ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 499, 2017-11-20 10:30

יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת וועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

יעקב מרגי: היום ה-20.11.2017 ב' בכסלו תשע"ח.

יעקב מרגי: הנושא על סדר היום: 7.6 מיליון היעדרויות שנרשמו למורים בבתי ספר בישראל, של חבר הכנסת טלב אבו עראר.

יעקב מרגי: המספר 7.6 מיליון היעדרויות זה מספר אסטרונומי.

יעקב מרגי: טלב אבו עראר, חברי חבר הכנסת, יצטרך לתת לנו קצת הסבר מה זה.

יעקב מרגי: משרד החינוך נמצא איתנו?

יעקב מרגי: אגף עובדי הוראה?

יעקב מרגי: על הדרך, תנו לנו גם רקע מה קרה השנה עם התלושים, כי לא נשמעה צעקה, אז בואו נשמע מה קורה עם שכר המורים.

יעקב מרגי: 7.6 מיליון היעדרויות, מה זה?

יעקב מרגי: ימים?

יעקב מרגי: שעות?

יעקב מרגי: מתחלק?

יעקב מרגי: כמה מורים יש לנו במדינת ישראל?

יעקב מרגי: 180,000 מורים.

יעקב מרגי: זה עדיין מספר אסטרונומי.

יעקב מרגי: בוא תן לנו הסבר, חבר הכנסת אבו עראר.

טלב אבו עראר: תודה מכובדי היושב ראש.

טלב אבו עראר: ברוכים המשתתפים.

טלב אבו עראר: נתון מאוד חמור במערכת החינוך לגבי היעדרויות מורים.

טלב אבו עראר: אני דווקא בדיון הזה – אנחנו לא נבוא בטענות נגד המורים, אלא אולי נחקור ונדע את הסיבות להיעדרויות האלו.

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: אם יש מקום לטענות, אפשר לבוא.

יעקב מרגי: אנחנו מכבדים את המורים, מעצימים אותם, רוצים בטובתם, אבל אם יש מקום לביקורת נאמר אותה.

טלב אבו עראר: אין בעיה, מאה אחוז.

יעקב מרגי: הנה, שמתי זאת על השולחן.

יעקב מרגי: אנחנו אוהבים את המורים, מכבדים אותם, רוצים לחזק את מעמדם, אבל בלי שום קשר לומדים.

יעקב מרגי: בבקשה.

טלב אבו עראר: לכן זה בעיה.

טלב אבו עראר: זה לא נתון שיורד, הנתון הזה התחיל מ-2099, שם מספר ההיעדרויות היה כ-5 מיליון שעות.

טלב אבו עראר: ב2016 הגיע ל7.6 מיליון שעות.

טלב אבו עראר: אם נחלק את זה למגזרים או לחינוך במגזרים, בחינוך הממלכתי ערבי ממוצע שעות ההיעדרויות ב2016, היה 86 שעות בממוצע, לעומת כ-76 שעות בחינוך הממלכתי העברי, ו80 שעות בחינוך הממלכתי דתי.

מאיר כהן: מה זה?

מאיר כהן: לא הבנתי.

מאיר כהן: 86 שעות בממוצע למה?

טלב אבו עראר: בשנה למורה.

טלב אבו עראר: הנשים, דווקא במספרים ובנתונים האלו, נעדרות יותר מהגברים: 76 שעות בשנה בממוצע לעומת גברים שנעדרים 48 שעות בממוצע.

טלב אבו עראר: אני מתפלא לשמוע גם שצעירים נעדרים יותר.

טלב אבו עראר: עובדי הוראה צעירים עד גיל 40 נעדרים כ93 שעות, לעומת 54 שעות בממוצע בקרב המבוגרים, שהם מעל גיל 41.

יעקב מרגי: יש ילדים בבית.

טלב אבו עראר: כן.

טלב אבו עראר: עכשיו, גם ככל שהמורים משכילים יותר ככה הם נעדרים פחות.

טלב אבו עראר: בשנת 2016 ממוצע שעות ההיעדרות לבעלי תואר ראשון היה 85 שעות, לעומת 61 שעות לבעלי תואר שני.

טלב אבו עראר: צריך כאן אולי לשים דגש ולעודד את המורים ללמוד לתואר שני.

יעקב מרגי: הלשכה המרכזית נמצאים איתנו?

<קריאה: הם נרשמו.

יעקב מרגי: אולי בהמשך יבואו.

יעקב מרגי: בבקשה.

טלב אבו עראר: עכשיו המדינה משלמת שכר מורים, מכובדי היושב ראש, בשנה כ-20 מיליארד ו-330 מיליון שקלים.

טלב אבו עראר: כסף בכמויות כאלה, אני לא יודע איפה הוא.

טלב אבו עראר: מישהו עוקב אחריו?

טלב אבו עראר: שעות הדרכה אפילו עולות 360 מיליון.

טלב אבו עראר: אני ציינתי כמה סיבות להיעדרויות.

טלב אבו עראר: בואו נדבר על תכניות אופק ועוז לתמורה.

טלב אבו עראר: אין לי – שני הפרויקטים או שתי התכניות שהביאו ליום לימודים ארוך, אפילו מתיש יותר נכון.

טלב אבו עראר: למה?

טלב אבו עראר: כי 55% מהמורים מדווחים שהשעות הפרטניות מתקיימות במהלך יום הלימודים.

טלב אבו עראר: אתה מבין את זה?

טלב אבו עראר: היית מורה פעם?

יעקב מרגי: לא הייתי מורה, אבל אני יודע על מה אתה מדבר.

טלב אבו עראר: אתה יודע, בדיוק.

מנחם אליעזר מוזס: אז אין להם מתי ללכת לבנק.

טלב אבו עראר: נכון.

טלב אבו עראר: עכשיו גם המורים מדווחים על עומס שעות.

טלב אבו עראר: פעם היו רק רושמים אותם, והיום צריכים להיות נוכחים, למרות שהם לא מלמדים.

טלב אבו עראר: זה גורם גם לעומס על המורה.

טלב אבו עראר: לגבי היעדרויות במגזר הערבי, הסיבה היא שתנאי העבודה הם נחותים מאלה של המגזר היהודי.

טלב אבו עראר: ממש רואים את זה בבתי הספר.

טלב אבו עראר: בבתי ספר במגזר הערבי יש הרבה משכילים מתחומים אחרים.

טלב אבו עראר: הם באים, אין להם ברירה, הם עושים הסבה להוראה ומלמדים בבתי ספר.

טלב אבו עראר: לכן הם נעדרים.

טלב אבו עראר: אולי, אני חושב שהם מחפשים עבודה בענף אחר או משהו, העיקר הוא שזה גורם לאחוז ההיעדרויות.

