכרת את התאריך הזה כי גם באותו בוקר היה לי מבחן בהיסטוריה והדבר היחידי שיכולתי לחשוב עליו באותו זמן זה שאני עומדת להכשל במבחן.

<<א"מ: נפגעתי מאוד מהסיטואציה, הייתי גם היסטרית, התקשרתי לאמא שלי שניסתה להרגיע אותי.

<<א"מ: באותו ערב הגעתי הביתה והייתה לי שיחה עם אמא ולאורך כל השיחה לא היה לי מושג שאמא שלי עברה את אותם דברים, אפילו גרועים יותר.

<<א"מ: לפני כמה שבועות מצאתי את עצמי כמו כל בערך נערה בגילי באינסטגרם שם נתקלתי לראשונה בפוסט שסיפר על הטרנד

מירב בן ארי: את נהדרת ואת מקסימה ואנחנו שמחות שבאת.

מירב בן ארי: אבל יש חוקים ואת כרגע מצולמת.

מירב בן ארי: ובלי אישור של הורייך - - - אז שתדעי, עכשיו תמשיכי, הפסקנו את הצילום, עכשיו שומעים אותך.

מירב בן ארי: השם שלך חסוי לפרוטוקול, הפסקנו את הצילום, את תדברי ונחזור לצלם.

<<א"מ: > אז בעצם נתקלתי בפוסט הזה, שיתפתי את אמא שלי בדעה שלי והבנתי שבשביל אמא שלי הפרוייקט הזה הוא דבר ממש מדהים.

<<א"מ: ואחרי השיחה הזו בשבילי זה היה דבר מדהים עוד יותר.

<<א"מ: בעצם הפעם הראשונה אמא שלי סיפרה לי על הדברים שהיא עברה.

<<א"מ: ודברים שאני דיי בטוחה שאם הם היו קורים היום זה לא היה נחשב בגדר הטרדה מינית זה היה נגמר באם לא מאסר.

<<א"מ: והיה מאוד קשה לעכל את זה שאמא שלי, שהיא בעצם האישה הכי חזקה שאני מכירה עברה את הדברים המזעזעים שהיא סיפרה לי.

<<א"מ: יותר מדיי דעות על הפרוייקט אין לי אבל על ההשפעות שלו יש.

<<א"מ: הפרוייקט הזה משפיע על נשים שעברו חוויות דומות שאמא שלי נמנית אחת מהן.

<<א"מ: הוא גרם להן להפתח ולהחליט לשתף כמו שאמא שלי בחרה לשתף אותי.

<<א"מ: ועל הנערות איך הוא משפיע?

<<א"מ: הוא גורם להן להבין שהן לא לבד.

<<א"מ: כשאני עברתי את הסיטואציה שלי לא סיפרתי לאף אחד.

<<א"מ: בעצם זו גם הפעם הראשונה שאני בוחרת לשתף את זה באופן פומבי.

<<א"מ: הפרוייקט הזה הצליח להגביר את המודעות ולהראות כמה התופעה הזאת נפוצה בלי להפוך את זה לדבר לגיטימי ושגרתי.

<<א"מ: הפרוייקט הזה יגרום, אם לא כבר גרם, לנערות שעברו במהלך חייהן הטרדות מיניות להרגיש שהן לא לבד ובתקווה יתן להן את האומץ והביטחון לקום ולשתף ולספר.

<<א"מ: ובשבילי, הפרוייקט הזה נתן לי את ההזדמנות להכיר את אמא שלי כמו שבחיים לא הכרתי.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה להגיד המילה של נשים חזקות נאמרה הרבה בדיון הזה ואני רוצה להגיד שאם אנחנו מאמינות שזה לא באשמתנו אז זה קורה גם לחזקות וגם לחלשות.

עאידה תומא סלימאן: וכל אחת מאתנו, להגיד לכם את האמת, כשהקמתי את נשים נגד אלימות בשנת 92' הרבה מהמדיה שבאה לדבר איתי שאלו אותי אם אני בעצמי קורבן אלימות ובגלל זה עשיתי את זה.

עאידה תומא סלימאן: והתגובה בחודשיים הראשונים הייתה, לא, מה פתאום, אני לא אישה שעברה אלימות.

עאידה תומא סלימאן: ולאט לאט התחלתי להבין שאין חיה כזאת, אישה שלא עברה הטרדה לפחות מינית או אלימות מסוג מסויים.

עאידה תומא סלימאן: אז אני חושבת שמאוד חשוב להדגיש, אנחנו כל הזמן אומרות שרק החזקות יכולות לצאת.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה גם מגדיר מה אנחנו מבינים על כוח ואיך אנחנו תופסים כוח.

עאידה תומא סלימאן: יש הרבה נשים שמנהלות מאבק מאוד מאוד עיקש בבתי משפט כבר שנים ואלה נשים חזקות.

עאידה תומא סלימאן: לא יצאו לתקשורת אבל הן חזקות.

עאידה תומא סלימאן: כי הן מכינות את הדרך לכל אלה שאחרי שנים ירגישו מאוד בנוח ללכת לבתי משפט ולעשות את זה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נדאג לחסות את השמות.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לסיוון יעקבסון מקולך, בבקשה סיוון.

<סיון יעקבסון: אני אתמקד במה שלא נאמר עד עכשיו כי אמנם עליזה לביא שהקימה ההטרדות המיניות בקולך כבר דיברה ודיבר גם חבר הכנסת יהודה גליק על מה קורה בחברה הדתית.

<סיון יעקבסון: אבל אני רוצה לומר שהשפה האזרחית, לצערי הרב, עוד לא מספיק התיישבה עמוק בחברה הדתית בנושא הזה של הטרדות מיניות.

