הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 20, פרוטוקול מספר 158, 2017-06-21 10:00

יפעת שאשא ביטון: בוקר טוב, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה לזכויות הילד בנושא מוכנות בטיחותית במתקני הילדים בחופשת הקיץ.

יפעת שאשא ביטון: הגיש אותו כדיון מהיר חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

יפעת שאשא ביטון: ראשית, אני רוצה להודות לחבר הכנסת על העלאת הנושא.

יפעת שאשא ביטון: זה אחד הנושאים היותר בוערים ומדוברים כאן במסגרת הוועדה לזכויות הילד.

יפעת שאשא ביטון: אני מאמינה, כמו שאני אומרת תמיד, שככל שאנחנו נרבה לעסוק בכך ולהעלות את זה על סדר-היום, כך אנחנו נעלה את זה למודעות, ואולי, בתקווה, נצליח למנוע לפחות את חלק מהאסונות או המקרים שבהם הילדים שלנו נפגעים.

יפעת שאשא ביטון: אני אתן לחבר הכנסת זחאלקה לפתוח.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: תודה גברתי.

ג'מאל זחאלקה: האמת היא שאני מעלה במשך שנים את הנושא הזה, של מתקני השעשועים והספורט, הבטיחות שלהם, במיוחד בתקופת חופשת הקיץ כאשר הילדים בחופשה והם משתמשים בהם בצורה אינטנסיבית יותר מאשר בזמנים אחרים.

ג'מאל זחאלקה: הנושא הזה תמיד נפל בין הרבה כיסאות, נושא הבטיחות והתחזוקה של המתקנים – בין הרשות המקומית, בין משרד הכלכלה, ובנוגע למתקני ספורט, יש את היחידה למתקני ספורט במשרד התרבות והספורט.

ג'מאל זחאלקה: דוח מבקר המדינה על מתקני הספורט היה ברור.

ג'מאל זחאלקה: הוא הציב בעיות מבניות באשר למתקני הספורט.

ג'מאל זחאלקה: הוא בדק חמש עיריות, שתי מועצות אזוריות ומועצה מקומית אחת.

ג'מאל זחאלקה: בכולן מתקני הספורט פועלים ללא רישיון עסק.

ג'מאל זחאלקה: זה נתון מדהים, אין מתקן אחד שיש לו רישיון עסק.

ג'מאל זחאלקה: רישיון עסק, במיוחד במתקנים גדולים, הוא חשוב מאוד.

ג'מאל זחאלקה: החוק קובע שמתקן שיש בו יותר מ-500 מושבים של צופים מצריך אישור של משרד הכלכלה.

ג'מאל זחאלקה: אין.

ג'מאל זחאלקה: משרד הכלכלה לא אוכף, העיריות, שאחראיות על התחזוקה, לא אוכפות.

ג'מאל זחאלקה: אין תחזוקה שוטפת.

יפעת שאשא ביטון: לא לא אוכפות, לא ממלאות את תפקידן.

ג'מאל זחאלקה: אין את מה שהמבקר ביקש שיהיה כבר מזמן, מאגר בכל רשות מקומית של מתקני ספורט ומתקני שעשועים, תחזוקה שוטפת ומסודרת.

ג'מאל זחאלקה: לא נקבעו כללים מסודרים בעניין הזה.

ג'מאל זחאלקה: התוצאות לא מאחרות לבוא.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה, ברשותך, לצרף לעניין הזה של בטיחות הילדים במתקנים ציבוריים גם את עניין הטביעה והחופים בכנרת ובחופים.

ג'מאל זחאלקה: בכל השנה טובעים עשרות ילדים במתקנים האלה.

ג'מאל זחאלקה: אלינו מגיעים בדרך כלל אותם מקרים של ילדים שמתים מטביעה.

ג'מאל זחאלקה: אבל גם ילד שטובע ולא מת זו חוויה מאוד מאוד מאוד קשה לילד.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו יודעים גם על הרבה ילדים שנפצעים, וזה לא מגיע למודעות ולתקשורת, ואפילו אין רישום לעניין הזה בכל מיני מתקני ספורט.

ג'מאל זחאלקה: אחד המראות המזעזעים מבחינתי האישית, כשאני עובר ליד מתקן ספורט לילדים ואני רואה שהוא מוזנח.

ג'מאל זחאלקה: אני רק חושב שילדים יכולים לשחק שם, במקום כמעט נטוש, וזה אסור.

ג'מאל זחאלקה: אני מקווה שנגיע למסקנות – לסגור מתקנים.

ג'מאל זחאלקה: פשוט לסגור אותם ולמנוע גישה אליהם.

ג'מאל זחאלקה: לא יכול להיות שיש מתקן שמסיבה כלשהי לא רוצים להפעיל אותו, או שהוא מוזנח, הוא עזוב, ילדים נכנסים לשם, רואים מתקן משחקים, משחקים – בכפר שלי קרה דבר כזה – במקום שהוא לא פעיל.

ג'מאל זחאלקה: פשוט מתקן עמד, ילדים נכנסו ושיחקו בו וילד מת.

ג'מאל זחאלקה: לא מתקן פעיל.

ג'מאל זחאלקה: העירייה אומרת שהמתקן הזה – רק זרקנו את המשחקים באיזשהו מקום וילדים נכנסו ושיחקו בהם.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שגם על זה צריך לתת את הדעת.

ג'מאל זחאלקה: אחת הבעיות, גם מניסיון אישי, שתמיד זה נופל בין הכיסאות.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך לקבוע הוראות ברורות – גם אם נצטרך שתהיה חקיקה בעניין הזה – מי אחראי.

ג'מאל זחאלקה: הבדיקות של התמ"ת הן לא סדירות, הבדיקות הן של אחוזים קטנים מאוד מהמתקנים שיש בארץ.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך להפעיל את החוק בנושא הזה, לכפות את החוק, לשמור על החוק.

ג'מאל זחאלקה: לא יכול להיות שיפעל מקום ללא רישיון, לסגור מקומות ללא רישיון.

ג'מאל זחאלקה: אני לא יודע אם זו המשטרה או התמ"ת, יש סמכויות כאלה.

ג'מאל זחאלקה: מה זה רישיון?

ג'מאל זחאלקה: רישיון זה שאתה עמדת בכללי הבטיחות, זה בעיקר הרישיון.

ג'מאל זחאלקה: אם אין לך רישיון, סימן שלא עמדת בכללים, זה כל העניין.

ג'מאל זחאלקה: מדובר בחיי אדם.

ג'מאל זחאלקה: זה לא עניין טכני, אלא עניין מהותי ובטיחותי.

ג'מאל זחאלקה: אני מקווה שנוכל בוועדה, בישיבה הזאת, לתרום ולו במשהו כדי לשפר את תנאי הבטיחות במתקנים, מתקני הספורט, גני השעשועים ומקומות שחייה.

ג'מאל זחאלקה: יש הרבה מה לעשות בנושא הזה, וכל פעולה שנעשית בכיוון תציל חיים, תרתי משמע.

ג'מאל זחאלקה: חיי ילדים בעיקר.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך, חבר הכנסת זחאלקה.

יפעת שאשא ביטון: אני רק רוצה לחדד, גם רשות שתקבל רישוי לגן חדש, לגנים חדשים, זה בסדר גמור.

יפעת שאשא ביטון: אבל מה קורה אחרי מספר חודשים, כמו שאתה אומר?

יפעת שאשא ביטון: העניין של התחזוקה השוטפת הוא חובה.

יפעת שאשא ביטון: הוא חובה.

יפעת שאשא ביטון: הוא חובה על המערכת, ואנחנו צריכים לראות איך אנחנו מוודאים שגם זה נעשה ונאכף.

יפעת שאשא ביטון: לגבי הנושא של שחייה וטביעה של ילדים, לצערי הרב – חשוב שגם זה ייאמר – זה קורה לא רק בחופים ולא רק בבריכות שחייה ציבוריות.

יפעת שאשא ביטון: זה קורה גם בבריכות פרטיות בבתים.

יפעת שאשא ביטון: זה קורה אפילו במאגר מים – בגיגית שמשאירים ללא השגחה בחצר ובטוחים שזה משהו תמים לחלוטין.

יפעת שאשא ביטון: לפני רגע שטפו עם זה את הבית, ילד יכול - - -

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך להפריד את זה.

ג'מאל זחאלקה: את התאונות בספירה הפרטית צריך להפריד לדיון מיוחד.

יפעת שאשא ביטון: אני מפרידה לגמרי, אבל חשוב לי שגם זה ייאמר.

יפעת שאשא ביטון: אם אנחנו כבר מעלים את זה, שזה ייאמר עד הסוף.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה על העלאת הנושא.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

איילת נחמיאס ורבין: אני אעשה את זה קצר.