טלב אבו עראר: עכשיו יש שיטת ניהול עצמית שהיא מאין העברת סמכויות וקבלת החלטות לוועדה המחוזית והארצית.

יעקב מרגי: מהמחוזית והארצית לבתי הספר?

טלב אבו עראר: נכון.

טלב אבו עראר: עכשיו, לגבי הארכת חופשת לידה, היה פעם 12 שבועות והיום 14, שבועיים יותר.

טלב אבו עראר: זה גם גורם למשהו מסוים.

טלב אבו עראר: נדבר על אופק חדש ועוז לתמורה.

טלב אבו עראר: מאיר בכור, זה מתל במחלקת קיי.

טלב אבו עראר: מה הוא אומר?

טלב אבו עראר: שתי הרפורמות הנ"ל לדעתי הן הטעיה מתוחכמת של הציבור, והן - - - גם מחלקת – במשרד החינוך, מה הוא אומר?

טלב אבו עראר: שעות ההוראה רבות, ויש צורך בהשקעה של זמן רב נוסף בבית, כדי להתארגן לצרכי ההוראה, ודברים אחרים.

טלב אבו עראר: עכשיו, יש כאן דבר מהמם: שיעור המורים החדשים ואחוז הנשירה.

טלב אבו עראר: בשנה – עברו שנה, עדיין בשנתם הראשונה שהם מלמדים, תראה את ה – בשנה אחת.

טלב אבו עראר: במגזר הערבי זה מגיע ל-20 מורים בשנה אחת, בשנה הראשונה, נושר.

טלב אבו עראר: זה ב2010.

טלב אבו עראר: באותה שנה גם בממלכתי דתי 20 מורים נשרו.

טלב אבו עראר: בממלכתי, ממש בכ הארץ, גם 20 ב-2010.

טלב אבו עראר: אלו נתונים שבהחלט יש צורך לטפל בהם.

טלב אבו עראר: המורה בא בשנה הראשונה ועוזב.

טלב אבו עראר: זהו, עוזב.

יעקב מרגי: היה דיון בנושא הזה, הממוצע הוא 19% ב-4 שנים ראשונות.

יעקב מרגי: זה לא במגמת עלייה כפי שאנחנו חושבים.

יעקב מרגי: כשאתה מדבר על – בתוך המדידה הזו, אם אני לא טועה, יש גם ממלא מקום, גם מורים שבאו לנסות הסבה מקצועית ולא נראה להם, כל הסוגים.

יעקב מרגי: לכן, כשאתה מדבר על דינאמיקה של מערכת החינוך, זה משהו סביר.

יעקב מרגי: זה נכון שצריך להתייחס, אבל חלק קטן מתוך ה-20% מציינים שזה בגלל תנאי שכר או סביבת עבודה.

יעקב מרגי: לא משנה, תמשיך את הסקירה.

מנחם אליעזר מוזס: מ-2010, היושב ראש, ועד היום, עברו כבר 7 שנים.

טלב אבו עראר: בקיצור, מכובדי היושב ראש, היעדרויות המורים משפיעות על חינוך ילדינו.

טלב אבו עראר: מה זאת אומרת?

טלב אבו עראר: כשבא ממלא מקום במקום המורה הזה, לא אכפת לו להעביר את השיעור כדי לקבל שכר כפול אפילו, כל שעה של ממלא מקום היא כפולה מזה של המורה.

טלב אבו עראר: לכן, זה משפיע לרעה על החינוך אצלנו בארץ.

טלב אבו עראר: חוץ מזה, צריך גם לטפל בשכרו, למרות התכניות, למרות יום הלימודים הארוך, שכרו של המורה עדיין במצב שלו, אי אפשר להגיע לשכרו של מורה, בוא נגיד במערב, באירופה או בארצות הברית.

טלב אבו עראר: אני גם רוצה לשמוע את דעתך ואת דעת הנמצאים כאן, לגבי שנות הוותק שהמורה חייב ללמד.

טלב אבו עראר: כמה שנות לימודים הוא חייב ללמד?

טלב אבו עראר: לא יודע.

טלב אבו עראר: נודע לי שבחלק מהמדינות מלמדים עד 10 שנים, וזהו יוצא לפנסיה, או 15 שנים.

טלב אבו עראר: אני לא יודע אם הנתון הזה נכון.

טלב אבו עראר: זה נכון?

<קריאה: לא יודע.

טלב אבו עראר: בקיצור, לא 35 כמו אצלנו.

מאיר כהן: המשרה הולכת ומצטמצמת.

טלב אבו עראר: זה מה שיש לי להגיד, תודה רבה.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, אנחנו רוצים לשמוע קודם כל את הסקירה, הוא רוצה להתבטא.

יעקב מרגי: אני מציע שמשרד החינוך יתייחס, כי פה חבר הכנסת טלב אבו עראר באמת הכין לנו.

<קריאה: אני פשוט צריך לצאת.

יעקב מרגי: אז בוא תתבטא.

<קריאה: לא, אולי התייחסות אחת ואז אני- - -

יעקב מרגי: אז משרד החינוך, תציגו את עצמכם ותדברו.

<איתי הדר: שמי איתי הדר, אני עובד באגף כוח אדם והוראה.

<איתי הדר: נמצאת איתי שלגית, שאנחנו עובדים שנינו באגף עצמו, באגף כוח אדם והוראה.

<איתי הדר: אני רוצה להגיב, קודם כל, לגבי - - -

מאיר כהן: מה תפקידכם באגף?

<איתי הדר: אנחנו מנהלים של יחידות בתוך האגף.

מאיר כהן: איזו יחידה?

<איתי הדר: אני אחראי על נושא של גמלאות ופיצויים, שלגית על נושא של תקשוב.

<איתי הדר: אנחנו נציגים של מנהלת האגף.

מאיר כהן: מי אחראי על הבעיה הספציפית הזו?

יעקב מרגי: על היעדרויות, הגברת- - -

<איתי הדר: כל האגף, מנהלת האגף שלנו - אנחנו נציגים של מנהלת האגף.

מאיר כהן: למה מנהלת האגף לא הגיעה?

<איתי הדר: היא התחייבה למשהו אחר במקום אחר, מול גורמים רבים.

<שלגית אליהו: אני מנהלת אגף היעדרויות, מורים ותקשוב.

מאיר כהן: את מנהלת האגף?

<שלגית אליהו: אגף היעדרויות, מורים ותקשוב, ובין היתר חלק מהנתונים- - -

יעקב מרגי: אז גם היא תתייחס, בסדר גמור.

<שלגית אליהו: אנחנו מתייחסים ביחד.

<איתי הדר: אז אנחנו רוצים להתייחס קודם כל לנתונים עצמם ולמספרים שיש לפנינו.

<איתי הדר: אז קודם כל, רק שתדעו שהנושא של חופשות לידה ומחלות ממושכות מהווים מעל 42% מסך השעות.