<סיון יעקבסון: ומצד שני הכלים המשפטיים והאזרחיים עוד לא למדו להכיל את מגוון היצירתיות וכלי הציד של הפוגעים והמטרידים בתוך החברה הדתית.

<סיון יעקבסון: הדברים שאני נחשפת אליהם רק בשנתיים של עבודה בקולך הם מדהימים מבחינת הדברים שמטרידים חושבים שהם יכולים לעשות בכוח.

<סיון יעקבסון: וכשאנחנו מתעסקות אנחנו מתעסקות בבעלי סמכות, בעיקר רבנים, גם אישי ציבור, אבל בעיקר רבנים ואני חושבת שאם אנחנו חושבים שזה לא קיים בחברה שלנו אז האנשים האלה כבר לא קיימים, נכון, אין הרבה שיגידו שזה לא קיים בחברה הדתית.

<סיון יעקבסון: אבל יש הרבה מאוד שיגידו או זה לא נוגע לי או אם זה נוגע לי אני לא אגיד משהו בקול, אני לא אצופף שורות, מי שמכירה את הביטוי, לצד הנפגעות כי יצביעו עליי, כי ידברו עליי, מה האינטרסים שלי, למה אני חושפת את זה.

<סיון יעקבסון: גם נשים נופלות בזה, גם נשים חוטאות במקום הזה.

<סיון יעקבסון: ומצד שני יש לנו איזה גל ניו אייג'י ובקמפיין המיתון נחשפנו אליו יותר מדיי של כולנו בני אדם.

<סיון יעקבסון: גם רבנים הם בני אדם.

<סיון יעקבסון: ואם רב הוא בנאדם אז גם לרב מותר ליפול.

<סיון יעקבסון: וצר לי, צריכה - - - אמירה מאוד מאוד ברורה ובעיקר מהחברה הדתית ואנחנו עובדות מאוד קשה כדי שהיא תבוא.

<סיון יעקבסון: רב יש עליו כללי אתיקה, גם אם הם לא רשמיים.

<סיון יעקבסון: הוא קיבל את התפקיד, הוא קיבל את המקום, הוא קיבל את הבמה.

<סיון יעקבסון: לא יכול להיות שרב שפגע וגם אם הוא שילם את חובו לחברה יחזור למרכז.

<סיון יעקבסון: ואני לא אגיד פה דוגמאות אבל אתן יודעות בדיוק על איזה דוגמאות אנחנו מדברות.

<סיון יעקבסון: גם אם משלמים חוב לחברה רב הוא איש ציבור, הוא סמכות רוחנית, הוא לא יכול לשמש כסמכות רוחנית מהרגע שפגע.

עאידה תומא סלימאן: גם החוק מתייחס לזה.

<סיון יעקבסון: לצערי הרב החוק לא הצליח למגר דברים מסויימים.

עאידה תומא סלימאן: כן אבל לפחות יש את המשענת למי שרוצה להשתמש בחוק.

עאידה תומא סלימאן: המשענת המשפטית אני מתכוונת.

<סיון יעקבסון: במקרים שאני חושבת עליהם, אם את רוצה אנחנו נדבר על זה כדי שאני לא אתבע בזה אז אנחנו נדבר על זה בשקט, אין עדיין את הכלים לטיפול בזה.

<סיון יעקבסון: והכלים הם גם לא רק ברמה של מה שנקרא, הפלילית, ההטרדה, אלא גם בדברים מאוד מאוד יצירתיים של ניצול.

<סיון יעקבסון: ואני רוצה לציין במשפט נורא נורא קטן וחשוב בעיניי קטע של רחל קשת שהיא יוצרת דתית שהיא יצרה הצגה שנקראת מה את אומרת, שמטפלת בפגיעות במגזר הדתי והיא עושה את זה סביב סיפור שהתפוצץ בפייסבוק בחברה הדתית בצד, נקרא לזה, הליברלי במפה.

<סיון יעקבסון: "כשעוברים פגיעה מינית חלק ממהות הפגיעה זה נטילת השליטה.

<סיון יעקבסון: נטילת החירות על הנפש ועל הגוף.

<סיון יעקבסון: מי שנפגעה זקוקה לקבל עזרה בלהחזיר שליטה לחייה.

<סיון יעקבסון: היא לא עובדת בשביל אף אחד ולא אמורה לרצות אף אחד".

<סיון יעקבסון: ואני חושבת שחבל שחבר הכנסת נחמן שי לא שומע את זה כי זה משהו שצריך להבין.

<סיון יעקבסון: הבנות האלה, הנשים האלה, לא ייחשפו גם בקמפיין Me Too ולא בגלל שהן לא חזקות.

<סיון יעקבסון: הפוך, בחברה הדתית הן יכולות להיות נורא חזקות והן עדיין לא ייחשפו כי הן משלמות מחיר הרבה יותר כבד מאשר אישה שאף אחד לא ישים לב אליה.

עאידה תומא סלימאן: ברור.

עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה להזכיר לכולן שבוועדה אני הובלתי תהליך בתחילת הקדנציה הזו להכשרת רבניות לתמיכה בנשים שעברו הטרדה מינית והצלחנו לשכנע את שר הדתות שיוביל את התהליך הזה.

עאידה תומא סלימאן: כבר היה קורס אחד שהסתיים.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה, ועכשיו אני נזכרת שאולי כדאי לבדוק, מה הולך בנושא הזה.

<סיון יעקבסון: אבל עאידה בהקשר הזה חשוב לי להגיד - הם מכשירים נשים של רבני קהילות אז אם אנחנו בוועדה לקידום מעמד האישה נשים של רבני קהילות לא מקבלות שכר.

עאידה תומא סלימאן: כן, דיברנו בזמנו על זה ואני אמרתי - - - אבל אני חייבת להגיד, גם מתנדבות מרכזי הסיוע לא מקבלות שכר.