איילת נחמיאס ורבין: קודם כל, אני בהחלט מסכימה עם הדברים של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מגיעה בסוג של ייאוש למאבק הבלתי נגמר בנושא הצללת גני המשחקים, שכבר היו אמורות להיחתם התקנות, כמו בנושא הבריכות שלך, שכבר היו אמורות להיות התקנות.

איילת נחמיאס ורבין: בכל פעם אנחנו אומרות לעצמנו הנה, זה עוד רגע.

איילת נחמיאס ורבין: בגלל זה אני סביב היזמה לשינוי מנגנוני החקיקה, או תהליכי כמות החקיקה שמוגשת.

איילת נחמיאס ורבין: אני אמרתי אין מה לעשות, עם כל הבעיה של ערבוב הרשויות, צריכה להיות כאן מחלקה שמטפלת בנושא של תקנות.

איילת נחמיאס ורבין: לא יכול להיות שחברי הכנסת יידרשו להגיש חוקים במקומות שהם מבינים בעצמם שהיה יותר ראוי שזה יהיה בחקיקת משנה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אז, כשאנחנו מגישים מה שראוי שיהיה בחקיקת משנה בחקיקה ראשית, לא נותנים לנו להעביר אותה.

איילת נחמיאס ורבין: קיבלתי אתמול פנייה שבאופן די מדהים ביקשו ממני להישאר בעילום שם.

איילת נחמיאס ורבין: אחת הערים במרכז – אחת הערים החזקות במרכז, אגב, זה דבר מדהים.

איילת נחמיאס ורבין: אני הרבה פעמים מדברת על הפער בין הפריפריה למרכז, אבל גיליתי לתדהמתי שבעיר עשירה במרכז אין גני משחקים מוצללים.

איילת נחמיאס ורבין: זה דבר מטורף.

איילת נחמיאס ורבין: עכשיו אני מנסה להגיע לדין ודברים עם ראש העיר שיעשה איזשהו מהלך מרוכז, שבכל שכונה תהיה לפחות גינת משחקים אחת מוצללת.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת לך שזה פשוט נורא ואיום.

איילת נחמיאס ורבין: ואני, שניסיתי ללכת ולחבר – יש פה מישהו מהשלטון המקומי היום?

איילת נחמיאס ורבין: לא.

איילת נחמיאס ורבין: הלכתי וניסיתי לחבר את זה עם השלטון המקומי, שאני מעריכה את העלויות שמוטלות עליהם בכל מיני דברים ובכל מיני רגולציות.

איילת נחמיאס ורבין: היום חברתי ואני מעבירות הצעת חוק חשובה בנושא הצהרונים.

איילת נחמיאס ורבין: אני משתדלת להיות מחושבת ברגולציה שאנחנו מעבירות.

איילת נחמיאס ורבין: אבל פה לא יכול להיות שרק אנחנו רואים את הסכנה שיש לילדים של כולנו באי-הצללה, באי-גידור של בריכות.

איילת נחמיאס ורבין: שלא נדע, לצערנו, אסונות קורים לא רק בגנים ציבוריים, אלא גם בגני ילדים.

איילת נחמיאס ורבין: בסופו של דבר אנחנו לא יכולות למצוא את עצמנו מגיעות שוב לדיון בשנה הבאה כשאנחנו נמצאות באותו מצב.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו צריכות להחליט מה אנחנו עושות בעניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: את יודעת משהו, גברתי, בטיחות הילדים שלנו, בעיני – לפעמים זה מצריך שביתה.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו צריכות להחליט איזה סוג של שביתה.

איילת נחמיאס ורבין: האם אנחנו נשבות בגן משחקים פה בירושלים שאינו מוצלל?

איילת נחמיאס ורבין: אני לא יודעת מה, אבל המחאה הציבורית חייבת להישמע בקול רם וברור.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא רוצה לראות ילד של אף אחד מאתנו נכווה ממגלשה חמה מדי, מנדנדה רותחת, וגם, לצערי, מתקרב לאיזושהי בריכה ופתאום מוצאים ילד ללא רוח חיים.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שכולנו, כל מי שיושב סביב השולחן הזה, עשינו משהו בשנתיים האחרונות במובן הזה שזה מהדהד.

איילת נחמיאס ורבין: יש קול, מתעסקים עם זה, אבל עדיין האסונות קורים, עדיין אנחנו קוראות הצילו.

איילת נחמיאס ורבין: אני מוכרחה להגיד, ואני מודה לכל מי שנמצא כאן היום, אני מרגישה טיפה פחות לבד גם כשאני אתך וגם כשאני עם החברים שסביב השולחן הזה.

איילת נחמיאס ורבין: הדעת אינה נותנת שאנחנו נמשיך באותו מצב.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להתחבר לדברים שלך ואפילו להוסיף.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שהסיפור של ההצללה, שאני יודעת שהוא בנפשך, ואני יודעת שאת לא מרפה, צריך להיות באינטגריטי הפנימי של כל ראש רשות.

יפעת שאשא ביטון: ראשי הרשויות לא צריכים לחכות לחקיקה כדי להגן על הילדים שלהם במקום הכי פשוט.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו דיברנו על צל טבעי.

יפעת שאשא ביטון: אמרנו שיעשו את זה איך שהם רוצים – שיעשו את זה בצורה טבעית, בקירוי מלאכותי, איך שהם רוצים.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להגיד לך שאני מסיירת בהרבה מקומות, בגלל הרגישות לנושא, ואני רואה שיש מקומות שבהם כן בחרו לעשות הצללה, אף אחד לא חיכה שמישהו יכפה את זה עליו.

יפעת שאשא ביטון: אני מקווה שבדיאלוג הזה, עד שאנחנו נשלים את כל ההליכים – ואני מקווה שיתאפסו על עצמם גם במשרד המשפטים וגם במינהל התכנון, וכבר יעשו את הצעד הזה – שראשי הרשויות ייקחו אחריות על הילדים גם בגני השעשועים ויקדמו את הנושא.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נעבור לארגון בטרם ואחר-כך נמשיך עם חברי הכנסת.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

<אביטל אפל פנקס: תודה רבה.

<אביטל אפל פנקס: קודם כל, תודה רבה.

<אביטל אפל פנקס: אנחנו מרגישים שהוועדה הזו היא בית לבטיחות ילדים, לא רק ארגון בטרם.

<אביטל אפל פנקס: תודה רבה, חבר הכנסת זחאלקה, גם על זה ששנה אחרי שנה אתה מעלה את הנושא הזה.

<אביטל אפל פנקס: כשאנחנו מסתכלים על נתוני הקיץ, מבחינת היפגעויות קשות ותמותה, אנחנו רואים ששני הגורמים העיקריים הם תאונות דרכים וטביעות.

<אביטל אפל פנקס: בשנה שעברה 25 משפחות איבדו את היקר להן מכול בחופשת הקיץ, בין ה-21 ביוני עד סוף אוגוסט.

<אביטל אפל פנקס: 25 משפחות – 11 כתוצאה מתאונות דרכים, 10 כתוצאה מטביעות.

<אביטל אפל פנקס: כמו שנאמר פה בנושא הטביעות, היו עוד כמעט 40 מקרים של טביעות באותה שנה שלא הסתיימו במוות, אבל הרוב אנחנו יודעים שזו היפגעות שהתוצאות שלה הן חמורות מאוד.

<אביטל אפל פנקס: הרבה מהילדים נותרים במצב שמוגדר צמח בעקבות הטביעות הללו.

<אביטל אפל פנקס: בקשר לגני שעשועים – גני שעשועים הם מקום חשוב מאוד להתפתחות של הילד.

<אביטל אפל פנקס: במקום שהילדים יהיו ברחוב ויפגעו מרכבים, הם אמורים למצוא מקום שבו הם יכולים ליפול באופן בטוח, לנסות שיווי משקל ולשחק באופן שמפתח אותם.

<אביטל אפל פנקס: אנחנו יודעים שהחקיקה שנעשתה בנושא היא חקיקה מקיפה מאוד מבחינת ההקמה על-פי תקן וגם התחזוקה.

<אביטל אפל פנקס: מ-2008 יש צו שמורה לרשויות המקומיות לעשות הליך משמעותי מאוד וסדור של תחזוקה של המתקנים האלה.

<אביטל אפל פנקס: הן מחויבות על-פי חוק.

<אביטל אפל פנקס: עוד מעט מכון התקנים יציג את הנתונים.

<אביטל אפל פנקס: אותן רשויות שאינן עומדות באותו תו תקן – אנחנו רואים את זה בצורה חמורה מאוד, כי אותו מקום של מתקני משחקים, שהוא כל-כך חשוב, חייב להיות מקום בטוח לאותם ילדים.

<אביטל אפל פנקס: הרבה פעמים כשאנחנו מסתכלים על התאונות האלה, הורה לא יודע בעין אם המתקן הוא בטוח או לא בטוח.

<אביטל אפל פנקס: למשל מרווח של לכידת ראש – אני לא יודעת להגיד שזה מקום מסוכן, מה שממומחה ממכון התקנים ומי שעבר אצלם את הקורסים יודע לומר.