<איתי הדר: כשמודבר בשעות, הכוונה לשעות בודדות, לא לשעות תקן.

<איתי הדר: שעות בודדות זה שעה פה, שעה שם.

<איתי הדר: סופרים את הכל, ומעל 42% נמצאים בחופשות לידה, הריון.

מאיר כהן: סליחה, מה ההבדל בין שעות תקן לשעות בודדות?

<איתי הדר: שעות תקן זו שעה קבועה במערכת לאורך כל השנה, ושעה בודדה זו שעה – נספרות השעות הבודדות לפי היעדרות.

מאיר כהן: למה צריך להזכיר את זה?

<איתי הדר: כי זה מספרים קצת שונים, איך שמתייחסים לנושא.

<איתי הדר: מבחינת המספרים, השעות הבודדות, זה אומר שמורה נעדר שעה X ביום מסוים, סופרים את השעה הו, מוסיפים לעוד היעדרות של מורה אחר בבית ספר אחר ורואים סך הכל כמה יצא.

יעקב מרגי: בסדר, זה הרציונל.

<איתי הדר: זה שעות בודדות- - -

יעקב מרגי: בוודאי.

<איתי הדר: אז יש לנו מעל 42% שהן חופשות לידה, הריון ומחלות ממושכות.

<איתי הדר: הן לא אמורות להיות בתוך המספר הזה ברמה הכללית, כי אמורים להתייחס אליהן כ- - -

יעקב מרגי: לבודד אותן, נגיע ל4.5 מיליון שעות היעדרות.

<איתי הדר: נותרנו עם כמעט 57% של דברים אחרים, ואני רוצה להסביר לכם מה הם הדברים האחרים.

<איתי הדר: בתוכם נמצאים חל"ת: חופשות ללא תשלום יומיים, שמורה לוקח כמה שעות חל"ת ואחר כך הוא עושה איתן מה שהוא רוצה.

<איתי הדר: ימי זיכרון, שמותר להם לצאת.

<איתי הדר: יש לנו גם אבל, פטירה, הופעה בבתי משפט, שביתה וחובות, כל מיני דברים.

<איתי הדר: החלק הגדול של היעדרות המורים במה שנותר לנו זה מחלות של עובדי הוראה או של בתי משפחתם, זה מעל 80% ממה שנותר, זה על רקע מחלות.

עודד פורר: מה ממוצע הניצול של ימי מחלה בקרב עובדי הוראה?

<איתי הדר: אין לי פה אחוז ימי ניצול.

<איתי הדר: יש לנו גם כמובן מילואים ותאונות עבודה.

<איתי הדר: עכשיו, אתם הצגתם לנו פה כרגע מצגת שאנחנו לא ראינו אותה לפני כן, אז יש לנו קושי להתייחס אליה.

יעקב מרגי: בסדר, תן לנו סקירה מה אתה יודע.

טלב אבו עראר: אלו נתונים אמיתיים לחלוטין.

<איתי הדר: סליחה, לא שמעתי.

טלב אבו עראר: הנתונים שהעלינו כאן- - -

יעקב מרגי: אם זה מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, הם מתבססים עליכם.

טלב אבו עראר: כן, הם אמיתיים.

יעקב מרגי: טוב, אוקי.

יעקב מרגי: אני לא מצפה שתתייחס ספציפית לכל נקודה במצגת.

יעקב מרגי: אבל בוא תקשיב, יפה שנתת לנו פריסה כדי להבין שאין פה איזו חגיגה- - -

<איתי הדר: רק משפט אחד.

יעקב מרגי: בבקשה.

<איתי הדר: רק שתדעו שאחוז ההיעדרות לאורך השנים האחרונות יציב, אין שינוי משמעותי.

טלב אבו עראר: מה זה יציב?

טלב אבו עראר: באיזה?

טלב אבו עראר: כמה?

<איתי הדר: 4.8%- - -

עודד פורר: אתה בעצם אומר שהמצב גרוע באופן יציב.

<איתי הדר: 4.8% היעדרות מורים- - -

עודד פורר: המצב קשה, אך יציב.

<איתי הדר: לא חל שינוי.

<שלגית אליהו: לא חל שינוי משמעותי.

<שלגית אליהו: בסך הכל, מדובר במערכת שהרוב שלה הוא מפיקוח אישי.

<שלגית אליהו: הזכרתם שבאמת ההיעדרויות הן בגיל יותר צעיר.

<שלגית אליהו: זה נובע מכך שיש ילודה, ושזה רק- - -

מנחם אליעזר מוזס: יש 40%.

<שלגית אליהו: נכון, 40% זה המון.

עודד פורר: כן, אבל הנתונים מדברים 80% בקרב צעירים, יש יותר היעדרויות.

<שלגית אליהו: נכון- - -

יעקב מרגי: רק שאלה, לפני שנעבור להתייחסות, יש לי שאלה.

יעקב מרגי: במקומות עבודה מסודרים אחרים, גם בשירות המדינה, יש איזשהם תמריצים של אי היעדרות.

יעקב מרגי: אני לא מכיר את ההסכמים של המורים.

יעקב מרגי: יש איזה תמריץ כלשהו.

יעקב מרגי: נכון שלכל אחד יש את מכסת ימי המחלה שלו וחוקת העבודה, ואפשר ללכת תמיד, איך אומרים?

יעקב מרגי: אצלנו אומרים: אפשר להיות נבל ברשות התורה.

יעקב מרגי: לא במקרה הזה ,אבל אצלנו אומרים ככה.

יעקב מרגי: השאלה היא כזו: אם המערכת מצאה לעצמה – חשבה, הרי בואי תקשיבי, למה אנחנו דנים בזה?

יעקב מרגי: איך הוא סגר את המצגת שלו.

יעקב מרגי: בסוף הילדים הם אלה ש – הרצף החינוכי, רצף ההוראה, המורה שעומד, ההיעדרויות הלא סדירות.

יעקב מרגי: כמה מאתנו שומעים שמחר אני מתחיל ב-10 כי המורה לא תבוא בשעתיים הראשונות?

יעקב מרגי: אנחנו מכירים את זה, מה קרה באת מוקדם והכל.

יעקב מרגי: כולנו מכירים את הכל.

יעקב מרגי: בסוף זה פוגע במערכת, הכמויות הן כמויות אסטרונומיות.

יעקב מרגי: הסיבות, מסכים איתך שיכולות להיות בכל מקום עבודה הסיבות האלה, במיוחד שאופי המקצוע הזה הוא יותר נשי, יותר זה – חופשות לידה, הכל ברור לנו.

יעקב מרגי: השאלה היא אם המערכת – לדוגמה, אני עבדתי במקום של שירות המדינה לפני – שכחתי כמה שנים.