עאידה תומא סלימאן: אני בזמנו התחלתי את כל המהלך וניסיתי לשכנע להכשיר את הרבנים.

עאידה תומא סלימאן: אבל אחר כך כשנאמר לי שיכשירו לי את הרבניות ברגע הראשון אמרתי למה, הרי האישה פונה לרב, למה הרבנית ואז נזכרתי שאנחנו במרכזי הסיוע מתעקשות שהמתנדבות יהיו נשים כדי שיוכלו לתמוך ולהבין יותר טוב ודבר שני שהן כן מתנדבות.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו זה לא אומר שאני רוצה שכולן יהפכו לשכירות כי אני אומרת לכן, אני חושבת שאחד הדברים שאנחנו צריכות לשמר זה ההדדיות הזו והתמיכה שנשים מקבלות והן תורמות מעצמן ואני חושבת שזה דבר חשוב מאוד.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לבקש מד"ר בת עמי ברוט, בבקשה גברתי, מפרקליטות המדינה.

עאידה תומא סלימאן: ברוך המצטרף, חבר הכנסת דב חנין.

<בת עמי ברוט: תודה רבה.

<בת עמי ברוט: קודם כל אני גם רוצה לברך על הדיון הזה ועל הקמפיין.

<בת עמי ברוט: אנחנו מגיעות מפרקליטות המדינה מיחידת הסיוע הארצית לנפגעי עבירה כשהמטרה שלה היא לסייע לנפגעי עבירה לממש את זכויותיהם בהליכים הפליליים גם בהליכים נוספים ובנוסף ליישם איזשהי מדיניות בתחום הזה ולרכז את כל הנושא.

<בת עמי ברוט: אני חושבת שהקמפיין הזה הוא איזשהי אמירה מאוד חשובה חברתית, ציבורית ובעצם משלימה לכל הנושא המשפטי.

<בת עמי ברוט: זאת אומרת, אנחנו צריכים לקחת בחשבון, ואם הדוברת הקודמת אמרה שהעניין של לקיחת השליטה מהנפגעות הוא אחד המוטיבים המאוד מרכזיים בפגיעה המינית אז בעצם אני חושבת שאחת הדרכים להחזיר את השליטה לנפגעות היא לאפשר להן, כמו שמנכ"לית האיגוד אמרה, מניפת מענים בהתאם לבחירתן, לצורך שלהן ולרצון שלהן.

<בת עמי ברוט: אני חושבת שהליך פלילי לדוגמה, וזה התפקיד שלנו, לאפשר שהוא יהיה כמה שיותר נגיש ושיוכלו לממש את הזכויות במסגרתו, אבל הוא מענה אחד.

<בת עמי ברוט: וככל שאנחנו לא מפתחים מענים נוספים אז יש למשל נפגעות שמבחינתן ההליך הפלילי הוא מענה שהוא פחות מתאים כי ההליך הפלילי מעצם טבעו הוא מצריך חשיפה וגם אם הוא מתנהל בדלתיים סגורות עדיין זו חשיפה מסויימת, בוודאי חשיפה מול הפוגע, בוודאי חשיפה בבתי המשפט ולא כל נפגעת מעוניינת בדבר הזה כי זה תהליך שהוא מאוד מאוד לא פשוט, ולכן פיתוח המענים הוא מאוד משמעותי.

<בת עמי ברוט: אני חושבת שגם האמירה החברתית הזו שלמעשה יש את מה שהוא פלילי אבל גם מה שהוא לא פלילי, יש גם משהו לא ערכי ומשהו לא מוסרי ומה שאנחנו לא מוכנים לקבל אותו כחברה גם אם הוא לא נכנס לתהליכים הפליליים שאנחנו מכירים.

<בת עמי ברוט: עדיין אלה דברים שאנחנו צריכים להוקיע אותם.

<בת עמי ברוט: אני רוצה לציין בעניין שנאמר פה ממש במילה, בעניין תלונות השווא.

<בת עמי ברוט: אני חושבת שזה מאוד מאוד חשוב.

<בת עמי ברוט: אנחנו בפרקליטות לא רואים שיש תופעה של תלונות שווא.

<בת עמי ברוט: אני יודעת שהיום גם יש איזשהו מחקר שממש מוכיח את הדבר הזה.

<בת עמי ברוט: אבל אנחנו רואים בוודאי ובוודאי שאין תלונות שווא יותר בפגיעות מיניות יותר מאשר מקרים אחרים אם לא פחות.

<בת עמי ברוט: שוב, אני לא יכולה לדבר על סטטיסטיקה אבל אני יודעת שזה דבר שמחקר בדק אותו ועדיין אני חושבת שבודק אותו היום.

<בת עמי ברוט: אבל זה דבר מאוד מאוד חשוב שגם אנחנו כאיזשהי אמירה נאמר אותו שהדרך הכי קלה אולי לומר זה כמו שהיה ציטוט פה קודם שכל הנשים הן כאלה או יש המון תלונות שווא שזה דבר שהוא ממש לא נכון.

<בת עמי ברוט: ואני רוצה להדגיש, שגם תיקים שנסגרים בין אם נסגרים מחוסר ראיות או עילות אחרות עדיין זה לא אומר שהתלונה הייתה תלונת שווא.

<בת עמי ברוט: אנחנו נמצאים במקום - - -

עאידה תומא סלימאן: אם אתן זוכרות אנחנו קיימנו דיון מיוחד בוועדה על הנושא של תלונות שווא אפילו לפני שהתפרסם המחקר שחקר את הנושא לפני עשרה ימים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו קיימנו דיון ואני חושבת שהאמירה הייתה מאוד ברורה.

<בת עמי ברוט: נכון.

<בת עמי ברוט: וגם במקרים של זיכוי, יש לנו מקרים שיש בהם זיכוי זה עדיין לא אומר שהייתה תלונת שווא.