<אביטל אפל פנקס: לכן אנחנו מצטרפים לקריאה מול אותן רשויות שאינן עומדות בחוק לוודא איך יכול להיות שמאז 2008 עדיין הן לא עומדות בחוק, והנתונים כאן הם לא טובים.

<אביטל אפל פנקס: בקשר למתקני ספורט – אני יודעת שהיה הליך מול משרד הספורט כדי שגם הם יכנסו לאותו הליך סדור כמו מתקני המשחקים.

<אביטל אפל פנקס: אני לא יודעת מדוע, אבל לפי דעתי זה לא נמצא באותו מקום, וחבל, כי אנחנו רואים בשנים האחרונות יותר מקרים של תמותה ממתקני ספורט כמו עמוד כדורסל או שערי כדורגל שנופלים מאשר תמותה במתקני משחקים, ששם ההליך הוא כבר הרבה יותר סדור.

<אביטל אפל פנקס: אני רוצה שאנחנו נשים לב לטרנדים חדשים.

<אביטל אפל פנקס: מבתי החולים פונים אלינו המון על כל נושא מתחמי הטרמפולינות.

<אביטל אפל פנקס: במתחמי הטרמפולינות, וגם בטרמפולינה בבית – אגב, אנחנו רואים היפגעויות קשות יותר בטרמפולינות בבית, אבל יש גם מתחמים.

<אביטל אפל פנקס: בכל קיץ פונים אלינו מבתי החולים בקריאה לעשות משהו בנושא.

איילת נחמיאס ורבין: של פציעות במתחמים?

<אביטל אפל פנקס: על המתחמים.

<אביטל אפל פנקס: שניידר למשל, עכשיו, אחרי פסח, פנו אלינו ואמרו לנו היה אפשר להעביר אוטובוס ישר מאותו מתחם טרמפולינות אלינו.

<אביטל אפל פנקס: צריך לשים לב גם לנושא הזה.

יפעת שאשא ביטון: - - - של ילדים שקופצים, זה ראשים שמתנגשים אחד עם השני.

<אביטל אפל פנקס: בעיקר זה מה שקורה, שילדים על אותו מתחם קופצים ביחד ופוגעים אחד בשני.

<אביטל אפל פנקס: זו הפגיעה הכי שכיחה.

<אביטל אפל פנקס: עוד דבר אחד אחרון, אני יודעת - - -

ג'מאל זחאלקה: - - -

איילת נחמיאס ורבין: טרמפולינה בבית זה גם לא בטיחותי.

<אביטל אפל פנקס: זה גם לא בטיחותי.

איילת נחמיאס ורבין: שלא תנוח.

ג'מאל זחאלקה: לא נחה דעתי, אני דווקא מודאג.

<אביטל אפל פנקס: דבר אחרון, אם אנחנו מדברים על האחריות של אותן רשויות מקומיות – אני יודעת שעכשיו, לקראת חופשת הקיץ, יש רשויות מקומיות שמקימות מתחמים זמניים של פארקים, מתחמי טרמפולינה.

<אביטל אפל פנקס: בשנה שעברה היו לנו תלונות, גילינו על מקום אחד שלא פועל על-פי רישוי עסק.

ג'מאל זחאלקה: אל תשכחי את הקייטנות.

יפעת שאשא ביטון: והם מחויבים ברישוי, נכון?

<אביטל אפל פנקס: הם מחויבים, נכון.

<אביטל אפל פנקס: פנה אלינו הורה שהבת שלו נפגעה באותו מתחם ואמר לנו שהמתחם לא עומד ברישוי עסק.

<אביטל אפל פנקס: אחרי בדיקה ראינו שהוא צודק.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לפנות להורים שלא יחכו שהילד יפגע ואז יבדקו אם יש רישוי או אין רישוי, אלא שמראש לא ייכנסו למקומות שבהם אין רישוי.

<אביטל אפל פנקס: הבעיה היא שהורה לרוב לא יודע אם יש רישוי או לא, וזה המקום של הרשות המקומית לקחת אחריות.

<אביטל אפל פנקס: אנחנו לא רואים את זה.

יפעת שאשא ביטון: נכון, זה גם וגם וגם.

יפעת שאשא ביטון: אבל אני רוצה שאנחנו לא נשאיר את זה רק לגוף אחד, אני רוצה שכולנו נהיה עם יד על הדופק.

ג'מאל זחאלקה: זה רעיון, מה שבשיח עלה.

ג'מאל זחאלקה: כשדיברת, עלה לי הרעיון להציב שלט במקום ברור, שלמקום הזה יש רישיון.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזה יכניס את המקומות שאין להם רישיון – שכולם יודעים, זה מעלה את זה.

ג'מאל זחאלקה: במקום בולט, בכניסה למתקן, שיוצב שלט שיש לו רישיון.

ג'מאל זחאלקה: כמו שעושים במעליות – המעלית נבדקה בתאריך כך וכך.

ג'מאל זחאלקה: שיהיה גם את השלט הזה.

ג'מאל זחאלקה: אני מבטיח לכם שאם יוצבו שלטים כאלה, אם תהיה תקנה כזאת, תהיה כפייה של החוק בנושא הזה ותקנה, זה יכול לשנות את המצב באופן יסודי.

יפעת שאשא ביטון: תודה.

יפעת שאשא ביטון: רשמתי.

<אביטל אפל פנקס: אני רק אסיים.

<אביטל אפל פנקס: במתקני משחקים יש חובה בגני השעשועים לשים שלט, והרבה פעמים זה עוזר.

<אביטל אפל פנקס: הרבה הורים שפונים אלינו, אנחנו אומרים להם שימו לב אם עברה שנה מאז הבדיקה, כי ברשויות שבהן תו התקן פועל כהלכה הם עושים את זה.

<אביטל אפל פנקס: הבעיה היא כל אותן רשויות שלא פועלות על-פי חוק.

ג'מאל זחאלקה: מי שבדק שם שלט, מי שלא בדק לא שם.

יפעת שאשא ביטון: יש פה מישהו ממשרד המשפטים?

יפעת שאשא ביטון: זה פלילי אם הם לא אוכפים את זה?

יפעת שאשא ביטון: אם הרשויות לא בודקות בכל שנה?

יפעת שאשא ביטון: מה אומר החוק?

יפעת שאשא ביטון: יש נציג של משרד המשפטים, מישהו שמכיר?

יפעת שאשא ביטון: צריך לבדוק את זה.

יפעת שאשא ביטון: מעניין לבדוק אם זו עבירה פלילית, איזה סנקציות יש.

יפעת שאשא ביטון: יש נציג של משרד הכלכלה?

יפעת שאשא ביטון: אתה יודע מה אומר החוק, אם רשות מקימה מתקן?

<בוריס סולטנוביץ: בתקן לא מוגדרת אחריות, כתוב מה צריך להיות.

<בוריס סולטנוביץ: צריך להיות היתר לתו תקן בכל שנה, חידוש תו התקן, בדיקה שנתית, בדיקה חודשית.

יפעת שאשא ביטון: ואם הם לא עושים את זה?

<בוריס סולטנוביץ: אז אנחנו עובדים מול אותה מועצה.

יפעת שאשא ביטון: זה ברמה של המלצה או ברמה של סנקציה?

<בוריס סולטנוביץ: אנחנו דורשים לסגור את המגרש אם אנחנו יודעים שהמגרש לא עבר בדיקה שנתית.

יפעת שאשא ביטון: והיה והרשות לא סוגרת ומגיעות תלונות?

יפעת שאשא ביטון: אין אכיפה של זה ברמה של סנקציה כזו או אחרת?

<בוריס סולטנוביץ: עד היום אני לא נתקלתי שאם אנחנו פונים לעירייה או למועצה לסגור או לתקן לא קיבלנו לפה או לשם – או שסוגרים ומפרקים את המתקן.

<בוריס סולטנוביץ: אם זה בלתי אפשרי לתיקון לא מתקנים.

יפעת שאשא ביטון: אז איך יוצא שאם אנחנו נסתובב, נצא עכשיו לסיור, לאו דווקא בירושלים, בעוד מקומות, אנחנו נראה הרבה מאוד גנים שבלי להיות מומחים לדבר, אין שאלה שהם לא מתוחזקים ואין שאלה שהם לא תקניים?

יפעת שאשא ביטון: בלי שאנחנו מומחים.

<בוריס סולטנוביץ: התשובה פשוטה מאוד, שיש רק מהנדס אחד שלנו שאחראי על כל המתקנים בארץ.

יפעת שאשא ביטון: יש מהנדס אחד בארץ שאחראי על כל המתקנים?

יפעת שאשא ביטון: אפשר לוותר עליו.

יפעת שאשא ביטון: באמת אני אומרת, חבל על הכסף שמשלמים לו.

יפעת שאשא ביטון: הוא בחיים לא יגיע לבדוק את כל המתקנים.