יעקב מרגי: שם היה פרס התמדה למי שלא נעדר, מי שלא ניצל ימי מחלה, מי שלא איחר לעבודה.

יעקב מרגי: זה היה בשירות המדינה, זה לא שאיזה מפעל עשה את זה.

יעקב מרגי: אין דבר כזה?

יעקב מרגי: את לא מכירה משהו כזה?

<שלגית אליהו: לא קיים כזה דבר היום.

יעקב מרגי: אוקי.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, התייחסויות.

יעקב מרגי: – הם הסכימו לתת לך?

יעקב מרגי: בבקשה אדוני.

עודד פורר: אני אעשה את זה בקצרה, אדוני.

עודד פורר: היקף ההיעדרויות האלה מצביע על מצב קשה במערכת.

עודד פורר: חלק ממנו נובע גם מהעומס והשחיקה של המורים מצד אחד, וגם מחוסר היכולת של המורים לקחת את ימי החופשה כפי שהם צריכים.

עודד פורר: אז פתאום אנחנו מגלים שהמורים כציבור, חולה יותר כנראה מציבור אחר.

עודד פורר: כי מה?

עודד פורר: הרי מה נפשם?

עודד פורר: מורה שהבן שלה מתחתן, או שיש לה בר מצווה לילד, לא יכולה לקחת יום חופש, אז המערכת מעודדת אותה לשקר.

עודד פורר: היא אומרת שהיא חולה באותו יום, כי היא לא יכולה לקחת יום חופש על בר מצווה וכדומה.

עודד פורר: בהמשך, יש להם חודשיים חופש ביולי-אוגוסט - - -

יעקב מרגי: היום בכלל, יום מחלה זה באפליקציה.

יעקב מרגי: פעם היית צריך ללכת ולחכות בתור.

עודד פורר: אז יש להם חודשיים חופש ביולי-אוגוסט, אבל במהלך השנה הם לא מצליחים לקחת אפילו אוויר לנשימה במהלך הסמסטרים, חוץ מהחופשות של פסח והחגים.

עודד פורר: לכן, אדוני, אני חוזר דווקא לוועדה שאנחנו קיימנו פה, וועדת משנה לנושא ימי החופשה.

עודד פורר: חלק מהמלצות הוועדה הן פריסה שונה של החופשים בבתי הספר, באופן שיחלק את העומס מצד אחד, ומהצד השני מתן ימי בחירה למורים כדי שלא יצטרכו לשקר, כדי שהמערכת הזאת לא תחנך את המחנכים לשקר למערכת כדי לצאת ליום כזה או אחר.

יעקב מרגי: דברים שהם טבעיים, טריוויאליים ולגיטימיים.

עודד פורר: לכן אתם רואים 80% היעדרויות יותר בקרב צעירים, כי למה?

עודד פורר: כי אצלם הילד חולה ויש יותר עניינים, יש יותר דברים שהם לא קשורים למחלה.

עודד פורר: הם לא באמת חולים, הצעירים לא חולים יותר מהמבוגרים.

עודד פורר: זה בדרך כלל הפוך.

עודד פורר: אנחנו רואים פה בנתונים את התהליך הזה.

עודד פורר: אני אוסיף ואומר על זה לסיכום, שעת היעדרות כזו שמחייבת מורה מחליף, שעה כזו עולה כפול למערכת.

עודד פורר: אם עכשיו צריך להביא מורה מחליף זה עולה כפול.

עודד פורר: אז אני אחזור שוב להמלצות של הוועדה הזו, שמשרד החינוך מתעלם מהן.

עודד פורר: שר החינוך מתעלם מההמלצות של הוועדה הזו פעם אחר פעם.

עודד פורר: ההמלצות הן פשוטות מאוד: תפרסו מחדש את ימי החופש, תאפשרו ימי בחירה למורים ותוכלו גם להעלות את שכר המורים, בין היתר, מהחיסכון שייווצר במשק מצד אחד בגלל הסינכרוניזציה שתיווצר, ומצד שני יהיו לכם הרבה פחות היעדרויות, תוכלו לתת את הכסף הזה למורים, שיקבלו משכורת יותר גבוהה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מוזס.

עודד פורר: אני מתנצל שאני צריך לצאת בגלל ההצבעות בוועדת הכנסת.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב ראש, תודה רבה לך.

מנחם אליעזר מוזס: עוד מעניין אותי, בנתונים אני לא מוצא מה המצב של המערכת החרדית.

מנחם אליעזר מוזס: הייתי מצפה לראות מה קורה במוכשרים ובמוסדות הפטור.

מנחם אליעזר מוזס: אני חושב שיש כאן עוד סיבה, אולי תרשו לי להגיד ככה –

יעקב מרגי: לא לא, חרדי אין.

מנחם אליעזר מוזס: אין כאן.

מנחם אליעזר מוזס: אני חושב שיש כאן – אני לא יודע אם אפשר לומר את זה, ספק ברצינות אחרי ששמענו בשבוע שעבר מעל במת הכנסת את התשובה לשאלתו של ידידי, מאיר כהן, קיבלת תשובה ממשרד החינוך על ידי הרב פרוש, על העלייה בנושאי האלימות בבתי ספר.

מנחם אליעזר מוזס: אז אני חושב שההגנה הכי טובה למורים היא להישאר בבתים, או לקבל אישור של מחלה.

מנחם אליעזר מוזס: בשביל מה היא צריכה לקבל את המכה הפיזית, כפי שדיווחו ש-3000 מורים ומורות נתקלו באלימות פיזית בבתי ספר.

מנחם אליעזר מוזס: בשביל מה היא צריכה לבוא לקבל את זה, ואז לקבל אישור מחלה?

מנחם אליעזר מוזס: מלכתחילה היא לא באה, כדי שלא תיתקל.

מנחם אליעזר מוזס: את זה אני אמרתי- - -

יעקב מרגי: בהומור, אמרת את זה בהומור.

מנחם אליעזר מוזס: זה הומור מצמרר.

מנחם אליעזר מוזס: אני רוצה להזכיר לכם שבשנת 2009, כשאני הייתי סגן שר החינוך, אז היה פרסום של ארגון המורים העל יסודי, בו נאמר כי סך הכל 2000 מורים ומורות נתקלו באלימות פיזית שהופנתה נגדם.

מנחם אליעזר מוזס: היום זה עומד על 3000.

מנחם אליעזר מוזס: שלא נדבר על מעל 32,000 מורים על אלימות מילולית שבוצעה כלפיהם.

מנחם אליעזר מוזס: 4800 מורים ומורות דיווחו על פגיעה ברכושם, זה דבר פשוט מצמרר ומסמר שיער.