<בת עמי ברוט: הזיכוי יכול להיות זיכוי מחמת הספק וזה מסיבות ראייתיות.

<בת עמי ברוט: יש קושי מאוד גדול.

<בת עמי ברוט: הרף הפלילי הוא רף גבוה מאוד, הוא משוכה מאוד מאוד גבוהה של הוכחה, ולכן גם מקרים שבהם התיקים האלה או נסגרים או שלא ניתן להמשיך לנהל אותם או שמסתיימים בזיכוי עדיין אנחנו כמעט ברוב המוחלט של המקרים מאמינות לנפגעות.

<בת עמי ברוט: אנחנו מאמינות לנפגעות ולא מדובר בתלונת שווא והראייה לכך היא שאם היה מדובר בתלונות שווא אנחנו פותחים בחקירה ואם יש הוכחה לתלונות שווא, שאני חושבת שהן תלונות שמקלקלות לכולן, לכל הנפגעות ונפגעות האמת הרבות, אז אנחנו פותחים בחקירה וגם מגישים כתבי אישום באמת במיעוט מאוד של המקרים שלא מעיד לחלוטין - - -

עאידה תומא סלימאן: כן.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני חייבת להגיד שמאוד מצער קודם כל לשמוע את אחוז כתבי האישום המוגשים מכלל התלונות שמוגשות ומצער גם לשמוע את אחוז ההרשעה שאני חושבת שאחד הדברים שאתם לוקחים יש לי הרגשה שאתם לוקחים בחשבון זה הרצון להגיע לאחוז הרשעה מאוד גבוה וזה מפיל הרבה מהתלונות שלא מוגשים בהם כתבי אישום ולא מובן לפעמים למה.

עאידה תומא סלימאן: פעם אחת צריך לתת את הדין, התקיימו כבר הרבה דיונים בנושא הזה אבל אני חושבת שזה גם כן חלק מהנושאים שצריך לבדוק אותם לעומק.

עאידה תומא סלימאן: ואם אומרים שהמערכת המשפטית צריכה בדק בית מחודש לאור כל מה שקורה אז זה אחד הנושאים שאנחנו נבקש שאכן ייבדקו.

עאידה תומא סלימאן: ופעם אחת ולתמיד להבין למה אחוזי הגשת כתבי אישום והמשכיות של תלונות היא כל כך נמוכה.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה לך גברתי היושבת ראש, תודה לך על כינוס הוועדה הזאת והרבה ברכות והערכה לכן, הפעילות והעושות בתחום החשוב הזה.

דב חנין: אני מברך כל אחת ואחת מכן שנמצאת כאן אבל בכל זאת אני רוצה להביע את רצוני שמסביב לשולחן הזה יהיו גם יותר גברים.

דב חנין: אני חושב שזה חשוב.

דב חנין: אני חושב שזה חשוב מאוד מאוד מאוד שבמערכה הזאת יהיו שותפים גברים רבים יותר.

דב חנין: אני חושב שזה דבר נכון, זה דבר ראוי.

דב חנין: המאבק הזה הוא מאבק על מקומן של נשים בחברה, על השוויון של נשים ועל שחרור של נשים אבל הוא גם מאבק על דמותה של החברה בכלל.

דב חנין: אני יודע שאני נמצא כאן במצב קצת מביך כמו המורה שאומרת לתלמידים שהגיעו איפה אילו שאינם.

דב חנין: אבל בכל זאת כיוון שהדיון הזה הוא דיון בפני הציבור כולו אני חושב שחשוב לומר את זה.

דב חנין: המאבק הזה הוא מאבק על דמותה של החברה.

דב חנין: אוגוסט בבל הסוציאליסט הגרמני אמר בסוף המאה ה-19 שהפרמטר הכי טוב להעריך מצב של חברה זה מעמדן של הנשים.

דב חנין: וכשאנחנו מסתכלים על התופעה שהולכת ונחשפת במלוא בעייתיותה בחודשים האחרונים, גם בעולם וגם בארץ, אנחנו רואים עד כמה בעמודי היסוד של החברה שלנו יש בעיות.

דב חנין: יש בעיות רציניות ביותר שמחייבות שינוי ותיקון והתיקון הזה הוא תיקון שנעשה עכשיו באמצעות המאבק החשוב הזה.

דב חנין: אנחנו מדברים לא על איזשהו רצון לחזור לאיזשהם דפוסים שמרניים של יחסים בין המינים.

דב חנין: ממש לא.

דב חנין: אנחנו מדברים על רצון להשתחרר ממנגנוני כוח ומדפוסי כוח מעוותים, לא הגונים, לא שוויונים, לא מוצדקים שפוגעים בנשים אבל בסופו של דבר מייצרים חברה שהיא רעה לנשים ורעה לגברים.

דב חנין: ולכן השינוי הזה כל כך כל כך חשוב.

דב חנין: אני חושב שהמאבק הזה שהוא באמת זוכה להרבה תשומת לב ציבורית הוא מאבק שצריך להמשיך אותו ולנהל אותו.

דב חנין: והמאבק הזה, כמובן, מתעסק בלא מעט מהמקרים בשאלות של צדק בעבר ושל מקרים שאולי היו לפני שנים אבל בסופו של דבר המטרה העיקרית שלו היא לייצר צדק לעתיד.

דב חנין: המטרה העיקרית של המאבק הזה היא לא דווקא הסיפור שהיה לפני כמה שנים אלא באמצעות הסיפור שהיה לפני כמה שנים לייצר סטנדרטים אחרים בחברה שלנו כדי שנשים תוכלנה לחיות, להתקדם, לפעול באופן שוויוני במרחב הציבורי, במרחבים פרטיים כמו כל בנאדם.

דב חנין: אישה, גבר, זה מרחב של כולנו.