<בוריס סולטנוביץ: זה יותר טוב מכלום, אבל אלה הנתונים.

יפעת שאשא ביטון: זה כלום.

יפעת שאשא ביטון: אחד זה כלום.

ג'מאל זחאלקה: מה תפקידו של אותו מהנדס?

עבד אל חכים חאג' יחיא: תפקידו לכתוב את הדוח אחרי התאונה.

<בוריס סולטנוביץ: הוא מפקח אחראי על מתקני - - -

ג'מאל זחאלקה: הוא המפקח?

<קריאה: הוא אפילו לא יכול להסתכל על הדוחות אם הוא בן אדם אחד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, הוא רק בודק את הדוח אחרי שיש את התאונה עצמה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה הזמן שיש לו.

<בוריס סולטנוביץ: לא, הוא גם יוצא לשטח, הוא עושה הזמנות.

<קריאה: הוא עושה הכול חוץ מלפקח.

<קריאה: איך הוא יכול לפקח?

<קריאה: אם הוא יקבל דוח של אפילו 20 גנים ביום, הוא לא יצליח לעמוד בזה.

יפעת שאשא ביטון: עזוב, חבל על הזמן שאנחנו מבזבזים בוועדה על זה.

יפעת שאשא ביטון: הרי ברור שהוא לא יכול לעשות את זה.

<קריאה: אולי לבקש להביא את אותו מהנדס.

יפעת שאשא ביטון: יש לו צוותים שיוצאים ומפקחים, או שהוא אמור לצאת ולפקח?

<בוריס סולטנוביץ: לא, הוא ומפקח נוסף מתחום אחר.

<תמי ברנע: הוא אמור לצאת לכל גן שעשועים בארץ?

<בוריס סולטנוביץ: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא עם מכון התקנים.

<בוריס סולטנוביץ: אם לא, הוא לבד.

יפעת שאשא ביטון: מכון התקנים יוצא לשטח לעשות בדיקות?

<בוריס סולטנוביץ: התשובה היא כן.

יפעת שאשא ביטון: כמה?

יפעת שאשא ביטון: הוקם גן בקריית שמונה – יסלח לי ראש העיר של קריית שמונה.

יפעת שאשא ביטון: אגב, הגן אצלנו חודש והכול בסדר, לא יאשימו אותי בכלום.

יפעת שאשא ביטון: בכוונה אני אומרת – קריית שמונה זה רחוק.

יפעת שאשא ביטון: בכל כמה זמן הוא מגיע לשם לראות שהכול תקין?

<קריאה: אני אחלק את התשובה אחרת.

ג'מאל זחאלקה: לפני שאתה מתחיל, אתה אמרת שיש מהנדס אחד.

<בוריס סולטנוביץ: אחראי תחום.

ג'מאל זחאלקה: אמרת שיש אתו אדם נוסף.

ג'מאל זחאלקה: מיהו?

<בוריס סולטנוביץ: המנהל שלו, זה אני.

ג'מאל זחאלקה: אתה האדם הנוסף?

<בוריס סולטנוביץ: כן.

ג'מאל זחאלקה: ומה תפקיד כבודו?

<בוריס סולטנוביץ: אני מנהל תחום בנייה, כולל מתקני משחקים.

יפעת שאשא ביטון: זה לא משנה, שניים זה טיפה בים.

יפעת שאשא ביטון: חשוב לי לשמוע ממכון התקנים, חבר הכנסת זחאלקה.

יפעת שאשא ביטון: אני מחפשת את הישועה.

יפעת שאשא ביטון: אולי אני אמצא אותה.

<טל כהנא: שלום, שמי טל כהנא, אני אחראי על התחום של מתקני משחקים במכון התקנים.

<טל כהנא: אני אתן רקע, ואני אגע עוד רגע בנושא עצמו.

<טל כהנא: החוק, למעשה הצו, תקף בערך עשור.

<טל כהנא: הוא מחייב שמתקני משחקים יהיו תחת פיקוח של מכון התקנים.

<טל כהנא: במסגרת הצו הזה יש את החובה של מי שמחזיק את המתקנים לתחזק את המתקנים שנמצאים ברשותו בצורה יעילה.

<טל כהנא: נכון להיום, לאחר עשור, יש כ-118 רשויות בתו תקן מתוך סדר גודל של 250 רשויות.

<קריאה: 253.

<טל כהנא: סך כל האתרים שנמצאים בתו תקן – יש למעלה מ-10,400 ומשהו אתרים בתו תקן.

<טל כהנא: על אותם אתרים אנחנו יכולים להגיד בבטחה שהתהליך שקיים שם הוא תהליך של פיקוח, וידוי ומניעת שימוש במידה שיש ליקויים שאי-אפשר לתקן אותם מידית.

<קריאה: אבל זה לא דורש הצללה.

<קריאה: הצללה זה לא חלק מזה.

<קריאה: זה לא קשור.

יפעת שאשא ביטון: לא, זה חלק מהמפרט, אם אתה רוצה, תשים, אם אתה לא רוצה, אל תשים.

יפעת שאשא ביטון: לרוב הם לא מבזבזים על זה את הכסף, שמים עוד נדנדה.

<טל כהנא: מתוך הנתונים שאני ליקטתי לקראת הוועדה – אחר-כך אני אעביר אליכם את הריכוז הזה – התמונה מצביעה על דבר כזה: בתקופה שבין 2016-2012 באותם אתרים שהיה תו תקן, אחוז ההתאמה, הבטיחות של הגן, שהוא מתאים לדרישות, זה סדר גודל של 90% ומשהו.

<טל כהנא: בערך 9%-8% היו ליקויים שאינם מסכנים את המשתמש באופן מידי.

<טל כהנא: וגם כאשר היו, באו וטיפלו בדבר הזה באופן מידי.

<טל כהנא: באותן שנים, באותם מקומות שאנחנו התבקשנו לעשות בדיקות על-ידי משרד הכלכלה – לדוגמה, בשנת 2015 עשינו כ-120 בדיקות - - -

יפעת שאשא ביטון: רק במקומות שהם בתקן, או בכלל?

<טל כהנא: בכלל.

<טל כהנא: זה כלל גם כאלה שבתקן וגם כאלה שלא בתקן.

<טל כהנא: באותם מקומות שהיו – בעיקר אלה שלא היו בתקן – התמונה היא הפוכה, סדר גודל של 90% עם ליקויים שמסכנים חיים מידית.

יפעת שאשא ביטון: אז אני רוצה שתסביר לי.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להבין מבחינת החוק, מה קורה עם הרשויות שהן לא בתקן?

יפעת שאשא ביטון: אנחנו פשוט מקבלים אותן כחלק מאיזשהו פילוח בטבלה – יש מי שבתקן, מי שלא, וכולם חיים עם זה בשלום?

יפעת שאשא ביטון: זאת שאלה אחת.

יפעת שאשא ביטון: שאלה שנייה, כבר ראיתם בגנים האלה שהם לא בתקן, שהם בעלי סכנת חיים מידית מבחינת השימוש בהם.

יפעת שאשא ביטון: מה עושים – מסמנים אותם כמסכני חיים, מעבירים את הדיווח וממשיכים הלאה, או שהחוק מפעיל איזושהי סנקציה כלפי אותן רשויות?

<טל כהנא: אני אתחיל קודם כל עם מידע, מידע נגיש לציבור.

<טל כהנא: באתר של מכון התקנים יש את האפשרות בשתיים או שלוש פעולות קצרות לקבל את המידע – אם הרשות שלך נמצאת בתו תקן, ואם הגן שנמצא ליד הבית שלך הוא בתו תקן.

<טל כהנא: נכון, תהליך הפיקוח דורש שיהיה את השלט של האתר.

<טל כהנא: שלט האתר כולל, בין היתר, את הסמל של תו תקן בגודל של 10X10.

<טל כהנא: ברוב המקרים אנחנו יודעים שבמקומות שיש תו תקן יש שלט, ולכן במקומות שאין תו תקן לא יהיה שלט ולא יהיה את הלחץ הציבורי.

<טל כהנא: לגבי מידע, כאשר אנחנו יודעים על גן שאנחנו בדקנו והוא לא נמצא בתו תקן ויש את הליקויים, אנחנו מעבירים את המידע באופן מידי למשרד הכלכלה, ומשרד הכלכלה פועל עם הצעדים שלו לתהליך.

<טל כהנא: עד כמה שאני יודע, יש שם תהליך שנקרא זימון לקראת נקיטת שימוע.

<טל כהנא: בוריס אמור לתת הסבר רחב יותר מה נעשה.

<טל כהנא: בזה המידע שלי על מה שננקט שם מסתכם.

יפעת שאשא ביטון: בוריס, כמה שימועים נפתחו?

ג'מאל זחאלקה: הוא אמר נתון מזעזע.

יפעת שאשא ביטון: כן, ש-90% מאלה שהם לא בתקן הם מסכני חיים.

<קריאה: איזה צעדים ננקטו נגד אלה?

