ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 627, 2017-11-14 10:08

מירב בן ארי: בוקר טוב.

מירב בן ארי: אני מחליפה את חבר הכנסת אלי אלאלוף.

מירב בן ארי: אנחנו פותחים את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

מירב בן ארי: היום ה-14 בנובמבר 2017, כ"ה בחשון התשע"ח.

מירב בן ארי: הנושא הוא במסגרת ציון יום הפג בכנסת – ישיבת מעקב אחר אי מתן מענה לצרכי הפגים בישראל ומחסור קריטי ברופאי ילדים במחלקות הילודים בישראל.

מירב בן ארי: היום הזה הוא במסגרת יום מיוחד לציון יום הפג שיזמה חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס שתצטרף אלינו אחרי שתסיים דיון אחר בו הוא נמצאת.

מירב בן ארי: אנחנו נתחיל כי אנחנו מוקצבים בזמן ואני רוצה לשמוע את כל מי שהגיע.

מירב בן ארי: הצטרפה אלינו חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

אורלי לוי אבקסיס: אני אתן פתיחה קצרה מאחר שחלק גדול מהמוזמנים נמצאים עדיין בוועדה לזכויות הילד.

אורלי לוי אבקסיס: זה נושא כל כך חשוב.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר אנחנו מדברים על הפגים במדינת ישראל, שנה אחר שנה אנחנו מציינים כאן בכנסת ובמקביל אנחנו גם ממשיכים לפעול לאורך השנה ועושים את הבדיקות שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: ביום המיוחד הזה אנחנו מציגים את מה שהספקנו להשיג ומה לא.

אורלי לוי אבקסיס: לאורך שש השנים האלו, יחד עם עמותת לה"ב, יחד עם ארגון הנאונטולוגים ומנהלי הפגיות ושיתופי הפעולה הבלתי נתפסים בין כל הקבוצות האלה, הביאו לשינוי אמיתי.

אורלי לוי אבקסיס: הצלחנו להעלות לסדר היום את הנושא, הצלחנו ליצור מודל תמריצים ואותו מודל הצליח לצבוע חלק מהכספים שהיו אמורים מלכתחילה להגיע לפגיות, מה שמשרד האוצר לא רצה לתת לנו לעשות.

אורלי לוי אבקסיס: לכן מנהלי בתי החולים היו סוברניים להחליט מה הם עושים עם הכסף שהמדינה מעבירה עבור כל ילוד במשקל נמוך, לידת פגים, והכספים היו מגיעים למקומות אחרים.

אורלי לוי אבקסיס: יכול היה להיות מצב שעבור לידת פג המדינה משלמת והכסף היה הולך ליחסי ציבור של בית החולים, לתשלום חשמל, למחלקה אחרת שנמצאת במצוקה.

אורלי לוי אבקסיס: לא יכולנו לנתב את הכספים כדי להציל את הילדים האלה.

אורלי לוי אבקסיס: גם מבחינה כלכלית אותו ילד שלא יקבל בזמן את הטיפול הראוי, יפתח לקויות שילוו אותו כל החיים שלו והוא יהיה בשולי החברה או שבאמת תהיה התמודדות סיזיפית של ההורים ושל הילדים איך להתקיים בתוך השגרה היום יומית.

אורלי לוי אבקסיס: הצלחנו לנתב חלק מהכספים, הצלחנו להביא לתקנון נוסף ועדיין אנחנו מפגרים ביחס לעולם מבחינת תקני כוח אדם בפגיות ובעיקר בקהילה.

אורלי לוי אבקסיס: אם איכשהו הצלחנו ליצור מודל תמריצים שבא ונותן ציונים איזו פגייה בבית חולים כלשהו השקיעה יותר כסף, היכן שיפרו, היכן ירדה רמת הזיהומים ובעקבות כך לקבל כספים צבועים, זה לא הצלחנו לעשות לגמרי בקהילה.

אורלי לוי אבקסיס: חברי מולי צנגן שהוא יושב ראש הנאונטולוגים יצר יחד עם נאונטולוגים נוספים איזשהו סוג של תכנית עבודה בקהילה.

אורלי לוי אבקסיס: עדיין למרות שיצא חוזר מנכ"ל משרד הבריאות, כשאנחנו מסתכלים לראות מה קורה בשטח – לא הרבה.

אורלי לוי אבקסיס: כנראה שגם הקופות מחכות לאיזשהו תמריץ.

אורלי לוי אבקסיס: ברגע שאתה מעביר חוזר מנכ"ל אבל לא בודק או אין לך שוט מה אתה עושה עם אותה קופה שלא מקיימת את חוזר המנכ"ל, אנחנו צריכים להבין שחוץ מהעניין הכספי שעובר, כן מקבלות הקופות, לא מקבלות, מה מקבלים המבוטחים, אותו ילד שלא יקבעו לו את רופא הילדים בזמן, את התזונאית שצריכה להתאים לו את התזונה הנכונה להתפתחות שלו, את הנאונטולוג שיבדוק אותו בקהילה, את הפיזיותרפיה, טיפול בריפוי בעיסוק וכדומה, אנחנו לא נצליח למזער את הנזקים שאחר כך הילדים האלו יישאו אתם כל החיים.