דב חנין: לכן המאבק הזה כל כך חשוב ושוב יישר כוח לכן.

עאידה תומא סלימאן: תודה חבר הכנסת דב חנין.

עאידה תומא סלימאן: מרים שלר, איגוד מרכזי הסיוע, בבקשה גברתי.

<מרים שלר: אז קודם כל אני גם מברכת על קיום הוועדה ובכלל על כל העבודה של הוועדה הזאת.

<מרים שלר: עאידה מאז שאת בראשותה ראינו את התוצאות של המעשים שלך גם אתמול בוועדה לביקורת המדינה.

<מרים שלר: ראינו איך האוניברסיטאות פתאום צריכות לתת דין וחשבון וצריכים עכשיו להגיש דוח כדי לדבר על הנושא של הטרדה מינית, זה דבר שלא קרה לפני שנכנסת, ואנחנו רואים שיש מישהי שנכנסת ולוקחת את הנושא הזה ברצינות, איזה שינויים זה יכול לגרום.

<מרים שלר: אז אני ממש - -

עאידה תומא סלימאן: בדצמבר אנחנו נקיים את הדיון על הדיווח החדש לשנה הזאת.

<מרים שלר: - - זה היה פשוט מאוד מרגש לראות את זה ולראות פתאום איך המוסדות האלה לוקחים את זה פעם ראשונה ברצינות.

<מרים שלר: ולא משנה שהדוח מבוקר מ-13 ומ-17 פעם ראשונה שהם צריכים עכשיו להגיש דוח לכנסת אז יש איזשהי תוצאה.

<מרים שלר: אני רוצה לדבר על זה שאנחנו מדברות על היום אחרי נורא חשוב לדבר- - - אולי אנחנו מדברים על הקמפיין שהיה מוצלח אבל אנחנו כחברה נכשלנו.

<מרים שלר: אני חושבת שאנחנו צריכים להסתכל בכל ההיבטים של החברה איך נכשלנו בתור חברה.

<מרים שלר: אנחנו מדברים על משהו שהוא מאוד מאוד רחב, על תרבות האונס.

<מרים שלר: ואיך אנחנו יכולים להלחם נגד הדבר הזה ורק על ידי חינוך ושינוי נורמות.

<מרים שלר: אנחנו צריכים להוקיע את הנורמות, הן מושרשות מאוד מאוד חזק ועמוק בתוך החברה ולראות מה אנחנו עושים לגבי זה, אם זה הכשרות למורות ומורים אנחנו מדברות - - - כולם נורא נורא מופתעים מהקמפיין הזה ומהדבר הזה, אנחנו לא מופתעות בכלל.

<מרים שלר: מרכזי סיוע יש לנו מאז 40 אלף פניות בשנה וזה גם קצה הקרחון של התופעה - - -

עאידה תומא סלימאן: זה הקמפיין הסמוי.

<מרים שלר: בדיוק.

<מרים שלר: אנחנו יודעות את זה.

<מרים שלר: וגם נשים שמדברות על חזקות חזקות אנחנו יודעות את זה.

<מרים שלר: אצלנו כמעט ואף אחת לא מדברת, כמעט ואף אחת לא מגישה תלונה.

<מרים שלר: פחות מ-17% מהנשים שמגיעות אלינו מגישות תלונה למשטרה.

<מרים שלר: 70% מהתיקים שנפתחים במשטרה נסגרים ללא כתב אישום.

<מרים שלר: אז אנחנו צריכים להבין את המספרים האלה, זה ממש לא - - - ודנה ויס בעצמה אמרה את הדבר הזה.

<מרים שלר: זה היה פשוט מדהים, אני הקשבתי לראיון הזה עם עמית שגב וירון דקל, אני הקשבתי לראיון הזה שלה והם אמרו, מה לא האמינו לך, כאילו זה לא יכול להיות שמפקפקים באמון שלה.

<מרים שלר: היא אומרת, אני יומיים מסתובבת עם הדבר הזה, עם הדופק, ברור שלא מאמינים כי לא מאמינים אף פעם, זה לא איזשהו פלא.

<מרים שלר: אם אנחנו רוצים לשנות את כל השיח הזה, להפסיק לדבר עליה, למה היא לא התלוננה, למה היא לא באה, למה - - - לדבר עליו, למה הוא תוקף, למה הוא פוגע, למה הוא מתנהג ככה.

<מרים שלר: הגיע הזמן שאנחנו- - -

עאידה תומא סלימאן: בגלל זה אמרתי שזה חשיפה שלו.

<מרים שלר: לגמרי.

<מרים שלר: אבל מעבר לחשיפה שלו אנחנו חייבים להכנס לכל בית ספר, לדבר עם כל נער וכל נערה על נורמות אחרות.

<מרים שלר: על כבוד הדדי, על התנהגות של רצון, על הסכמה, על הכשרות של מורות ומורים, על הכשרות של אנשי מקצוע, על מענים טיפוליים שיתקיימו בכל מקום - - -

עאידה תומא סלימאן: ושמשרד החינוך יקדיש לזה משהו מעבר לשעה האומללה של כישורי חיים.

<מרים שלר: או שיחלקו איזשהו דף נייר בשבוע מודעות.

<מרים שלר: ובאמת גם החוק לא החזות הכל וגם בתוך החוק אבל, בת עמי אני חושבת שיש הרבה מאוד התקדמות אבל צריך לעשות בדק בית ולראות מה המצב ואולי באמת צריך לדבר על זה, עאידה, לקיים דיון על הנושא הזה של הבית דין המיוחד שיתקיים לעבירות מין.

עאידה תומא סלימאן: רשמתי מולי.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לש' שגם השם שלה לא נחשוף אותו ואני מבקשת לעצור את הצילום.

עאידה תומא סלימאן: שלום.