יפעת שאשא ביטון: לא ננקטו.

יפעת שאשא ביטון: עכשיו אני פונה לבוריס.

יפעת שאשא ביטון: תאמינו לי, אני עוקבת אחרי כל מילה שיוצאת, עם הנשימות באמצע.

ג'מאל זחאלקה: מה אחוז המתקנים בארץ שבתו תקן?

ג'מאל זחאלקה: מה האחוז?

יפעת שאשא ביטון: הוא אמר, זה יוצא כ-50%.

יפעת שאשא ביטון: אמרת 100 ומשהו אל מול 253.

ג'מאל זחאלקה: לא, זה הרשויות.

יפעת שאשא ביטון: כן, 50%.

<טל כהנא: קשה לי להגיד לך כמה מתקנים יש, כי אני לא יודע כמה מתקנים יש בכל רחבי הארץ.

<טל כהנא: אני יכול לתת נתון שלדעתי לחלק מחברי הוועדה תהיה את התשובה כאן.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נקבל את זה כתוב במפורש.

<טל כהנא: אפשר לדעת כמה מוסדות חינוך יש בארץ.

יפעת שאשא ביטון: לא, אנחנו רוצים לדעת על מתקני שעשועים ציבוריים.

<טל כהנא: כרגע במוסדות חינוך יש רק 5,200 בתו תקן.

<טל כהנא: אני מעריך שיש - - -

<קריאה: 5,000 מוסדות חינוך?

<טל כהנא: גני ילדים, כך שאם יש אשכול של שלוש חצרות - - -

יפעת שאשא ביטון: בקיצור, לא כולם.

<קריאה: יש עוד 4,000 בתי ספר.

<טל כהנא: זה כולל גם בתי ספר.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לשאול את בוריס, אני לא רוצה שאנחנו נוותר על זה.

יפעת שאשא ביטון: בוריס, כמה שימועים היו כנגד רשויות?

יפעת שאשא ביטון: חשוב לי לדעת.

<בוריס סולטנוביץ: בכל מקרה שקיבלנו הודעה שקיימת מועצה או עירייה בלי היתר לתו תקן שנתי, מיד אנחנו מפעילים את השימוע.

יפעת שאשא ביטון: כמה היו?

<בוריס סולטנוביץ: לא הכנתי את זה.

יפעת שאשא ביטון: אז אני מבקשת ממשרד הכלכלה לקבל - - -

<קריאה: מה היו התוצאות?

<בוריס סולטנוביץ: התוצאות היו חד משמעיות – או שהעירייה סוגרת את המתקן, מפרקת - - -

<קריאה: יש סנקציות, כמו שחברת הכנסת אמרה?

יפעת שאשא ביטון: אין סנקציות.

<קריאה: או קנסות, או משהו.

<קריאה: אז צריך לעשות איזשהו משהו.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת ממשרד הכלכלה – אני אומר את זה גם בסיכום – להעביר לי נתונים כמה שימועים היו בשנים האחרונות בפילוח של השנים כדי לראות מה המגמה אל מול הרשויות.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת, אפס סובלנות כלפי רשויות שלא מוודאות שהמתקנים שבשטחן תקינים.

יפעת שאשא ביטון: תקינים לפי מכון התקנים, לא לפי מכון התקנים – אני רוצה שהמתקנים יהיו בטיחותיים.

יפעת שאשא ביטון: עכשיו שמוליק הולך עם הילד שלו, ראה גן שעשועים, הוא לא ייכנס למחשב ויחפש באתר של משרד הכלכלה אם יש לו תקינה או שאין לו תקינה.

יפעת שאשא ביטון: הרשויות מבחינתי חייבות לקחת אחריות על מה שנמצא בשטחן, ואני באה משם אז אני מרשה לעצמי לומר את זה.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לדעת כמה שימועים נעשים אל מול הרשויות האלה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת ג'מעה ואחר-כך עבד אלחכים.

ג'מעה אזברגה: תודה, גברתי.

ג'מעה אזברגה: קודם כל, אני שמח שזה מתחבר לנושא שאני התעסקתי בו בוועדה הקודמת.

ג'מעה אזברגה: זה עושה לי טוב, לכיוון שאני רוצה להגיע למצב שתהיה היפגעות של ילדים אפס.

ג'מעה אזברגה: זו החתירה שלי.

ג'מעה אזברגה: טוב שהעלה ד"ר ג'מאל זחאלקה עכשיו את הנושא, טוב שעשה כך בזמן החופש.

ג'מעה אזברגה: אני חושב שדווקא התזמון מתאים מאוד.

ג'מעה אזברגה: לגבי המועצות והפיקוח על הנושא – הייתי חבר מועצה, ואני אומר לך, אין פיקוח.

ג'מעה אזברגה: באחריות.

ג'מעה אזברגה: העניין של ההצללה, אם תיקחי את המועצות למשל בנגב, מה שאני מכיר, אפילו למתקן אחד אין הצללה.

יפעת שאשא ביטון: עומד לי על הלשון לשאול אותך אם אתה הצללת כשהיית ראש מועצה.

ג'מעה אזברגה: לא הייתי ראש מועצה, הייתי חבר מועצה.

ג'מעה אזברגה: הייתי באופוזיציה.

ג'מעה אזברגה: לדעתי המהנדס של המועצה צריך להיות האחראי הישיר.

ג'מעה אזברגה: גם המתקנים שהוא דיבר עליהם, ברוב המועצות שלנו הם לא תקינים, לא לפי תקן.

ג'מעה אזברגה: השאלה הכי חשובה – האם יש קריטריונים ברורים היום מהו מתקן תקני ומהו מתקן לא תקני?

ג'מעה אזברגה: אנחנו בוועדה צריכים לקבוע מה הקריטריונים ולאן אנחנו רוצים להגיע.

ג'מעה אזברגה: אם החתירה שלנו היא להגיע להיפגעות אפס, צריך להיות ברור שגם המהנדס צריך לתת תשובות וגם איש הבטיחות.

ג'מעה אזברגה: היום יש כמעט בכל מועצה איש בטיחות.

ג'מעה אזברגה: מה הוא עושה בכיוון של המתקנים, או מה הוא לא עושה?

ג'מעה אזברגה: לדעתי זה דבר חשוב מאוד וחשוב לעשות את הדבר עם ההפעלה של המתקנים.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה על הדברים.

יפעת שאשא ביטון: אני מסכימה עם כל מילה – גם המהנדס, ובכלל, יש ראש רשות, כולם צריכים לקחת אחריות.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לחבר הכנסת ג'מעה.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת עבד אלחכים חאג' יחיא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אתחיל מזה שאני בשני כובעים – חוץ מזה שאני חבר כנסת, אני הייתי ראש עיר ואני מהנדס.

יפעת שאשא ביטון: אני לא יודעת אם זה טוב שאמרת את זה.

יפעת שאשא ביטון: עכשיו אתה תגיד – אתה הצללת?

יפעת שאשא ביטון: אתה בדקת את גני השעשועים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: רגע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לפני יותר מעשר שנים הייתי ראש עיר.

יפעת שאשא ביטון: לא פטור.

<קריאה: אז לא היו גני משחקים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עזוב, זה כבר משהו אחר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אדבר יותר מהמצב של האחריות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: קודם כל, האחריות בתוך הרשות בראש ובראשונה היא אחריות של מהנדס העיר וראש העיר.

יפעת שאשא ביטון: חד משמעית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זו אחריות חד משמעית של מהנדס העיר, ולכן הייתי רוצה לראות את אנשי השלטון המקומי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שאת זה צריך להדגיש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: העניין של הבדיקה התקופתית – לרוב לא עושים בדיקה תקופתית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ביישובים הערביים יש משהו שהוא חמור יותר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בתקופה האחרונה שלי כמהנדס ניהלתי פרויקטים, ובין היתר, היה הקמת גני משחקים וחידושם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כל הנושא של הגומי במקום החול ומתקנים חדשים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לרוב, במקום לזרוק את המתקנים הישנים ולשלם עליהם, היו מעבירים אותם ליישובים הערביים כי אין להם משחקים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז משחק שהוציאו משימוש עובר ליישוב הערבי, אף אחד לא בודק אותו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כשפירקו אותו לא בודקים אם הוא היה בסדר או לא היה בסדר.

יפעת שאשא ביטון: שראש הרשות יגיד לא בבית ספרי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי אין לו מקום אחר ואין לו תקציב, אבל אני לא אדון בזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני דן היום בבטיחות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן לפחות ביום שמביאים אותו, מישהו בתקן צריך להוציא חוזר לכל היישובים, לחייב אותם ולהסביר להם את האחריות האישית עליהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש עוד נקודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בשעה טובה, בשבוע הבא יש לנו חג.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בחגים יש את אלה שמביאים מתנפחים ומשחקים, הם זמניים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אף אחד לא בודק אותם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לפני כשלושה חודשים, אם אני לא טועה, שני תושבי טייבה נפגעו במקום כזה, במשחקים מתנפחים ונפצעו קשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי הוא קפץ ונפל במקום אחר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש נקודה אחרונה שאני אעלה אותה, גם האחריות של המשפחה, של ההורים, של הבוגרים שמלווים את הילדים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש הרבה מתקנים שרשום שאסור שהילד יהיה לבד, שהוא צריך להיות בליווי מבוגר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: גם בזה מזניחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו צריכים לפנות למשפחות שייקחו את האחריות שלהן.