אורלי לוי אבקסיס: אותם הורים נאלצים לא פעם לעזוב את מקום העבודה שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: בזה הצלחנו איכשהו לטפל ואני יכולה לבשר לכם שבכנסת הקודמת הצלחתי להעביר את החוק שאומר עבור כל אשפוז ילוד, בין אם זה פג ובין אם זה בשל מחלה אחרת, האימהות, ההורים ימשיכו לקבל ותוארך להם חופשת הלידה כולל כל התשלומים הנלווים, כאשר בעבר נשים נאלצו לעזוב את מקום העבודה שלהן כי חופשת הלידה הסתיימה וזה עוד בזמן שהילד מאושפז.

אורלי לוי אבקסיס: זה תוקן ואני חושבת שזאת הארכת חופשת הלידה היחידה שעברה במדינת ישראל בתשלום ואני גאה על כך.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הדרך עוד ארוכה, אם אנחנו מגלים עדיין שלמשל בכל הנושא של הדימומים התוך מוחיים אצל הפגים במדינת ישראל, זה הרבה מעבר לממוצע ב-OECD, מעבר לממוצע בכל המדינות המתפתחות, מה שאומר שהילדים האלה יסבלו בהמשך מבעיות.

אורלי לוי אבקסיס: זה יכול להיות על קשת רחבה של בעיות וזה יכול להיות גם דברים מינוריים.

אורלי לוי אבקסיס: אני דיברתי עכשיו עם מנהל הפגייה בשערי צדק והוא סיפר לי על תכנית מדהימה שכבר מבוצעת במקומות אחרים בעולם.

אורלי לוי אבקסיס: הראו שבטיפול מסוים של גירוי מוחי – והוא בטח ייתן לזה את ההסבר יותר טוב ממני – הצליחו לגרום לפגים האלו לפתח מעין כבישים עוקפים לבעיות שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: אני שואלת למה זה לא פועל בארץ.

אורלי לוי אבקסיס: נתנו לי תשובה מאוד פשוטה: כי זה עולה כסף.

אורלי לוי אבקסיס: כמה חיים של ילד עולים?

אורלי לוי אבקסיס: כמה תוחלת החיים שלו ואיכות החיים שלו שווה?

אורלי לוי אבקסיס: אולי אנחנו צריכים לדבר רק כלכלית?

אורלי לוי אבקסיס: אז בואו נשאל את חברות הביטוח איך מחשבים תוחלת חיים ואיכות חיים של בן אדם.

אורלי לוי אבקסיס: מה עם המשפחה שצריכה להתגייס לסיפור הזה כי חלילה וחס יש ילד נכה בבית?

אורלי לוי אבקסיס: כולם משלמים את המחיר ואנחנו צריכים לבוא ולומר עם כל ההתקדמות שהייתה לנו בנושא של הפגים, הדרך לפנינו עוד ארוכה.

אורלי לוי אבקסיס: אני אשתדל לא להאריך יותר ורק לומר שהייתי שמחה מאוד אם בשנה הבאה אנחנו ניפגש כאן ונגיד שהקופות גם למדו משהו והקופות התחילו להשקיע בפגים שלהן.

אורלי לוי אבקסיס: אולי צריך לבוא ולפרסם, כמו שאנחנו עושים עם הפגיות במודל הכוכבים, את אותן קופות, כמה זמן לוקח לחכות בתור לרופא ילדים לפג בקהילה ולגלות כמה זמן לוקח לחכות לריפוי בעיסוק, לקלינאית תקשורת, לפיזיותרפיה, לאלף ואחד דברים שהילדים האלה זקוקים להם כדי שיתפתחו להיות מבוגרים נורמטיבים.

אורלי לוי אבקסיס: פגשתי עכשיו מנהל בית חולים שנולד פג במשקל קילו וחמישים גרם.

אורלי לוי אבקסיס: תחשבו על זה.

אורלי לוי אבקסיס: אפשר להגיד שקית סוכר.

אורלי לוי אבקסיס: גם האחיינית שלי נולדה פגה ואני זוכרת שתמיד אמרתי שזה כמו קילו סוכר שאנחנו מחזיקים ביד.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא להאמין.

אורלי לוי אבקסיס: יש כאן נס אמיתי אבל אם אנחנו לא נדע להשקיע את אותם תקציבים שנדרשים, הנס הזה לא יהיה מושלם.

אורלי לוי אבקסיס: התפקיד שלנו הוא להבטיח התפתחת תקינה ואם צריך להילחם עבור זה, אנחנו יודעים להילחם.

אורלי לוי אבקסיס: אם אפשר לעשות את זה בטוב, מה טוב.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: אנחנו נעבור למשרד הבריאות.