<ש"פ: אז אני גם נציגה של פרלמנט ארצי.

מירב בן ארי: מאיפה את?

<<ש"פ: > - - -

מירב בן ארי: כל הפרלמנט הוא - - -

<<ש"פ: > לא, אנחנו קבוצת מנהיגות שקוראים לה נמש שזה נערות מובילות שינוי ואנחנו חלק מהפרלמנט נערות ארצי.

<<ש"פ: אנחנו משתתפות בכנסים - - -

עאידה תומא סלימאן: והוא פרלמנט גם של נערות יהודיות ושל נערות ערביות.

<<ש"פ: > נכון מאוד.

<<ש"פ: אני בנאדם שמאוד אוהב ספורט ואני רוצה לספר לכם על משהו שקרה לי ממש במוצאי שבת האחרונים.

<<ש"פ: הלכתי לריצה עם אבא שלי, אנחנו עושים את זה הרבה, אנחנו משפחה ספורטיבית.

<<ש"פ: וכמתבקש, אחרי הריצה, אני עוצרת לעשות מתיחות.

<<ש"פ: השעה הייתה סביבות עשר בלילה, לא היו לימודים אז סבבה ואז רכב נוסע במהירות, לא היו הרבה מכוניות על הכביש, מישהו מוציא את הראש מהרכב וצועק לעברי.

<<ש"פ: אבא שלי אומר לי בפליאה כזאת, "מה, הצעקות האלה היו אלייך?

<<ש"פ: " ואני אומרת לו, "כן, ככה זה להיות אישה בישראל", ממש באדישות.

<<ש"פ: אז אני בת 16, אני רק בת 16 וכבר התרגלתי להתעלם משריקות של אנשים ברחוב ומאנשים שמחליטים להוציא את הראש מהאוטו ולצעוק לי "איזה כוסית" או דברים כאלה, סליחה על הזה.

<<ש"פ: ולמדתי להתעלם מהדברים האלה וזה לא מתקבל על הדעת.

<<ש"פ: אני רק בת 16 ואני לא הולכת לשירותים לבד, אני לא יוצאת למסיבות לבד.

<<ש"פ: אני לא מסתובבת על החוף לבד.

<<ש"פ: אני באמת חיה בסוג של מגבלות כזאת כי אני ילדה, אני נערה ואני בת 16.

<<ש"פ: אז זה דבר אחד שממש - - - אז אני בת 16 ולמרות כל הדברים האלה שאני לא יכולה לעשות ואני יודעת שאני לא יכולה לעשות אותם אני גם מודעת לזה שהסטטיסטיקה היא אחת מתוך אחת וזה משהו שמבחינתי לא מתקבל על הדעת.

<<ש"פ: ואני פה בשביל לפעול נגד זה.

<<ש"פ: אני חושבת שזה לא הגיוני שישנם אנשים בעולם הזה שמסתכלים עליי ורואים את הגוף שלי כחפץ, שחושבים שהם יכולים לחדור לאדם כלשהו בין אם זה גבר בין אם זו אישה לפרטיות שלו, לאזור הפרטי שלו.

<<ש"פ: זה משהו שאנחנו באמת צריכים להלחם נגדו.

<<ש"פ: אז אני רוצה לדבר על השלב הבא והשלב הבא הוא, לדעתי, זה שכל אחת מאתנו צריכה להיות וונדר וומן.

<<ש"פ: עכשיו אני לא מתכוונת לזה שכל אחת מאתנו תציל את העולם או שיהיו לנו כוחות על או משהו כזה.

<<ש"פ: אני מתכוונת לגל גדות עצמה.

<<ש"פ: אני מניחה שהרבה מכן שמעתן.

<<ש"פ: גל גדול מסרבת להשתתף בסרט השני של וונדר וומן בכיכובה עד שיוחלף המפיק שהטריד מינית.

<<ש"פ: היא מסרבת להשתתף בסרט הזה.

<<ש"פ: ואני חושבת שזאת הגישה שכל אחד ואחת צריכים לנקוט עד שבאמת נצליח למגר את התופעה.

<<ש"פ: ובשביל זה יש גם את Me Too.

<<ש"פ: Me Too מעלה את המודעות, הוא נותן איזשהי פלטפורמה, איזשהי קהילה מדומיינת כזאת שנוצרת ושנותנת לכל אחד ואחת את המקום ואת התמיכה והסבלנות הזאת.

<<ש"פ: התמיכה של כולם אחד בשני.

<<ש"פ: אני חושבת שזה באמת אחד הדברים שצריך לעשות בשביל למגר את התופעה.

<<ש"פ: אני שגרירה בארגון ליד שזה ארגון לפיתוח מנהיגות בישראל.

<<ש"פ: אתמול הייתה לי פגישה צוותית, יש לנו פעם בשבועיים פגישות צוותיות, וראיתי ממש במרכז איפה שאנחנו נפגשים בכל חדר יש מן מודעה כזאת, כמו שבכל כיתה יש את התקווה, אז יש מודעה כזאת הטרדה מינית זה אסור.

<<ש"פ: ואז גם מפורט שם מה זה הטרדה מינית, מפורט שם מה אני צריכה לעשות במקרה שהוטרדתי מינית.

<<ש"פ: ואני חושבת, זה עלה לי לראש, פשוט דיברו פה על מקומות עבודה ועל בתי ספר - - -

עאידה תומא סלימאן: זה לפי החוק מחוייבים לעשות את זה.

<ש"פ: אלף, אני חושבת שצריך להכניס את זה לכל הבתי ספר.

<ש"פ: בכל כיתה כמו שיש את התקווה שגם יהיה את זה ליד.

<ש"פ: וגם במקומות עבודה לדעתי זה משהו שצריך להכניס.

<ש"פ: זהו, תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה גם על ההצעות.