מנחם אליעזר מוזס: אבל אני רוצה לומר לכם, הבאתי את הנתונים על מנת שזה יהיה הלאה בפרוטוקול, ואני מקווה שתהיה המשכיות לדיון שהיה לפני שבועיים, כי עוד לא היו מסקנות בקשר לזה, מה עושים.

מנחם אליעזר מוזס: מאוד מעניין אותי בכל הנושא הזה – אני רוצה להזכיר לכם שעוד לפני 20-25 שנה, היה דיון בהנהלת משרד החינוך, תראו בפרוטוקולים על כך, שהיו כאלה שהיו להם פתקים מוכנים מהרופא, כבר חתומים, רק היו צריכים להוסיף את שם המורה ולקבל את החופשה, מי שזוכר את זה.

יעקב מרגי: אנחנו התלמידים היינו עושים את זה.

יעקב מרגי: האחות הייתה מסתובבת, היינו לוקחים חבילה ושמים בתיק.

מנחם אליעזר מוזס: החבילות האלה היו גם שם.

יעקב מרגי: היינו שובבים, מה אתה רוצה.

מנחם אליעזר מוזס: והדבר הזה זועק לשמיים.

מנחם אליעזר מוזס: במקום, כשאני רואה, אדוני היושב ראש, מורים ומורות שרצים בשמחה לבית הספר, לא יכולים להישאר בבית בגלל חובת החינוך.

מנחם אליעזר מוזס: אני מתפלא איך 50% נהיים "חולים", 50%.

מנחם אליעזר מוזס: הצעירים, וזה לא פלא, תשמע.

מנחם אליעזר מוזס: אני מבין שצעיר צריך יותר מזקן לסדר את המשכנתא, צריך לרוץ – גם כן האישה עובדת, ואז היא מטילה עליו: לך תסדר בקופת חולים, ולך תסדר.

מנחם אליעזר מוזס: אנחנו מכירים את הסידורים האלה.

מנחם אליעזר מוזס: הדבר הזה אומר דרשני.

מנחם אליעזר מוזס: אני מצטרף להצעה שהועלתה כבר מזמן: לסדר ימי חופשות מסודרים למורים ומורות, שיידעו שיש להם 5-6 שעות בשבוע על מנת לעשות סידורים, ואז אני חושב שלא יבואו לקבל חופשות מחלה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מאיר כהן, תן לנו קצת - - -

מאיר כהן: מניסיוני כמנהל 25 שנים, אני פעם אמרתי בכנס של המורים שלי, ותקשיבו.

מאיר כהן: אמרתי להם שהם משרד החינוך היה מפעל יצרני, היו סוגרים אותו, ואתם יודעים את זה.

מאיר כהן: אין אח ורע להיעדרויות, ולא משנה מה הסיבות.

מאיר כהן: אני לא בנקודה השיפוטית, כי כל מה שטלב אמר ומה ש – יש עומס.

מאיר כהן: החיים של מורים בארץ הם מורכבים מאוד, ואני מאלה שאומרים ששתי הרפורמות האלה הן כלום, קליפת השום.

מאיר כהן: אני חי עם נעמה אשתי, היא שייכת לרפורמת אופק.

מאיר כהן: היא נמצאת מ-8:00 עד 16:00 כל יום, ואני שומע את חברותיה וחבריה לבית הספר, העומס הוא גדול פה.

מאיר כהן: אבל יש משהו בתפיסה התרבותית שלנו שמאפשר למורים ולמנהלים לעצום עין בכל מה שקשור להיעדרויות שלהם.

מאיר כהן: לשאלתי למורה למה היא נעדרת במהלך השנה, אז היא אמרה לי: מה אני אעשה, בעלי עובד בבנק.

מאיר כהן: שם אם הוא ייעדר, יעשו לו "נו נו נו" והוא לא יקבל פרמיה.

מאיר כהן: לכן, טבעי הוא שאם בן זוג עובד בתעשייה, במגזר הפרטי, בבנק או בשירות הציבורי, ואשתו עובדת בבית הספר, כשיש אישה, ב-7:45 בבוקר, כשלילד יש חום, ברור מי נשאר בבית.

מאיר כהן: זה שינוי שצריך להתחיל במשרד החינוך ובמנהלים.

מאיר כהן: אני חייב להגיד שבצר לי כשפנימי להסתדרויות וארגוני המורים, וראיתי שבעצם אתה כמנהל בית ספר – ובוודאי אין מה לערב את הפיקוח, כי תמיד יכולים ללכת ולהוציא אישורים כאלה ואחרים.

מאיר כהן: אני נהגתי לפרסם אחת לחודש על לוח חדר המורים את רשימת המורים הנהדרים.

מאיר כהן: ראו זה פלא, זה התחיל לעשות שינוי.

מאיר כהן: כמובן שחטפתי על הראש גם מהסתדרות המורים וגם מארגון המורים, כי היו לי בבית הספר גם כאלה וגם כאלה.

מאיר כהן: אמרתי שהמעט שאני יכול לעשות, זה כן לשים על הלוח: בחודש הזה נעדרו, הנה רשימה הנעדרים.

מאיר כהן: אין שום ספק שההיעדרויות האלה הן היעדרויות שפוגעות בתלמידים.

מאיר כהן: הדבר השני שאני למדתי מהר מאוד, במקום שלמורה או למורה הייתה אחריות שהיא נמדדת ונבדקת, שם לא יהיו היעדרויות.

מאיר כהן: מורים שהגישו לבגרות לא העזו להיעדר, כי הם ידעו שאם הילדים ייכשלו, הם אחראיים.

מאיר כהן: מורים שהכינו למיצ"ב בבית ספר יסודי, כשהייתי ראש עיר ובדקתי את זה, לא היו היעדרויות.

מאיר כהן: צריך באמת לייצר איזשהם מחויבויות, כי זה דבר – אני חייב להגיד לטובתם של המורים: כשמורה צריך – אני יכול לספר על מורה עכשיו, שפגשתי אותה באקראי והיא סיפרה לי שהיא קיבלה 4 חודשי מחלה.

מאיר כהן: היא הלכה ועשתה ביטוח אישי, והיא באה ללמד את התלמידים שלה, את הכיתה שמיועדת לבגרות.

מאיר כהן: כלומר, יש גם את זה וגם את זה.

מאיר כהן: אני אסכם את דבריי.

מאיר כהן: האחד, חייבים לתת כלים למנהלים.

מאיר כהן: חבר'ה, משרד החינוך, זה לא יכול להימשך כך.

מאיר כהן: 4.5 מיליון שעות היעדרות זה המון, זה חסר תקדים, אין מפעל שזה קורה בו.

מאיר כהן: מפעל שזה קורה בו סוגרים אותו, אין דבר כזה.

מאיר כהן: צריך לחשוב ולתת כלים למנהלים, לתת כלים שהם גם גזר וגם - - -

יעקב מרגי: גם מקל וגם גזר.