<סיגל ליברנט טאוב: בוקר טוב לכולם.

<סיגל ליברנט טאוב: אני ראש אגף רפואה כללית, מינהל רפואה, משרד הבריאות.

<סיגל ליברנט טאוב: בדקות הקרובות אני רוצה להציג מה משרד הבריאות עשה למען הפגים במדינת ישראל.

<סיגל ליברנט טאוב: כמובן שיש לנו עוד הרבה מה לעשות אבל אני חושבת שביום זה חשוב להדגיש את מצב הפגים והפגיות במדינת ישראל.

<סיגל ליברנט טאוב: קצת רקע כללי על מה שקורה במדינת ישראל.

<סיגל ליברנט טאוב: יש לנו כ-183 אלף תינוקות שנולדים מדי שנה.

<סיגל ליברנט טאוב: מספר הפגים שמשקלם מתחת לקילו, 750 גרם, נשאר די יציב במהלך השנים ועומד על בין 2,600 ל-2,800 פגים.

<סיגל ליברנט טאוב: בישראל קיימות שלושים פגיות כולל אסותא אשדוד שנפתחה החודש עם 870 עריסות.

<סיגל ליברנט טאוב: כמובן יש חופש בחירה של היולדות בבתי החולים.

<סיגל ליברנט טאוב: מה קרה לפני ארבע שנים.

<סיגל ליברנט טאוב: אני רוצה להקדים ולומר שנושא הטיפול בפגים וביחידות לטיפול בילוד נמצא על סדר יומו של משרד הבריאות והתכנית לקידום הפגיות הפכה להיות תכנית הדגל שלנו.

<סיגל ליברנט טאוב: השנה אנחנו מציינים ארבע שנים של פעילות עם השקעה של כמאתיים מיליון שקלים שחולקו בין כלל הפגיות במדינת ישראל.

<סיגל ליברנט טאוב: המצב לפני ארבע שנים היה בכי רע.

<סיגל ליברנט טאוב: אנחנו הגענו למצב כאשר הפגיות במדינת ישראל בהחלט – אני מסכימה עם חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס – היו החצר האחורית של בתי החולים.

<סיגל ליברנט טאוב: זה לא היה במרכז ההתעניינות של מנהלי בתי החולים.

<סיגל ליברנט טאוב: פרסומים מפרסומים שונים, כולל דוח מבקר המדינה, הצביעו על מצבם העגום של הפגיות במדינת ישראל.

<סיגל ליברנט טאוב: הייתה צפיפות, היה עומס, לא היו מספיק תשתיות, היו תשתיות פגומות בפגיות, לא היה מספיק כוח אדם, לא רופאים ולא אחיות, היו שיעורי זיהומים מאוד גבוהים.

<סיגל ליברנט טאוב: אז יצאנו לדרך.

<סיגל ליברנט טאוב: הדבר הראשון שעשינו זה הקמת ועדה משרדית שהחליטה להסדיר את הנושא.

<סיגל ליברנט טאוב: הסדרת הנושא הייתה בצורה של חוזר מינהל רפואה שקבע את הסטנדרט המומלץ מבחינת תשתיות, כוח אדם ואיכות הפגיות במדינת ישראל.

<סיגל ליברנט טאוב: הגדרנו את נושא נאונטולוגיה כמקצוע במצוקה ועל ידי כך הגדלנו את מספר הרופאים שהגיעו למקצוע הזה.

אורלי לוי אבקסיס: עדיין, כמה רופאים חסרים?

<סיגל ליברנט טאוב: הרבה רופאים חסרים.

אורלי לוי אבקסיס: בערך מאה רופאים.

אורלי לוי אבקסיס: לא?

<סיגל ליברנט טאוב: לא בדיוק מאה.

אורלי לוי אבקסיס: קרוב.

<סיגל ליברנט טאוב: לפי החישוב שלנו, קצת פחות.

<סיגל ליברנט טאוב: הגדרנו את המקצוע הזה כמקצוע במצוקה על מנת להביא אליו יותר רופאים.

<סיגל ליברנט טאוב: הגדרנו גם את האחות המומחית בפגיות.

<סיגל ליברנט טאוב: הדבר ששינה באמת את המהות ואת המצב והאיכות של הטיפול בפגים היה המודל שלנו.

<סיגל ליברנט טאוב: הפעלנו מודל תמרוץ ייעודי שמדד את התשומות ואת התוצאות על פי הסטנדרט שמומלץ בחוזר מינהל רפואה בכלל התחומים – כמו שאמרתי, בתשתיות, בכוח האדם והאיכות – כאשר המודל הזה מתמרץ את פעילות הפגיות ועל ידי כך בעצם מכוון את משאבי בית החולים לכיוון הפגיות ובסופו של דבר משפר את איכות הטיפול בפג.

<סיגל ליברנט טאוב: המודל הזה הוא מודל דינמי.