עאידה תומא סלימאן: זאת שוב הוכחה למה הקמפיין הזה הוא טוב.

עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה להזכיר לכולן שגם בימים האלה מתחילה עוד תופעה של נשים שמצלמות את המטריד ברחוב ומפרסמות את התמונה.

עאידה תומא סלימאן: אז זה גם שתדעו לכן.

עאידה תומא סלימאן: ושיידעו הגברים המקשיבים לנו עכשיו שהם עלולים להחשף בכל רגע.

עאידה תומא סלימאן: ליזה ניקולאוצ'יק, בבקשה גברתי.

<ליזה ניקולאיצ'יק: לי יש משפט אחד להוסיף לכל מה שחברותיי אמרו אבל אני רוצה להתחיל ממשהו שכולנו חושבות ואומרות, אנחנו גאות בך.

<ליזה ניקולאיצ'יק: וכולן יודעות למה, ממש מכל הלב.

<ליזה ניקולאיצ'יק: אני רק רוצה להוסיף משהו אחד שאני חושבת שאנחנו לא דיברנו עליו, על האחריות של המדינה שלנו על כל מה שקורה.

<ליזה ניקולאיצ'יק: האחריות היא צריכה להיות בשלושה רבדים.

<ליזה ניקולאיצ'יק: החוקתית - לתת הגנה לנפגעות כדי למנוע את הפחד מחשיפה מכל אחד, מאישה בדואית שאנחנו דיברנו אתמול על הסטודנטיות באוניברסיטאות אבל אנחנו מקבלות כל כך הרבה תלונות מנשים בדואיות, סטודנטיות, שנפגעות שלא מעזות לא רק לא לפתוח את הפה אלא בכלל לשוחח עם חברה על זה.

<ליזה ניקולאיצ'יק: נשים חד הוריות שיש להן מה להפסיד, נשים עולות חדשות שמפחדות שככה וככה התג הזה על המצח שלהן אז החלק החוקתי של אחריות של המדינה.

<ליזה ניקולאיצ'יק: החלק הכלכלי, אני עוד פעם זאת שנלחמת על תקציבים של מרכזי סיוע.

<ליזה ניקולאיצ'יק: בושה וחרפה.

<ליזה ניקולאיצ'יק: המדינה צריכה להיות גאה לחזק אותם ולא להחליש.

<ליזה ניקולאיצ'יק: זה לא בא בחשבון שאנחנו נלחמות על כל שקל.

<ליזה ניקולאיצ'יק: 40 שנה, ה-Me Too זה קמפיין שהוא תוצאה של 40 שנה של עבודה משותפת שאנחנו עושות.

עאידה תומא סלימאן: נכון.

<ליזה ניקולאיצ'יק: והמדינה צריכה במקום לדבר, להוכיח ש-6 מיליון ₪ ל-11 מרכזי סיוע זה לא רק מצחיק זה בושה למדינה ולא ליזה מנהלת מרכז סיוע, לא מרים, לא אף אחת לא צריכה להתבייש למכור נעליים ברחובות כמו שאנחנו עושות כדי לממן את הסיוע.

<ליזה ניקולאיצ'יק: המדינה צריכה להתבייש שאנחנו עושות את זה.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד, ליזה, סליחה שאני קוטעת אותך.

עאידה תומא סלימאן: ב-21 לחודש יש לנו דיון בוועדה הזו שביקשתי מלפני ארבעה חודשים שהשרים שאמונים על ביצוע התכנית הלאומית למאבק באלימות נגד נשים שיגיעו לדווח על התכנית ועל הביצוע ועל התקציב שלא הקצו אותו לתכנית.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד לך שכל השרים התנצלו.

עאידה תומא סלימאן: ואני עכשיו מנצלת את ההזדמנות שאתן פה, ואתן נאבקות בתופעת האלימות לבקש לתת דין וחשבון מכלל השרים למה הם לא מגיעים לדווח לנו מה הם עושים בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת שזו זכותנו המלאה.

<ליזה ניקולאיצ'יק: אני מוכנה להביא רשימה של תשובות או זלזול של שרים כי פניתי לאחד, אחד, אחד.

<ליזה ניקולאיצ'יק: ושלישי אחרון - - -

עאידה תומא סלימאן: זו לא עוד פנייה מהציבור.

עאידה תומא סלימאן: זאת פנייה של ועדה פרלמנטרית שרוצה לדעת מה קורה עם התכנית, שאימצו אותה אבל לא הקצו לה תקציבים.

<ליזה ניקולאיצ'יק: ודבר אחרון, ובזה אני מסיימת עאידה, זה העניין המוסרי.

<ליזה ניקולאיצ'יק: אמנם אי אפשר להאשים את אייל גולן במה שהוא עשה אבל מוסרי אנחנו צריכים א' להתחיל מהכנסת ומהממשלה שלנו.

<ליזה ניקולאיצ'יק: כל דבר שלנו שההנהלה שלנו עושה לא מוסרי, לא מוסרי כלפי אנשים אחרים.

<ליזה ניקולאיצ'יק: ושלושת הדברים האלה זה האחריות של המדינה ושל ההנהלה שלנו כלפי לא רק הילדים שלנו והנכדים, כל נפגעת ונפגע בפוטנציאל שאפשר למנוע אם כל שלושת הדברים האלה יהיו.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שיש עדיין רשומות שתי נשים נפלאות.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו חייבות לסיים את הדיון הזה.

עאידה תומא סלימאן: מישהי מהנרשמות חייבת להגיד משהו שעוד לא נאמר?

יחיאלי: אני דיאנה פלשר, אני רופאה פנימית, מנהלת מרפאה לבריאות האישה ואני רוצה לדבר על מערכת הבריאות.

יחיאלי: כי נשים שעברו תקיפה מינית הן משתמשות יותר בשירותי בריאות ומגיעות לרופאים ומגיעות למרפאות.