מאיר כהן: גם מקל וגם גזר.

מאיר כהן: הדבר החשוב ביותר, חבר'ה, תיכנסו לתוך בתי הספר- - -

יעקב מרגי: וגם להחזיר את תחושת השליחות.

מאיר כהן: להחזיר בוודאי את תחושת השליחות, והפיקוח חייב להיכנס.

מאיר כהן: רבותיי, כשבא מפקח לבית הספר, הוא לא בודק היעדרויות של מורים.

מאיר כהן: אם זה לא מורם על ידי מנהלת בית הספר, הוא לא בודק.

מאיר כהן: אתה לא יכול לבדוק הישגים של תלמידים ולא לקבל תמונה עדכנית של כמה מורים נעדרו החודש מבית הספר.

מאיר כהן: אולי האימה הזאת על המנהלים גם תהפוך אותם להרבה יותר רגישים.

מאיר כהן: זאת בעיה קשה מאוד במערכת החינוך.

מאיר כהן: זה עולה משהו כמו 25 מיליון שקלים שהמשרד זורק.

מאיר כהן: 25 מיליון שקלים שהיינו חוסכים, או חצי מזה, היו מאפשרים להצעת החוק שלי שתלמידים ייצאו לטיולים שנתיים חינם, לעבור.

מאיר כהן: תודה.

יעקב מרגי: נשמע את משרד החינוך- - -

טלב אבו עראר: נקודה אחת רק.

יעקב מרגי: בבקשה.

טלב אבו עראר: לגבי החופש הגדול, האם זה נחשב בפנסיה או לא- - -

יעקב מרגי: נחשב, בטח.

<איתי הדר: בוודאי שכן.

טלב אבו עראר: אני אגיד לך למה, כי חלק מהמורים מנצלים את ימי החופש שלהם- - -

יעקב מרגי: לבריאות.

טלב אבו עראר: מה זה לבריאות?

טלב אבו עראר: מה זאת אומרת לבריאות?

יעקב מרגי: זאת שנת העבודה שלהם, מה אתה רוצה.

<איתי הדר: זה חלק מהעבודה.

טלב אבו עראר: חלק מהעבודה?

<איתי הדר: כן.

יעקב מרגי: זאב גולדבלט, בבקשה.

<זאב גולדבלט: בדיון החשוב הזה הוצגה התוצאה.

<זאב גולדבלט: היא עגומה, לא סימפטית, אבל היא התוצאה.

<זאב גולדבלט: התוצאה היא מצב הזוי, שבו גננת או מורה, גנן או מורה, לא יכולים ולא רשאים לקבל יום חופשה, אפילו לא בחתונת ילדם.

<זאב גולדבלט: הם משובצים וזהו זה, אין שם פתרון, אין חלופה אחרת.

<זאב גולדבלט: לכן, אנחנו קוראים למשרדי החינוך והאוצר, לשבת עם ארגוני המורים, וברוח הצעת פורום וועדי ההורים היישוביים והתת וועדה- - -

יעקב מרגי: וועדת משנה.

<זאב גולדבלט: זאת בדיוק הנקודה.

<זאב גולדבלט: חבר הכנסת פורר תמיד אוהב לקרוא לזה וועדת משנה, למרות שאני אומר לו כל הזמן שתת זה יותר מאשר משנה.

<זאב גולדבלט: וועדת המשנה של וועדת החינוך, ברשות חבר הכנסת פורר, לאפשר בצוות פדגוגי, ואני מדבר על גננות ומורים, לקחת מספר מוגבל של ימי בחירה, ובתמורה לימי הבחירה האלה להוסיף ימי לימוד ולצמצם את הפער הבלתי נסבל בין ימי החופשה של התלמידים וההורים שלהם.

<זאב גולדבלט: להערכתנו, מימוש של הצעה כזו יצמצם בצורה דרמטית את התופעה הזאת של ההיעדרויות, וגם תאפשר, וזה חשוב לא פחות, למערכת – דהיינו למנהלי בתי הספר, להיערך להיעדרות כזאת מבעוד יום, ולדאוג לזה שיהיו מורים מחליפים, ולא שיתקלו ערב קודם, או אפילו בבוקר האירוע, שהם נשארים תקועים בלי מורים.

<זאב גולדבלט: בהתייחס למה שאמר חבר הכנסת מאיר כהן קודם, על העדפת המורה או הגננת, שהיא מוותרת על ההליכה לעבודה שלה, כי בעלה עובד בבנק או במקום אחר, זה טבעי וטריוויאלי.

<זאב גולדבלט: מה לעשות, בבנק אתה מרוויח פי 3 מאשר מורה, אז תמיד מעדיפים שמי שיוותר על יום העבודה זה יהיה מי שמרוויח פחות, והנזק הכלכלי למשפחה יהיה פחות.

<זאב גולדבלט: אני חושב שאימוץ של ההצעה, גם של הוועדה של חבר הכנסת פורר וגם של פורום וועדי ההורים היישוביים, זו הצעה סוציאלית, אנושית יותר, היא נכונה ומתבקשת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עדי מן.

מאיר כהן: אני מתנצל, אני רץ לוועדת זכויות הילד.

יעקב מרגי: תציגי את עצמך.

<עדי מן: שמי עדי מן, יו"ר וועד הגנים הארצי.

<עדי מן: אני שמעתי את כל הדברים לגבי המורים במערכת החינוך, וחשוב להדגיש שבנושא תחום הגנים המצב קשה יותר ומורכב יותר, כמו כרגיל.

<עדי מן: הגננות – ולא שמעתי פה נתונים, אגב, על נושא היעדרויות של גננות.

יעקב מרגי: בגננות, הגננת חייבת להשיג את ממלאת המקום.

<עדי מן: היא חייבת להשיג את המחליפה, בדיוק.

<עדי מן: זה מגיע למצב שלפעמים גם גננות מסורות ולויאליות למערכת - - -

טלב אבו עראר: בקרב הגננות, אחוז ההיעדרות יותר גבוה.

<עדי מן: יותר גבוה.

טלב אבו עראר: נכון.

<עדי מן: אוקי.

<עדי מן: אז- - -

מנחם אליעזר מוזס: והתשלום לשעה שם גם - - -

<קריאה: הן מגיעות גם חולות לעבודה.

<עדי מן: בדיוק, הן מגיעות חולות לעבודה, ואז כמובן לילדים בגילאים הנמוכים זו גם סכנה בריאותית.

<עדי מן: במידה והגננת לא מגיעה לעבודה, מביאים סייעות שיחליפו את הגננות, אז יש פה בעיה על גבי בעיה.

<עדי מן: יש לנו מחסור בסייעות.