<סיגל ליברנט טאוב: אנחנו מתעדכנים בין השנים ובין 2014 ל-2017 התעדכנו מדי שנה בשנה בהתאם לצרכים בשטח, בהתאם להקשחת הסטנדרט הנדרש, התובנות שעולות מהשטח וכמובן ההתייעצות עם אנשי המקצוע.

<סיגל ליברנט טאוב: המודל הזה מדרג את הפגיות.

<סיגל ליברנט טאוב: אנחנו עושים מדי שנה בקרה בכל פגייה, בודקים את כלל הפרמטרים שהגדרנו מדי שנה ואנחנו מתגמלים את הפגיות שמקבלות את הציונים הגבוהים ביותר.

מירב בן ארי: איך מקבלים ציון גבוה בפגייה?

<סיגל ליברנט טאוב: צריך לעמוד בכלל המרכיבים.

מירב בן ארי: תני לי דוגמה למשהו שנותן הצטיינות לפגייה.

<סיגל ליברנט טאוב: צריך לעמוד במדדים.

מירב בן ארי: תני דוגמה של שניים-שלושה מדדים שאת בודקת בפגייה.

<סיגל ליברנט טאוב: מספר כוח האדם, מספר אחיות שעברו קורס על בסיסי, נוכחות של חדר הנקה, נוכחות של חדר תרופות, מרחק בין עריסות, נוכחות של אינקובטורים.

אורלי לוי אבקסיס: הורדה בשיעור הזיהומים.

<סיגל ליברנט טאוב: הורדה בשיעור הזיהומים.

<סיגל ליברנט טאוב: בהמשך אני אציין את כלל הדברים שאנחנו בודקים והביאו לשיפור.

מירב בן ארי: הצטרף אלינו יושב ראש האופוזיציה, חבר הכנסת יצחק הרצוג.

<סיגל ליברנט טאוב: אנחנו גם מתגמלים את הפגיות לא רק על פי ציונן הגבוה ביותר אלא גם את השיפור בין השנים.

<סיגל ליברנט טאוב: אנחנו יכולים לומר שעד עתה כל 29 הפגיות במהלך ארבע השנים הללו קיבלו איזשהו תמרוץ כי הן הציגו איזשהו שיפור וכמובן שיפור באיכות הטיפול בפגייה.

<סיגל ליברנט טאוב: כל שנה אנחנו מטייבים את מודל התמרוץ שלנו כאשר השנה עשינו שני דברים חדשים.

<סיגל ליברנט טאוב: האחד, לקחנו חלק מכספי המודל שלנו וחילקנו אותו בצורה רוחבית בין הפגיות.

<סיגל ליברנט טאוב: כל פגייה קיבלה מיליון שקלים על מנת לעמוד ברשימת ההצטיידות שחשבנו שהיא הכרחית לכל פגייה ופגייה.

<סיגל ליברנט טאוב: בעצם יצרנו איזושהי סטנדרטיזציה של כלל הפגיות בנושא ההצטיידות האיכותית שאנחנו חושבים שצריכה להיות בכל פגייה.

<סיגל ליברנט טאוב: בנוסף, חילקנו את הפגיות השנה לשלושה בתים – לבתי חולים גדולים, לבתי חולים בינוניים ולבתי חולים קטנים – שוב, מתוך הקשבה לשטח.

<סיגל ליברנט טאוב: ראינו שיש בעיה בהשוואה בית חולים גדול שמטפל בחולים שתמהיל המחלות שלו הוא קצת שונה מאשר בפגיות קטנות.

<סיגל ליברנט טאוב: לכן החלטנו להשוות את בתי החולים הגדולים עם הגדולים, הבינוניים עם הבינוניים והקטנים עם הקטנים.

<סיגל ליברנט טאוב: תוצאות.

<סיגל ליברנט טאוב: למרות כל הפרסומים הבוקר, אני חושבת שמשרד הבריאות עשה כברת דרך מאוד מאוד יפה בארבע השנים האחרונות בכמה מדדים.

<סיגל ליברנט טאוב: כן רציתי בכמה דקות שנותרו לי להציג את התוצאות כפי שאנחנו בודקים אותן.

<סיגל ליברנט טאוב: ציון הבקרה בפגיות.

<סיגל ליברנט טאוב: התחלנו בממוצע של 33 אחוזים בשנת 2014.

<סיגל ליברנט טאוב: אין ספק שזה רע מאוד.

<סיגל ליברנט טאוב: בסוף 2017 אנחנו מגיעים לציון ממוצע של 85 אחוזים כאשר ה-85 אחוזים האלה הם הרבה יותר משמעותיים משום שמשנה לשנה הקשחנו את הסטנדרט והוספנו דברים.

<סיגל ליברנט טאוב: אין ספק שהשיפור במערכת הוא מאוד מאוד משמעותי.

<סיגל ליברנט טאוב: כאשר התחלנו את המודל אמרו לנו שהפגיות בפריפריה בטח ייפגעו מהנושא של התמרוץ שלנו וכי בטח נתמרץ רק את בתי החולים הגדולים והפריפריה תינזק.