יחיאלי: אני מציעה להכשיר רופאים, כמו שהכשרנו רופאים לאלימות במשפחה, לדעת איך לשאול כל אישה האם היא עברה איזה טראומה מינית כי זה משפיע על הבריאות שלה.

יחיאלי: ואם לא עולים על זה אז יש פספוס ואז הן מתלוננות על כאב כרוני ועל כאבי ראש ועל כאב בטן וכל זה ואין טיפול.

יחיאלי: דבר שני, לצערי נשים באות למרפאה ומספרות לנו על תקיפה מינית על ידי רופאים.

יחיאלי: וזה לא רק רופאים גם אנשי מקצוע אחרים.

יחיאלי: והן מסרבות לדווח ואני תקועה עם רשימה של גברים של גם רופאים וגם מדקרים וגם פיזיותרפיסיטים שכמובן אני לא מפנה אליהם אבל אני לא רוצה לעצור שם.

יחיאלי: ואני מציעה שאו שיהיה קו חם במשרד הבריאות שנשים יכולות לדווח או שאנחנו כרופאים כי יש סודיות רפואית שאם היא לא רוצה לדווח לפחות אני יכולה לפנות למערכת הבריאות ולהגיד, הנה קיבלתי תלונה על הבנאדם הזה ושאם יש עוד רופא שמוסר שזה יתגלגל.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת רק להגיד שאנחנו קיימנו דיון לפני כשנה וחצי בנושא של פגיעות על ידי מטפלים וגם על המידע שמצטבר בצינורות של מערכת הבריאות ולא מגיע לשום מקום ואנחנו המלצנו על הקמת ועדה שתדון בכל הנושא של פגיעות מיניות.

עאידה תומא סלימאן: משרד הבריאות אימץ את ההמלצה שלנו, הקים את הוועדה בדצמבר בעוד חודש וחצי ועדת משרד הבריאות תגיע לוועדה פה כדי לדווח על העבודה שהם עשו ועל ההוראות החדשות שהם מפיצים וזה חשוב לדעת שאנחנו לא רק יושבות ומעלות את הסוגיות אלא לוקחות את זה צעד קדימה ואני מסכימה איתך שאנחנו, ואני מתחילה את הסיכום- - -

<יערה די סגני: שמי יערה די סגני, אני עורכת אקטואליה באתר סלונה.

<יערה די סגני: אני רוצה להזמין כל אישה וארגון רלוונטי בחדר הזה לפגישת עבודה אצלנו.

<יערה די סגני: אנחנו רוצים לתת בית תקשורתי להמשכיות בפרקטיקה של מה לעשות הלאה.

<יערה די סגני: מוזמנות לפנות אליי.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, אני חושבת שגם אולי ליצור איזשהו בית תקשורתי לוועדה הזו שלצערי הרב לא מקבלת את העשייה המתאימה לעשייה שלה, אני אודה בזה.

עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה להגיד שאני יצאתי באמצע הדיון להתראיין בגלי צה"ל אצל אריה סגל.

עאידה תומא סלימאן: וסיכמו איתי משהו אבל כשעליתי לשידור התברר שהעלו לפניי, דבר שקורה הרבה בתקופה האחרונה, שמעלים לפניי דברים ואני לא שומעת אותם, עדות של בחורה מנצרת עלית שאמרה שהוטרדה על ידי צעירים ערבים.

עאידה תומא סלימאן: ובתוך גל ההטרדות הזה כולו שאנחנו חושפות ומדברות עליו מצאו לנכון רק להתייחס לצד הזה שיש בו טענות, בעיניי גזעניות, ודיברנו על זה באחת הישיבות פה שהטרדות מיניות קורות על רקע לאומי.

עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת, הם שמעו ממני את התשובה, אבל אני חושבת אפרופו על התקשורת והמקום שנותנים לקמפיין - - -

<אורית סוליציאנו: את יודעת שהולכים לעשות על זה דיון.

<אורית סוליציאנו: חבר הכנסת מיקי זוהר אמר שב-20 לחודש יהיה דיון על הנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו כבר קיימנו את הדיון הזה והמשטרה הגיעה ונתנה את התשובה בנושא הזה ואין תלונות על רקע לאומי.

עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת שכל חברי הכנסת צריכים להתבייש שהם נותנים יד לטענות על תלונות שווא, לטענות על תלונות גזעניות על רקע לאומי.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן שחברי כנסת יהיו אחראים ויצהירו פעם אחת ולתמיד על העמדות שלהם כדי שנוכל באמת להתעמת עם העמדות הריאקציוניות המתנגדות לזכויות אדם ומתנגדות לזכויות נשים ופעם אחת ולתמיד שיגידו את האמת והגיע הזמן לעשות את זה.

עאידה תומא סלימאן: אני מודה לכולכן על ההשתתפות.

עאידה תומא סלימאן: אני רשמתי בפניי את כל ההצעות.

עאידה תומא סלימאן: אני אומרת לכן, אנחנו נמשיך את המאבק הזה ואנחנו נקיים גם כן דיונים עם המערכת המשפטית.

עאידה תומא סלימאן: אני פונה לאורית, אני פונה אלייך, את כל ההצעות שהיו לך, אני רשמתי, אבל תפנו באופן מסודר ואנחנו נתחיל לקדם אותן.

עאידה תומא סלימאן: מחר יתקיים יום עיון או כנס שאני מברכת את חברות הכנסת על קיומו בנושא התיישנות אבל אני חושבת שהגיע גם כן הזמן שהמקום הזה שנקרא ועדה לקידום מעמד האישה יוביל ויעובה בכל המאבקים שמתקיימים בבית הזה.

עאידה תומא סלימאן: תודה לכולכם.