יפעת שאשא ביטון: חד משמעית.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

ג'מאל זחאלקה: יש נוהל השמדה של מתקנים?

ג'מאל זחאלקה: אני העליתי את הנושא זה.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לשמוע ממנו אם יש נוהל השמדה של מתקנים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, זה צו סגירה.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת זחאלקה, אני רוצה להגיד לך משהו.

יפעת שאשא ביטון: הוא אומר שהרשות מקבלת כי אין כסף.

יפעת שאשא ביטון: אם המחיר הוא שלא יהיה מתקן בכלל או שיהיה מתקן שמסכן חיים, שלא יהיה מתקן בכלל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה בדיוק מה שאמרתי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה בדיוק מה שאמרתי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה בדיוק מה שאמרתי.

ג'מאל זחאלקה: אני העליתי טענה שזורקים בכל מיני מקומות - - -

יפעת שאשא ביטון: זה היה ברור, ואז ילדים רואים את זה וחושבים שמותר להם לשחק.

<זאב גולדבלט: שמים את זה כדי לצאת ידי חובה, שמים מתקן, ואז ילדים נהרגים.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לתת לכולם להספיק לדבר.

יפעת שאשא ביטון: בוריס, אני מיד אחזור אליך.

יפעת שאשא ביטון: זאב, בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: אחר-כך חבר הכנסת מסעוד גנאים.

<זאב גולדבלט: זאב גולדבלט, מנכ"ל פורום ועדי ההורים היישוביים.

<זאב גולדבלט: המוכנות הבטיחותית של מתקני משחקים בכלל, ובפרט לפני היציאה לחופשת הקיץ, היא חובה מוסרית, ערכית וקריטית כי אי-הקפדה על כך עולה בחיי אדם.

<זאב גולדבלט: ולא סתם חיי אדם, אלא חיי ילדים תמימים.

<זאב גולדבלט: המשמעות של זה היא הרס משפחות שלמות.

<זאב גולדבלט: זה לא שרק הילד נהרג, שזה חמור בפני עצמו, כל המשפחה נהרסת כתוצאה מזה כי אותם הורים שהביאו את הילד לאותו מתקן ורואים את זה קורה לנגד עיניהם – אי-אפשר למחוק את זה.

<זאב גולדבלט: זה אבוד.

<זאב גולדבלט: אחרי זה הם נושאים את האשם כי הם הביאו את הילד הקטן למקום.

<זאב גולדבלט: אני קורא לוועדה בפרט ולכנסת ישראל בכלל להפוך את חובת הרשויות בנושא זה לחלק מהחוק הפלילי.

<זאב גולדבלט: להגדיר את ראשי הרשויות עצמם – לא את המהנדס, את ראש הרשות עצמו – כבעל חובה פלילית לבטיחות המתקנים במרחב הרשות שלו.

<זאב גולדבלט: אין לי ספק שברגע שתעשו את זה הדברים ישתנו.

<זאב גולדבלט: כי כל זמן שאיזה מהנדס אחראי ויש לו חובה, הוא פקיד.

<זאב גולדבלט: ברגע שראש הרשות ירגיש את זה על בשרו זה ישתנה.

<זאב גולדבלט: בבתי ספר אחת לשנה חייבים לבדוק.

יפעת שאשא ביטון: בודקים?

יפעת שאשא ביטון: לא חשוב כי זה לא הנושא של הדיון.

<זאב גולדבלט: לפחות בגבעתיים – איפה שאני הייתי יו"ר וידאתי שבודקים לפחות אחת לשנה, כולל בחינה של עומסים על מתקני הכדורסל למיניהם.

<זאב גולדבלט: בתל אביב אני יודע שגם התחילו אחרי שקרה אסון - - -

יפעת שאשא ביטון: זה לא חשוב, אני רוצה שנתכנס לציבוריים כי שם זה לגמרי פרוץ.

יפעת שאשא ביטון: אם בבית ספר אנחנו שואלים את השאלה, אז שם זה פרוץ.

<זאב גולדבלט: נכון מאוד.

<זאב גולדבלט: בדיוק מה שאמרתי, אני מבקש שאותה חובת בדיקה – איטית, אחת ל- – שקיימת במוסדות חינוך תתקיים גם בפארקים ובגנים ציבוריים.

<זאב גולדבלט: בזה אני מכוון לדעתך.

<זאב גולדבלט: אני חושב שהפיכת החובה הזאת לחובה שיש בה ענישה פלילית עשויה לשפר את המצב בצורה דרמטית.

<זאב גולדבלט: ותזכרו, אנחנו מדברים על ילדים קטנים, וזה לא משנה מאיזה דת, גזע או לאום, אלו ילדים קטנים וחובתנו להגן עליהם.

יפעת שאשא ביטון: מסכימה עם כל מילה.

<פז כהן: תרשי לי עוד מילה בשם הפורום.

<פז כהן: אנחנו מבקשים שהוועדה תפנה למרכז השלטון המקומי בבקשה שיוציא הנחיות לכל ראשי הרשויות שיעשו בדיקה.

יפעת שאשא ביטון: יהיה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

<זאב גולדבלט: מי שדיבר הוא פז כהן.

<זאב גולדבלט: הוא יושב-ראש הפורום.

מסעוד גנאים: גברתי יושבת-הראש, אני לא אאריך בדבריי.

מסעוד גנאים: אני מודה לחברי, חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה על הנושא שהוא חשוב מאוד משום שאנחנו עדים לכמות ולאחוז הגבוה של היפגעות ילדים – אם זה בתאונות, אם זה בלי כוונה.

מסעוד גנאים: לכן צריכים לוודא שכל מרחב שבו נמצא ילד יהיה מרחב בטוח לו ולשלמותו הגופנית, הנפשית והכול.

מסעוד גנאים: העניין של המתקנים והמשחקים הוא חשוב מאוד, במיוחד בתקופת החופש הגדול או החגים.

מסעוד גנאים: לכן, לפי דעתי, צריך לוודא שכל המתקנים האלה אכן תקינים ובטוחים.

מסעוד גנאים: אני מצטרף לאלה שדיברו על חיוב ראשי הרשויות בעניין הזה משום שבתחום שיפוטו, בתחום העירייה או הכפר שלו, הוא צריך לוודא שאכן כל מתקן שהוא מציב שם כדי שהילדים ישחקו יהיה בטוח כדי שהם לא יפגעו.

מסעוד גנאים: כפי שאמרת, מתקנים שהם לא תקינים ולא בטיחותיים, עדיף שלא יהיו שם.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך, חבר הכנסת מסעוד גנאים.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת מקלב, תרצה להתייחס?

אורי מקלב: רק בדקה, אני יודע שהזמן קצר.

אורי מקלב: אני לא יודע את הנתונים, אבל אין לי ספק שאנחנו לא יודעים את כל הנתונים על פגיעות במספרים שיש ממתקני משחקים.

אורי מקלב: יש הרבה פגיעות, אני לא יודע מי אוסף אותם, כמה, ואם הנתונים כתובים או מצוינים.

אורי מקלב: אין לי ספק שהרבה מהפגיעות לא ידועות.

<קריאה: רק מה שמגיע לבתי החולים.

יפעת שאשא ביטון: או לחדרי מיון.

אורי מקלב: עד לבתי החולים יש הרבה פגיעות.

אורי מקלב: אני יודע מנכד שנפגע ממתקן שהוא סבל הרבה, אבל זה לא הגיע – משך זמן, ועוד פעמים שהחליפו ועוד פעם בקופת חולים, ועוד פעם זיהום.

אורי מקלב: בסופו של דבר מה שצף בינינו, אנחנו רואים פגיעות גם ממתקנים שהיו תקניים.

אורי מקלב: מתקן שהגיע כמתקן תקני, אבל הוא הפך עם הזמן, עם המשחקים, עם בלאי מסוים – עד שהרשות המקומית יודעת מזה, אני מדבר על מתקנים במקומות ציבוריים, לוקח זמן.

אורי מקלב: לא כל מי שנפגע, עוד ילד נפגע ועוד ילד נפגע, מיד יש טלפון.

יפעת שאשא ביטון: אבל הרשות צריכה לסייר.

יפעת שאשא ביטון: היא צריכה לעבור ולראות.

אורי מקלב: זה נכון שהיום הרבה רשויות ערות יותר לדבר הזה וגם יש יותר אחריות.

אורי מקלב: את רואה שאת מגיעה לגן משחקים והוציאו מתקן.