<סיגל ליברנט טאוב: אנחנו רואים מתחילת המודל ועד סופו שציוני הפגיות בפריפריה הם לא רק בממוצע אלא מעבר לממוצע הארצי, כך שגם הפריפריה מסוגלת לבצע שינוי משמעותי וליהנות מהכספים.

אורלי לוי אבקסיס: בוודאי שהיא מסוגלת.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר יש תקציבים, היא יודעת לעמוד ביעד.

אורלי לוי אבקסיס: כל הסיפור הוא צמצום הפערים.

אורלי לוי אבקסיס: תשימו את התקציבים היכן שחסר, תאמינו לי שהתוצאות מגיעות.

אורלי לוי אבקסיס: הנה, עובדתית.

<סיגל ליברנט טאוב: נכון.

<סיגל ליברנט טאוב: דבר נוסף שאני חושבת שהוא המשמעותי ביותר הוא שבדקנו, ואנחנו בודקים, את שיעורי אלח הדם הנרכש בכלל הפגיות.

<סיגל ליברנט טאוב: אנחנו בודקים את אלח הדם הנרכש בפגייה לאלף ימי אשפוז.

<סיגל ליברנט טאוב: התחלנו ב-2014 בשיעור מאוד גבוה של הזיהומים הללו.

<סיגל ליברנט טאוב: לקראת 2017 הורדנו בשבעים אחוזים את אירועי הזיהום בפגיות.

<סיגל ליברנט טאוב: עשינו כברת דרך.

<סיגל ליברנט טאוב: זה לא אומר שאנחנו לא יכולים להוריד יותר.

<סיגל ליברנט טאוב: אנחנו נעשה יותר אבל זה שיפור מאוד מאוד משמעותי.

<סיגל ליברנט טאוב: כנ"ל כאשר אנחנו משווים את הפריפריה ביחס לממוצע הארצי.

<סיגל ליברנט טאוב: שיעור השיפור שם הוא הרבה יותר גבוה.

<סיגל ליברנט טאוב: במהלך ארבע השנים הללו שיפרנו את כל נושא כוח האדם בפגיות.

<סיגל ליברנט טאוב: הוספנו 293 תקני אחיות, 121 מתוכן עברו קורס על בסיסי בטיפול נמרץ פגים.

<סיגל ליברנט טאוב: הוספנו 16 אחיות מומחיות בנאונטולוגיה.

<סיגל ליברנט טאוב: הוספנו כחמישים רופאים נאונטולוגים, עשרה מומחים וארבעים מתמחים.

<סיגל ליברנט טאוב: הוספנו שישים תקנים של מקצועות בריאות ולראשונה יש תקן ייעודי של אחות למניעת זיהומים בכל פגייה במדינת ישראל.

<סיגל ליברנט טאוב: אני אדגיש ואומר שוב ששיפרנו את התשתיות בפגיות במדינת ישראל ויצרנו איזשהו סטנדרט שהוא זהה לכל פגייה ופגייה.

<סיגל ליברנט טאוב: אני יכולה להגיד לכם שבמדינת ישראל היום, בנובמבר 2017, קיימים שלושים מכשירי רנטגן דיגיטלי בשלושים פגיות בכל מדינת ישראל.

יצחק הרצוג: לגבי האחות למניעת זיהומים.

יצחק הרצוג: יש דבר כזה.

יצחק הרצוג: זאת עבודה במשרה מלאה בפגייה?

<סיגל ליברנט טאוב: כן.

<סיגל ליברנט טאוב: בפגייה.

<סיגל ליברנט טאוב: הוספנו 110 מיטות חדשות בפגיות.

<סיגל ליברנט טאוב: הוספנו חדרי הורים, חדרי הנקה, מטבחי חלב, חדרי תרופות, 11 חדרי בידוד חדשים שכמובן חלקם היו במערכת אבל הוספנו אותם.

<סיגל ליברנט טאוב: אין ספק שהבאנו את הפגיות היום, אחרי ארבע שנים של מודל תמרוץ, למקום אחר לגמרי מכפי שהיה.

<סיגל ליברנט טאוב: אין ספק שאפשר לעשות עוד.

<סיגל ליברנט טאוב: אנחנו לא מתעלמים מהאתגרים שקיימים, הן מבחינת כוח אדם, הן מבחינת תשתיות, אבל חשוב לציין בדיוק כמו הכותרות שמופיעות היום בעיתונות.

<סיגל ליברנט טאוב: לגבי דירוג המודל ב-2017.

<סיגל ליברנט טאוב: כפי שאמרנו, אנחנו חילקנו את המרכזים לפי מרכזי על, בינוניים וקטנים.

<סיגל ליברנט טאוב: חשוב לציין שהמצטיינים מקבלים תגמול והטובים מקבלים תגמול, וגם כאלה שהשתפרו מעבר לממוצע של אותו בית שלהם, גם הם קיבלו כספים ממודל התמרוץ שלנו.