<עדי מן: לוקחים אותן גם כדי להחליף גננות בגנים, לוקחים אותן כדי להחליף סייעות שנעדרות.

<עדי מן: המצב הוא כזה שהגנים נשארים עמוסים, עם אנשי צוות שבעצם לא מוכשרים להחזיק גנים של 35 ילדים בגילאי 3 לפעמים, 4-5, ללא הכשרה מתאימה.

<עדי מן: מה זה עושה בעצם גם לסייעות שלוקחים אותן ומעבירים אותן כל פעם ממקום למקום?

<עדי מן: נותנים להן אחריות שבעצם ברוב המקרים הן לא מסוגלות לקחת אותה על עצמן.

<עדי מן: מה זה עושה לילדים שלנו?

<עדי מן: למשרד בעצם אין מענה להיעדרות של גננות.

<עדי מן: הוא לא יודע לתת, אין מאגר של גננות שמהן אפשר למצוא מחליפות.

<עדי מן: זה מאוד קשה ומורכב.

<עדי מן: אני אשמח אם הוועדה תוכל לבדוק גם את הנושא הזה של היעדרות של גננות, ואיך המשרד מתייחס לסוגיה הזו.

<עדי מן: אני רוצה להגיד משהו קטן בהמשך.

<עדי מן: הדבר העיקרי שצריך לבחון בהיבט הזה, גם אצל גננות וגם אצל מורים, זה את שביעות הרצון שלהם ממקום העבודה שלהם.

<עדי מן: זה מה שצריך להיבחן, כי כשאתה שבע רצון ממקום העבודה שלך, אתה תגיע כשאתה חולה, אתה תשקיע ותעשה הרבה מעבר, והדברים האלה לא יקרו.

<עדי מן: תודה.

יעקב מרגי: אין ספק שההיעדרויות – יש מספר גורמים רב לכמות האדירה הזו של ההיעדרויות של מורים וגננות.

יעקב מרגי: אנחנו צריכים להתחיל להתארגן לומר מורים וגננות, כי אנחנו עושים עוול.

יעקב מרגי: גם כשיש דיונים שנוגעים לגננות, לפעמים הן נשכחות, את צודקת.

יעקב מרגי: תראו, משרד החינוך, אני רוצה לומר את הדברים בצורה הכי ברורה.

יעקב מרגי: אני גם לא יודע לבקר, 7 מיליון שעות בשקלים, אני לא יודע כמה זה, הרבה?

יעקב מרגי: מעט?

יעקב מרגי: יחסי לעומת מדינות אחרות?

יעקב מרגי: חילקתם את הסיבות הרבות, באמת שאי אפשר לבוא לשפוט ולומר.

יעקב מרגי: אבל הכמות היא גדולה, מערכת החינוך צריכה יציבות.

יעקב מרגי: אי אפשר לחיות עם נתון כזה, אני גם לא יכול לסכם את הדיון, ולבוא לומר – אני רוצה, כדי שהדיון הזה לא ילך לאיבוד, אני כן אדרוש מכם, משרד החינוך, לקבל ממשרד החינוך מצגת מנגד.

יעקב מרגי: פה, חבר הכנסת טלב אבו עראר הכין עבודה – אני חושב שזה ייאמר, צריך לציין את זה גם, מצגת שבה מוכנים נתונים.

יעקב מרגי: אני מבקש לקבל מצגת בדיוק על מצב היעדרויות של מורי ישראל, גננות, סיבות וחלוקה של מגדר, השכלה, כפי שנעשה.

יעקב מרגי: אני חושב שזה מודל לבנות את הדו"ח אני כן חושב שמשרד החינוך חייב להכין תכנית התערבות, אלף שתצמצם את התופעה הזו, מה שלא ניתן, לא ניתן.

יעקב מרגי: אף אחד לא יכול לקבוע רף של חופשות לידה או רף של מילואים, זה לא בידינו.

יעקב מרגי: אבל מה שבידינו, רבותיי, אם אין סוגיה שתמריץ ואין את הסוגיה של הסנקציה, אז הנתון הזה יכול לנוח, לשחק.

יעקב מרגי: תהליך קבלת ההחלטות, אם להיעדר או לא להיעדר, לא תמיד הוא תלוי מצוקה אמיתית.

יעקב מרגי: אז אמר לכם חבר הכנסת מאיר כהן, בצדק, מורה שמחויב לכיתה שלו, מכין אותה למיצ"ב או לבגרות, אז הוא ייעדר פחות.

יעקב מרגי: אבל לא כולם שם, גם לא כל השנה אנחנו שם.

יעקב מרגי: יש גם את המצוקה האמיתית של מבנה לוח השנה העברי ולוח החופשות של המורה בישראל.

יעקב מרגי: יש מספר רב של ימי חופשה, אבל בימי עבודה אין מענה.

יעקב מרגי: אם מורה צריך להיעדר ביום הזה, צריך לתת את המענים האלה, צריך לייצר מענה כזה.

יעקב מרגי: אי אפשר לקחת מצב נתון, לקבע אותו ולזרום איתו.

יעקב מרגי: אני חושב שסוגיית היעדרות המורים היא סוגיה שצריך להתמודד איתה במשרד החינוך.

יעקב מרגי: הסוגיה צריכה פיקוח צמוד של המשרד, ברגולציה מול הרשויות המקומיות, מול מנהלי בתי הספר.

יעקב מרגי: אין סיבה שמורה שיכול להיעדר בלי סנקציה ושהוא לא מפסיד שום פרס עידוד על התמדה כלשהי, שהוא לא ייעדר.

יעקב מרגי: אם זה בעיה של המנהל להשיג מילוי מקום, אז – אצל הגננות, אנחנו רואים את ההתמודדות של הגננות.

יעקב מרגי: אי אפשר להשאיר את המצב הזה ככה.

יעקב מרגי: אתם רוצים להוסיף משהו לפני ש?

<איתי הדר: רק להזכיר לכם שמדובר בהיעדרויות, כמובן, מוצדקות.

<איתי הדר: זאת אומרת שהמורה מביא את האישור או הרפואי או האחר הנדרש, כדי ש- - -

יעקב מרגי: שמעת ממני משהו?

יעקב מרגי: חס ושלום, אני לא מטיל דופי.

יעקב מרגי: כל היעדרות היא היעדרות, אבל לא לחינם.

יעקב מרגי: כשקבעו שאפשר לתת פרס התמדה על עובד שלא נעדר, זה יכול להיות גם אצל מורים.

יעקב מרגי: סנקציה על היעדרות שהיא מעבר ל – צריך לקבוע סבירות מסוימת, סטנדרטים מסוימים.

יעקב מרגי: אי אפשר להשאיר את זה באוויר.

יעקב מרגי: יכול להיות שיש לכם, יכול להיות שיש לכם את המצב שלנו לעומת מדינות ה-OCD.