אורי מקלב: ברגע שיש רק תקלה קטנה, יש דיווח, הוא לא רוצה אחריות, מי שאחראי לכך, מנהל המחלקה, והוא מוציא את זה.

אורי מקלב: אתה רואה קרחות כאלה במתקנים, מתקנים תקניים, הם לא מתקנים זולים, הם מתקנים יקרים.

אורי מקלב: לא ידעתי שמדובר במאות אלפי שקלים.

אורי מקלב: מתקן שהיה נראה לי מתקן כיבוי אש שנקרא כבאית, מתקן כזה עולה 750,000 שקל.

אורי מקלב: אני אומר נכון?

אורי מקלב: אתם לא מתמצאים, אבל סכומים גדולים מאוד.

אורי מקלב: לכן נכון לעשות סנכרון בין המתקנים שמתבלים, חוץ מאשר מתקן לא תקין – וזה דבר נורא, שמתקן תקין עובר לרשות ענייה יותר ושם הוא הופך לשמיש.

אורי מקלב: גם במקומות שיש, צריך לדעת שיש פער ולעקוב בעניין הזה.

אורי מקלב: צריך לראות מי הגופים שאחראיים לזה, גם מבחינת הביקורת, גם מבחינת האחריות על הפיקוח השוטף.

אורי מקלב: תודה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת מקלב, על הדברים.

יפעת שאשא ביטון: יעקב, אבל במשפט.

יפעת שאשא ביטון: אחר-כך השלטון המקומי, שנמצא כאן, ואני אתן לבוריס לסיים.

<יעקב בן יששכר: יעקב בן יששכר מהתנועה למען עתיד ילדנו.

<יעקב בן יששכר: אני מציע שתי הצעות – אחת, עניין של מצלמות.

<יעקב בן יששכר: כיום יש את פרויקט "סלע".

<יעקב בן יששכר: עיריית תל אביב, העיריות החזקות, הכול אצלן מרושת.

<יעקב בן יששכר: לא יכול להיות שבשעות הלילה יהיה ונדליזם, יהרסו את המתקנים, ויבואו הילדים בבוקר ויסבלו.

<יעקב בן יששכר: דבר נוסף, עיריית תל אביב לדוגמה החליטה שהיא הופכת את זה גם למתקן משחקים וגם מתקנים לכלבים.

<יעקב בן יששכר: למה?

<יעקב בן יששכר: היא שמה מתקני שקיות.

<יעקב בן יששכר: מי שבא עם הכלב ורוצה להוציא שקית כדי להשתמש בה צריך להיכנס עם הכלב לתוך המתקן, שיש בו ילדים.

<יעקב בן יששכר: זה דבר שהוא גם לא תקין.

<יעקב בן יששכר: אני חושב שבזה אפשר לעשות שינוי.

<יעקב בן יששכר: כמו שגברתי אמרה, לבקש מהרשויות להביא מהנדסים או נציגי רשויות, לא נציג השלטון המקומי, דווקא מהרשויות החזקות, ולראות מה הם עשו.

יפעת שאשא ביטון: נציגי השלטון המקומי זה כולם.

<יעקב בן יששכר: אבל את רואה שמגיעים גם ממכון התקנים ואומרים זה כולם ואין להם נתונים, ומגיע מהנדס אחד, אז הוא לא יכול לפקח.

<יעקב בן יששכר: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך, יעקב.

יפעת שאשא ביטון: עורכת דין לירון, בבקשה.

<לירון אשל: גברתי, בקצרה.

<לירון אשל: אני רק אגיד שזה לא פחות ממתסכל.

<לירון אשל: בדומה לגברתי, אנחנו נודדים לאחרונה בדיונים ואנחנו נחשפים לכך שהמקומות שאמורים להיות גן העדן של הילדים – בתי ספר, בריכות וגני משחקים – הופכים – אני אקצין ואגיד – למלכודת מוות, למקום של סיכון גבוה עבורם.

<לירון אשל: אנחנו במהלך השנים – גם ד"ר קדמן עמד בקשר עם מכון התקנים, והעלינו את זה גם בוועדות, בדומה לגברתי.

<לירון אשל: לא יתכן שכיום בנוגע להצללה, עניין ההצללה יהיה נתון לשיקול דעת הרשות.

<לירון אשל: כמובן שיש כל מיני שיקולים תקציביים כאלה ואחרים.

<לירון אשל: מבחינתנו אין מנוס אלא בהסדרה בחוק.

<לירון אשל: אני מקווה מאוד שהדיון הבא בנושא לא יהיה, חלילה, דיון חירום, אחרי שכבר נגרם אסון.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: השלטון המקומי, בקצרה על מה שהיה כאן.

יפעת שאשא ביטון: בסופו של דבר אנחנו דיברנו על חקיקה בנושא של הצללה, ואמרתי שמבחינתי זה צריך להיות באינטגריטי האישי של מי שמוביל את הרשויות.

יפעת שאשא ביטון: דיברנו על זה גם בעבר ויצא מכם מסמך שמבקש מהרשויות כחלק מהמפרט של גני השעשועים לקחת בחשבון את ההצללה, גם אם מוותרים על נדנדה או שתיים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו דיברנו כאן על מי עוקב ומפקח, כמו שאמר חבר הכנסת מקלב, על כך שהמתקנים נשארים תקינים.

יפעת שאשא ביטון: כי גם אם הם יקבלו רישוי והכול יהיה טוב, מה קורה אחרי כמה חודשים, שנה, שנתיים, חמש?

יפעת שאשא ביטון: מי דואג לשלמותם של המתקנים, בטיחותם?

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

<רות דיין מדר: מכון התקנים לא ענה על זה?

<רות דיין מדר: טל, לא ענית?

יפעת שאשא ביטון: מכון התקנים ענה שהם עוברים - - -

<רות דיין מדר: יש תקן על הבדיקה, שמדי שנה - - -

יפעת שאשא ביטון: נכון.

יפעת שאשא ביטון: האם זה מנקה את הרשות המקומית ואת האחריות של ראש הרשות?

<רות דיין מדר: לא, זה לא מנקה.

<רות דיין מדר: הרשות משלמת לבודקים האלה שיבואו ויבדקו אותה, ואם יש לה ליקוי כזה או אחר, הרשות מיד מתקנת.

חנין זועבי: את בטוחה שזה פעם בשנה?

<פז כהן: פעם בשנה.

<פז כהן: ופעם בשנה אין שחיקה?

יפעת שאשא ביטון: אבל זה לא הסיפור, של מכון התקנים.

<רות דיין מדר: תנו לי להסביר.

<רות דיין מדר: יש את המתקנים שצריכים להיות על-פי התקן.

<רות דיין מדר: זה אחת.

<רות דיין מדר: שתיים, יש את החובה שתהיה בדיקה אחת לתקופה.

<רות דיין מדר: בטח טל יכול להגיד לכם בדיוק - - -

יפעת שאשא ביטון: הוא ענה.

<רות דיין מדר: ענה כמה לתקופה.

<רות דיין מדר: מעבר לזה, מכון התקנים בודק את הבודקים כדי לראות שאכן המתקן תקין.

יפעת שאשא ביטון: יופי.

יפעת שאשא ביטון: מי שומר בשוטף?

<רות דיין מדר: הרשויות המקומיות – זה האינטרס שלהן לשמור, פעמיים.

<רות דיין מדר: פעם אחת – הן אלה שמקבלות את התביעה ראשונות, ופעם שנייה, אלו הילדים שלה.

<רות דיין מדר: אולי קודם כל אלו הילדים שלה ואחר-כך הן אלה שמקבלות את התביעות.

<רות דיין מדר: אני רוצה לומר לכם שמהנתונים שיש לנו, נתוני ההיפגעות הם לאו דווקא על המשחקים הישנים.

<רות דיין מדר: דווקא במשחקים החדשים, שהם יותר אתגריים, כמו הסקייטפארק, ששם הילדים נופלים יותר ומתחככים – אנחנו מכירים את זה – שם יש יותר היפגעות של ילדים.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לומר, את יודעת כמה ילדים נפגעים מכוויה בגלל שהם התיישבו על נדנדה רותחת, על מגלשה, או שהם הכניסו את הראש לאיזשהו מתקן שזזו בו הסורגים?

<רות דיין מדר: כל הזמן יש.

<רות דיין מדר: אם הייתם מנהלים את השיחה הזאת לפני שש שנים-שבע שנים, היינו במקום אחר לגמרי.

<רות דיין מדר: היום אנחנו בגן עדן לעומת מה שהיה לפני שש או שבע שנים.

<רות דיין מדר: תמיד יש מה להשתפר, תמיד יש מה לעשות, תמיד יש רשויות שהן יותר וחושבות קדימה, ואולי הן חושבות יותר מדי רחוק ושמות את השקית של הכלב במקום לא מתאים.

<רות דיין מדר: צריך לפנות לעיריית תל אביב, אני אשמח לסייע לך בעניין.