<סיגל ליברנט טאוב: שוב אני רוצה להדגיש את הפריפריה.

<סיגל ליברנט טאוב: 24 אחוזים מהלידות בשנת 2017 היו בפריפריה.

<סיגל ליברנט טאוב: 27 אחוזים מהתקציבים שלנו של מודל התמרוץ הלכו לפריפריה ואין ספק שאנחנו רואים את השיפור.

<סיגל ליברנט טאוב: קצת על הבינוי בשטח.

<סיגל ליברנט טאוב: חשוב לציין שהמודל שלנו גרם למנהלי בתי החולים לשים את הפגיות במרכז.

<סיגל ליברנט טאוב: יכול להיות שהכסף, מודל התמרוץ, לא צבוע, אבל אין ספק שמנהלי בתי החולים היום משקיעים ולפעמים אף יותר ממה שמודל התמרוץ נותן להם.

<סיגל ליברנט טאוב: אנחנו רואים פגיות חדשות שנבנו בבית חולים כרמל, רמב"ם, הדסה עין כרם, אסותא וסן ג'וזף.

<סיגל ליברנט טאוב: אנחנו רואים פגיות שבימים אלה מתמגנות בנהריה, לניאדו, בשניידר, ובשנה הבאה תחל בנייה גם בהלל יפה, בזיו, בברזילי, בסורוקה ובצרפתי בנצרת.

<סיגל ליברנט טאוב: אני רוצה להודות לחבריי באגף התקציבים, במינהל הסיעוד ובמינהל הרפואה וכמובן לאיגוד הנאונטולוגי שהוא זה שמתווה לנו את הדרך המקצועית.

<סיגל ליברנט טאוב: משרד הבריאות עושה כמיטב יכולתו כמיניסטריון, כרגולטור, כמי שמקדם את הדברים, תקציבים ותהליכים, אבל הפן המקצועי מובל על ידי איגוד הנאונטולוגים.

<סיגל ליברנט טאוב: תודה רבה לכם.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: אני חייבת לומר לך שזה מאוד מרשים.

מירב בן ארי: אני בוועדה שנתיים וחצי ואני הרבה פעמים מחליפה את חבר הכנסת אלאלוף וכל הזמן באים לכאן פקידים ומתפתלים.

מירב בן ארי: הצגת מצגת מאוד מרשימה וגם פעילות חשובה.

מירב בן ארי: צריך לפרגן.

מירב בן ארי: יישר כוח.

מירב בן ארי: לקחתם את הנושא, העליתם מודעות.

מירב בן ארי: בסוף, בכל מקום שיש משאבים, יש הצלחות.

מירב בן ארי: ברגע ששמים משאבים וידע, זה לא משנה היכן בארץ אתה נמצא.

מירב בן ארי: חבר הכנסת הרצוג, אתה רוצה להתייחס?

יצחק הרצוג: אני מבקש להודות לחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס על היוזמה של היום הזה.

יצחק הרצוג: אנחנו נשתתף בעוד כמה דיונים.

יצחק הרצוג: אני רוצה להודות גם לך גברתי היושבת ראש.

יצחק הרצוג: זה נראה מרשים.

יצחק הרצוג: יש הרבה נושאים שמגיעים אלינו שנוגעים לפגים ופגיות.

יצחק הרצוג: יש לי שאלה מסקרנת והיא מה הפג הכי קטן שהיה לכם במערכת.

יצחק הרצוג: אני נתקלתי בפג ששקל 650 גרם.

<קריאה: זה פג גדול.

יצחק הרצוג: הפגה הזאת משרתת עכשיו בצה"ל.

יצחק הרצוג: לא מהמשפחה שלי אבל אני מכיר אותה מקרוב.

<קריאה: 440 גרם זה מספיק נמוך?

יצחק הרצוג: ומה המבחן העולמי?

<קריאה: לא יודעת.

<ורד פליישר שפר: השאלה מה איכות החיים אחר כך.

<ורד פליישר שפר: הלך הביתה – מבחינתי יש לו סיכוי להיות ילד בריא.

<מיכאל שימל: מי שהיה פג, היום הוא קולגה שלי.

<מיכאל שימל: הוא נולד בשבוע ה-30, שקל קילו וחצי והיום הוא אחד הנאונטולוגים אצלי במחלקה.

מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע את רומי שחורי שהיא מנכ"לית עמותת לה"ב, למען הפגים בישראל.

<רומי שחורי: שלום.

<רומי שחורי: תודה רבה.

<רומי שחורי: תודה על הבמה ועל העיסוק בנושא הכול כך חשוב.

<רומי שחורי: כל שנה אני אומרת את זה אבל אני אחזור ואומר.

<רומי שחורי: אתם מדברים על הפגים אבל אצלנו אלה הילדים שלנו.

<רומי שחורי: אני אימא לליה, ילידת שבוע 29, 768 גרם.