יעקב מרגי: לא יודע, תבדקו.

יעקב מרגי: אני מבקש לקבל דו"ח מפורט על כל סוגיית ההיעדרויות.

יעקב מרגי: בבקשה.

<איריס הרינג: איריס הרינג מכפר תבור, אני סגנית יושב ראש פורום וועד ההורים היישובי.

<איריס הרינג: הייתי רוצה, אם אפשר ברשותך, לצרף באמת לבקשה שלך שתהיה הפרדה כמו שעשו את הממלכתי ודתי- - -

יעקב מרגי: אמרתי, מגדרי, מגזרי- - -

<איריס הרינג: לא, כמו שעשו את זה, ללכת על גנים, יסודי וחטיבה עליונה.

יעקב מרגי: בוודאי.

יעקב מרגי: כדי להסיק מסקנות אנחנו חייבים לקבל את זה מפורט.

<איריס הרינג: כן, הפירוט הזה הוא מאוד חשוב, כי לפי כל הנתונים שאנחנו לפחות אספנו, באמת מצב הגננות, הגנים והיסודי, מרכז הכובד של ההיעדרויות הוא עליו.

<איריס הרינג: כמו שאמר חבר הכנסת מאיר כהן, על זה צריך לשים את הדגש יותר, כי בתיכון, אני חושבת שגם מנהלות בתי הספר פחות מוותרות, פחות חושבות על האמא הזו שצריכה להחליף ולהישאר בבית, כי יש להם את המטרה שלהם- - -

יעקב מרגי: אז לקבל פריסה ממש, אנחנו חייבים לראות את זה בעיניים כדי לקבל - - -

<עדי מן: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מישהו רוצה להוסיף משהו לפני שאני נועל?

מנחם אליעזר מוזס: גם על מערכת המוכשרים.

יעקב מרגי: ציינו לשבח, מה אתה – אתה הבאת נתונים.

יעקב מרגי: אם יש לכם נתונים - - -

<איתי הדר: לצערי, אין לנו נתונים של זה- - -

יעקב מרגי: אין, זה עמותות ובעלויות.

יעקב מרגי: אבל שוב, גם מאיר כהן הסכים איתך.

יעקב מרגי: להערכתנו, בחינוך החרדי השכיחות היא נמוכה יותר, כי המורים הם בשליחות.

יעקב מרגי: התחושה שלהם, אנחנו לא שופטים, זה אם אין ברירה אין ברירה.

יעקב מרגי: גם אם זה בעלות של עמותה או של ארגון, אז היד יותר קשה על ההדק, ולא קלה על ההדק.

יעקב מרגי: לכן, אני מעריך, אין לי נתונים.

יעקב מרגי: אני לא רוצה לחלק תארים לאף אחד.

יעקב מרגי: גם שם אם צריך התערבות וטיפול, נטפל.

יעקב מרגי: אבל כרגע, ההערכה שלנו היא ששם התמונה לא כל כך חזקה, אבל אולי תסייע בידי לבקש לפחות משתי רשתות החינוך, מהחינוך התורני והחינוך העצמאי, שיגישו לוועדה – הנה אני אומר לכם, אתם הרגולטור, תעביר את זה למחוז החרדי.

יעקב מרגי: השלמה לדו"ח שאתה מבקש – אני לא מדבר על המוכשר בעלויות פרטיות.

יעקב מרגי: תבקשו את זה, אני רוצה לקבל את זה גם כן.

מנחם אליעזר מוזס: אני רוצה רק להוסיף דבר אחד, אודני היושב ראש, שבסקר של ארגון המורים העל יסודיים על האלימות בבתי ספר ב-2009, אז היו רובריקות, ולשמחתנו, אז המערכת החרדית הייתה ב-0 אלימות של תלמיד מול מורה.

יעקב מרגי: מה אתה רוצה, לפחות בזה.

יעקב מרגי: בתקציב הם מופלים, הכל הם מופלים, בינוי הם מופלים, אז מישהו אומר לכם שהכל – גם סביבה בית ספרית, אני לא כופר בזה, סביבה בית ספרית תורמת הרבה.

יעקב מרגי: זה לא הדיון, יש דיון שלם על אלימות בית ספרי ואלימות בבתי הספר.

יעקב מרגי: מוכח שגם אלה שלומדים בקרוואנים בצפיפות, ללא מגרשים, ללא חדרים, ואין שם אלימות, אז זה אומר דרשני.

יעקב מרגי: תודה רבה, בבקשה.

<שלגית אליהו: אני רוצה להתייחס בקצרה- - -

יעקב מרגי: רק בקול, לא שומעים אותך.

<שלגית אליהו: אני אתייחס בקצרה מאוד לשני דברים: היעדרויות ממושכות בגין מחלה והיעדרויות של מורות שיולדות, וכל מה שקשור לזכויות הורות.

<שלגית אליהו: בהקשר הזה, יש תמיד מילוי מקום מסודר, זה לתקופה ארוכה, זה תקני.

<שלגית אליהו: תמיד המורים עומדים בדרישות השכלה, כך שבאמת - - -

יעקב מרגי: כשזה מתוכנן, זה מתוכנן.

<שלגית אליהו: לגבי מילויי מקום יומיים של גננות נעדרות או מורים שנעדרים בהתראה קצרה ביותר, יש קושי גדול ביותר להשיג אדם שמסכים לעבוד.

<שלגית אליהו: זאת אומרת, גם אם אנחנו רוצים – אנחנו עושים איזושהי פעולה כרגע כדי לנסות לתת לזה מענה, אנחנו יודעים, ואני מתעסקת בזה המון, שיש קושי להשיג מורים שמוכנים לבוא בהתראה קצרה של מהיום למחר ולעבוד.

יעקב מרגי: אני לא מקבל את זה, בואי אני אסביר לך.

יעקב מרגי: קודם כל, צריך שיהיה מאגר.

יעקב מרגי: משרד החינוך והרשויות המקומיות חייבים – כמו שיודעים לעשות מאגר של סייעות, יעשו מאגר של גננות פורשות או גננות שהן – כל מיני סוגים.

יעקב מרגי: קודם כל שיהיה מאגר.

יעקב מרגי: קטן, גדול, בינוני, אין מציאות כזאת.

יעקב מרגי: עכשיו תקשיבי, נניח שנחת על הגננת ב-00:00 בלילה סיפור אישי משפחתי.

יעקב מרגי: היא צריכה עכשיו לחשוב איך היא משיגה ממלאת מקום ב-00:00 בלילה?

יעקב מרגי: יש מוקד עירוני, צריך לחשוב.

יעקב מרגי: לכן אני אומר, המציאות הזאת צריכה להשתנות מן העולם.

יעקב מרגי: תודה רבה, הישיבה נעולה.