<רות דיין מדר: המערכת כבר מתפקדת.

<רות דיין מדר: צריך לראות בשוליים מי לא מתפקד, איזה רשות לא מתפקדת?

ג'מאל זחאלקה: איזה שוליים?

ג'מאל זחאלקה: 50% מהרשויות.

<רות דיין מדר: מה שקרה, בגלל התקן, רשויות שלא עומדות בתקן הורידו מתקני משחק.

<רות דיין מדר: זה מה שקרה במגזר הערבי ובמועצות האזוריות.

יפעת שאשא ביטון: זה עדיף מאשר מתקן שהוא לא תקין.

<רות דיין מדר: בסדר, אבל את יודעת לאן הם הולכים, למגרש הבנייה, ששם זה עוד יותר מסוכן.

<רות דיין מדר: אבל זה דיון אחר.

<פז כהן: או שהם הולכים למקומות אחרים.

<רות דיין מדר: אני רוצה לומר מילה לגבי הצללה.

<רות דיין מדר: עברה חקיקה, אם אני לא טועה.

<רות דיין מדר: עברה חקיקה שמחייבת לשים הצללה בכל מתקן חדש, כך שמכאן קדימה - - -

יפעת שאשא ביטון: עוד לא עברה.

<רות דיין מדר: עוד לא עברה?

יפעת שאשא ביטון: עוד לא עברה.

יפעת שאשא ביטון: אני התלבטתי אם להגיד את זה בגלל היושר או לשתוק ולתת לכם לחשוב שיש חקיקה כדי שזה יקרה.

יפעת שאשא ביטון: אני בקונפליקט.

<פז כהן: שתהיה הצללה, זה הכי חשוב.

<רות דיין מדר: אני רואה רשויות שעושות את זה במתקנים חדשים גם בלי לדבר.

יפעת שאשא ביטון: נכון, וזה מה שאני רוצה שיקרה, שבאינטגריטי הפנימי הם ירגישו שהם חייבים.

<רות דיין מדר: זה נכנס לתפיסת העבודה.

<רות דיין מדר: אני בדקתי בחברה למשק וכלכלה וביקשתי מהם נתונים בכמה פארקים שנבנים, שהם עושים, יש הצללה.

<רות דיין מדר: הם אמרו לי שב-95% יש הצללה כי הם גם אלה - - -

יפעת שאשא ביטון: במה שנבנה חדש.

<רות דיין מדר: בחדש, כן.

<רות דיין מדר: נכון שמה שאחורה אנחנו לא יכולים לחייב.

<רות דיין מדר: אנחנו יכולים להעביר את הרוח ואולי להוציא שוב מכתב בעניין לקראת הקיץ, נשמח לעשות את זה, אפרופו סרטן העור, ושוב לדבר על הבדיקה.

<רות דיין מדר: אבל אני אומרת לכם, יש הרבה דברים לא בסדר, אבל פה הרשויות המקומיות עשו כברת דרך והטמיעו את החשיבות ואת האחריות שלהן לכך שהמתקנים יהיו תקינים.

<רות דיין מדר: ואיפה שלא, תגידו לנו, נעזור, נרים טלפונים ונראה מה ניתן לעשות.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: בוריס, משפט סיכום ואז אני אסכם את הדיון.

<בוריס סולטנוביץ: אני רוצה להוסיף רק שני דברים.

<בוריס סולטנוביץ: א', ביזמתנו, כבר מספר שנים אנחנו פונים בינואר ופברואר בכל שנה לכל המועצות והרשויות עם הסברים גם אישית וגם בכתב.

<בוריס סולטנוביץ: לכן אין מועצה שיכולה להגיד שהיא לא יודעת על דרישות התקן או דרישות החקיקה.

<בוריס סולטנוביץ: כבר מספר שנים.

<בוריס סולטנוביץ: לכן אנחנו רואים את השיפור בשטח.

<בוריס סולטנוביץ: משנה לשנה השיפור הוא גדול מאוד.

<בוריס סולטנוביץ: הגענו כבר ל-60% או 70% מועצות עם תו תקן.

<בוריס סולטנוביץ: דבר אחרון שרציתי, כנראה שלא הבנתם נכון, מינהל התקינה לא חייב להגיע לכל גן וגן.

<בוריס סולטנוביץ: אנחנו פועלים רק במידה שיש לנו חשש שמועצה או גן לא תקין, ואז אנחנו מחילים את הסמכויות שלנו.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, רק בדיווח?

<בוריס סולטנוביץ: לא רק בדיווח, גם בסיור בפיקוח.

<בוריס סולטנוביץ: אם אנחנו יודעים - - -

יפעת שאשא ביטון: כן, אבל מי מסייר?

יפעת שאשא ביטון: בן אדם אחד שמסייר זה - - -

<בוריס סולטנוביץ: זה מה שיש.

יפעת שאשא ביטון: יש גבול ליכולת של בן אדם אחד, שיהיה גם סופרמן.

<קריאה: המדינה צריכה עוד מפקחים.

יפעת שאשא ביטון: נכון, חד-משמעית.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, בוריס.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לכולכם.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה, ברשותכם, לסכם.

יפעת שאשא ביטון: ראשית, אני רוצה לפתוח דווקא עם ההורים והמשפחות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים עכשיו על חודשי הקיץ.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שגם ההורים צריכים לקחת אחריות על הנושא הזה, לדעת מתי נכון ולא נכון ללכת לגן שעשועים.

יפעת שאשא ביטון: יש את שעות הצהריים שהן חמות מאוד, ואם מגיעים אחר-הצהריים, לבדוק את המתקן לפני ששמים את הילד ומאפשרים לו לשחק כדי לראות עד כמה הוא חם ואם אפשר לשחק בו.

יפעת שאשא ביטון: בכלל, להיות ערניים לגבי מקומות שהם כן ברישוי אל מול מקומות שהם לא ברישוי.

<פז כהן: אם יהיה משהו מוכן, נוכל להפיץ אותו בכל רחבי הארץ לכל ועדי ההורים.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שאתם יכולים לנסח מסמך ברוח הדברים שנאמרים כאן, שההורים יפקחו, ייקחו את זה לידיים שלהם, קצת אחריות בעניין הזה.

ג'מאל זחאלקה: תשתפו פעולה עם בטרם.

יפעת שאשא ביטון: זה מכוון אותי לשלטון המקומי.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים שיהיה שילוט.

יפעת שאשא ביטון: מי שמקבל מכם רישוי זמני, כמו לונה-פארק שמגיע לשלושה שבועות או כל מיני מתקנים אחרים, להם יש חובה של התקנת שלט שהמקום נמצא ברישוי?

<רות דיין מדר: הם לא מקבלים אישור לשים את המתקנים אם העסק הוא לא ברישוי.

יפעת שאשא ביטון: נכון, אבל אני רוצה שיהיה שלט.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים בוועדה שיהיה שלט, כמו שיש בגני השעשועים העירוניים, שלט שזה עובר טיפול וכל כמה זמן.

יפעת שאשא ביטון: שיהיה שלט או סימן שהמקום נמצא ברישוי כי יש גם אנשים שבאים בצורה פיראטית, במיוחד למקומות הגדולים, ולא אוכפים את זה.

<רות דיין מדר: נעשה בדיקה ונעדכן אותך.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשמח שיצא מכתב לקראת הקיץ גם לגבי הנושא של הצללה וגם לגבי הנושא של הפיקוח, שהרשויות המקומיות יעשו סיור, יראו שהמתקנים תקינים כדי שנוכל לאפשר לילדים להיות במקום שהוא בטוח.

<רות דיין מדר: יש לנו בקייטנות, הכול.

יפעת שאשא ביטון: מצוין.

יפעת שאשא ביטון: מינהל התכנון, אני מבקשת לעדכן את התקנות של נושא ההצללה והנושא של הבריכות לאלתר.

יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שהנושא של הבריכות מתקדם מאוד, אני מבקשת שיהיה כך גם לגבי הנושא של ההצללה.

יפעת שאשא ביטון: משרד הכלכלה – להגביר את הפיקוח ולאכוף את מה שצריך.

יפעת שאשא ביטון: עם פקח אחד אי-אפשר לעשות כלום.

יפעת שאשא ביטון: כלום.

יפעת שאשא ביטון: שיבטלו אותו, זה בדיוק אותו דבר.

יפעת שאשא ביטון: שיגבירו את הפיקוח כדי שאנחנו נוכל להיות בשליטה לגבי מה שקורה ברשויות.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת לדעת ממשרד הכלכלה כמה שימועים היו כדי להבין מה נעשה באופן אמתי מול הרשויות, ועד כמה הרשויות יודעות שאנחנו באמת מתכוונים ולא רק אומרים שאנחנו רוצים שזה יהיה בטוח.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לכולכם, שיהיה לנו קיץ נטול אסונות.

יפעת שאשא ביטון: הישיבה נעולה.