<רומי שחורי: כיום היא בת שמונה ואנחנו עם היסטוריה מאוד מאוד ענפה.

<רומי שחורי: הנושא של מודל הכוכבים עשה שינוי מרחיק לכת בפגיות ואנחנו מברכים על כך.

<רומי שחורי: יש עוד דרך.

<רומי שחורי: עמותת לה"ב היא עמותה קטנה שמבוססת על תרומות ואנחנו עדיין שומעים מהפגיות שיש צרכים לרווחת ההורים ולפגיות עצמן.

<רומי שחורי: העמותה תורמת ציוד במהלך כל השנה לפי היכולת שלנו, אם אלה משאבות חלב, כיסויי אינקובטורים, מדי רעש, ציוד לחדרי הורים, כל דבר שעולה מהשטח.

<רומי שחורי: אם לעמותה יש כסף, היא תורמת.

<רומי שחורי: הייתי רוצה לראות במודל יותר כספים שנצבעים למטרת רכישת הציוד הזה לפגיות כדי שהעמותה תוכל להשקיע את כספי התרומות יותר בהורים.

<רומי שחורי: תודה רבה.

מירב בן ארי: תודה לך.

מירב בן ארי: יושב ראש האיגוד הישראלי לנאונטולוגיה, דוקטור שמואל צנגן.

<שמואל צנגן: שלום ובוקר טוב.

<שמואל צנגן: תודה למירב ולחבר הכנסת הרצוג שבחרתם לבוא ולהשתתף בוועדה חשובה כזאת.

<שמואל צנגן: תודה.

<שמואל צנגן: במדינת ישראל נולדו השנה כ-13 אלף פגים, מתוכם 1,600 במשקל לידה נמוך מאוד, כלומר, מתחת לקילו וחצי.

<שמואל צנגן: 630 פגים נולדים במשקל זעיר שהם מתחת לקילו, בין השבועות 24 ל-28 והם באמת מהווים את האתגר המשמעותי ביותר מבחינה טיפולית, תוחלת ואיכות החיים לאחר מכן.

<שמואל צנגן: אני מודע לאחריות, לחובה ולזכות להיות לפה לפגים אלה ביום חגיגי זה, בשם האחיות והרופאים המסורים יחד עם ההורים, עם רומי מעמותת לה"ב וכל ההורים, וכמובן חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס שמזה שנים פועלת ומובילה בנחישות ובמסירות את המהלכים למען הפגים בישראל.

<שמואל צנגן: אני רוצה ברשותך לציין את ההישגים בצד האתגרים.

<שמואל צנגן: ההישגים כוללים הכרה של מדינת ישראל בצורך להוסיף אחיות לטיפול בפגים.

<שמואל צנגן: לא רק לאייש את התקנים אלא להוסיף תקנים ייעודיים לאחיות בטיפול נמרץ.

<שמואל צנגן: כולי תקווה שההסכם החתום בראשי תיבות בין משרדי האוצר והבריאות ויושבת ראש הסתדרות האחיות אילנה כהן – שאני מצטער שהיא לא כאן כדי לאשר אבל נמצא כאן נציג האוצר אלעד – אני מקווה לשמוע מפיו שבאמת ההסכם הזה שעד עכשיו נמצא באיזושהי חשאיות, אכן ייחתם.

<שמואל צנגן: זה צעד מבורך בכיוון הנכון.

<שמואל צנגן: ברכות נוספות כמובן לנושא של מודל התמריצים שסיגל היטיבה כל כך לתאר אותו.

<שמואל צנגן: זה פרי עבודה שצריך לציין את הראשונים שהגו אותו יחד עם אורלי לוי אבקסיס ופרופסור רוני גמזו שהיה אז מנכ"ל משרד הבריאות ואורן שנמצא כאן.

<שמואל צנגן: ישבנו ובנינו את המודל ולא חלמנו שהמודל הזה שמביא כל כך ברכה לפגיות, הולך להיות מודל לחיקוי לפרויקטים נוספים במגזרים אחרים.

<שמואל צנגן: אני רוצה לתקן.

<שמואל צנגן: מודל התמריצים, זה לא כסף מיוחד.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא כסף חדש.

<שמואל צנגן: זה בעצם כסף של הפגיות שאנחנו יצרנו זיקה וצביעה, הכי קרוב למה שאפשר לקרוא לצביעת הכסף כדי להחזיר אותו לפגייה.

<שמואל צנגן: זה דבר מבורך וצריך לומר יישר כוח גדול.

<שמואל צנגן: הישג נוסף שצריך לציין ולחגוג היא הבשורה שעומד לקום בנק חלב אם במדינת ישראל.

<שמואל צנגן: בנק ראשון.

<שמואל צנגן: ידובר על כך יותר בפירוט בוועדה אחרת היום.

<שמואל צנגן: זה יהיה במד"א ואני מאחל הצלחה למד"א.

<שמואל צנגן: אנחנו כמובן בעניין הזה נרגשים מאוד.

<שמואל צנגן: בצד ההישגים צריך לציין גם את האתגרים.

<שמואל צנגן: בצד האתגרים יש עדיין פער משמעותי בשיעורי התמותה והתחלואה הגבוהים של הפגים הזעירים בישראל בהשוואה למדינות מפותחות.

<שמואל צנגן: בזכות התכנית שלנו, תכנית שיפור איכות שקוראים לה לגעת באפס, להורדת שיעור זיהומים נרכשים בדם בפגיות, כפי שצוין נרשמה ירידה משמעותית של חמישים אחוזים בשיעורי הזיהומים בפגים מתחת לקילו וחצי.

<שמואל צנגן: חשוב לציין שהשיעורים האלה הם עדיין פי שלושה מכפי שמקובל או ממה שקיים בעולם המערבי.

<שמואל צנגן: ירדנו משישה לשלושה זיהומים בצנתרים מרכזיים לאלף ימי צנתר, כאשר הממוצע במדינות המפותחות הוא בין 0.5 לאחד לאלף ימי צנתר.

<שמואל צנגן: אכן התקדמנו מאוד אבל יש עוד דרך לפנינו.

<שמואל צנגן: תכף אני אפרט מה אני מציע לעשות כדי באמת ליישר קו ואפילו להוביל בהיבט הזה.

<שמואל צנגן: גם בנושא שהוצג בתקשורת, יכול להיות בפרופורציה מוגזמת אבל זאת עובדה שאי אפשר להתכחש לה, נושא הדימומים התוך מוחיים בפגים במשקל לידה זעיר.

<שמואל צנגן: לצערנו במדינת ישראל עשרים אחוזים מתוכם, אחד מתוך חמישה של אותם פגים שהם 630 פגים השנה, יש לו דימום משמעותי תוך מוחי שעלול לגרום לתמותה ולנכות קשה.

<שמואל צנגן: אנחנו צריכים לדעת את הנתון הזה כדי להציג מול הדבר הזה תכנית עבודה.

אורלי לוי אבקסיס: איך מפחיתים את זה בעולם?

<שמואל צנגן: על זה בדיוק אני הולך לדבר.

<שמואל צנגן: אלה אותם צעדים אותם אני מציע וקורא למדינת ישראל לאמץ אותם, לאו דווקא למשרד הבריאות אבל משרד הבריאות כמשרד המקצועי כמובן הוא מנחה.

<שמואל צנגן: אני חייב לציין שהמשרד מודע לנושאים האלה ואנחנו פועלים ביחד לקדם את הדברים.

<שמואל צנגן: כדי לסגור את הפער על המדינה לגבש תכנית שתגשר על פיגור של עשרות שנים ותשדרג את הפגיות בישראל ותתאימן לסטנדרטים של שנות האלפיים.

<שמואל צנגן: פורסם חוזר בשנת 2013 שמהווה את אחד הנדבכים למודל התמריצים.

<שמואל צנגן: פשוט צריך לקחת את החוזר הזה, לפתח אותו ולהציב את הפגיות שלנו בתכנית כדי שהן יהיו פגיות שנות האלפיים.

<שמואל צנגן: כשאני אומר פגיות שנות אלפיים, אני מתכוון לפגיות מרווחות שנותנות מקום לאימא להיות צמודה לפג ככל רצונה, נותנת את כל המעטפת הנדרשת, את הזמינות של מקצועות הרפואה הנוספים להיות בצוות המטפל.

<שמואל צנגן: הקונספט של פגייה מוכוונת משפחה או חדרים יחידנים לפגים, הקונספט הזה שכבר קיים בעולם המערבי, עדיין לא קיים בארץ.

<בנימין בר-עוז: קיים בעין כרם.

<שמואל צנגן: נכון.

<שמואל צנגן: הוא קיים בעין כרם כאשר לפני מספר חודשים נכנסה וקיבל שמונה חדרים יחידנים שגם הם, בוא נודה על האמת, היו חדרים שהיו שייכים לטיפול נמרץ ילדים ובעיצוב שלהם הם לא הכי מתאימים לטיפול בפגים.

<שמואל צנגן: אבל זאת הסנונית הראשונה וכמו שסיגל אמרה, יש פגיות בדרך אבל זה צריך להיות משהו יותר מובנה.

<שמואל צנגן: במדינת ישראל חסרים למעלה ממאה רופאים וזה גם מופיע במודל התמריצים שלנו.

<שמואל צנגן: כדי להוסיף על הבעיה הזאת, טרם הוסדרו רופאים לטיפול בתינוקות הבשלים.

<שמואל צנגן: אני חייב לציין כאן את התופעה הזאת.

<שמואל צנגן: מעבר לחוסר של נאונטולוגים שאכן מוגדר כמקצוע במצוקה, במדינת ישראל עדיין לא הוסדר הנושא של מי מטפל בתינוקות הבשלים.

<שמואל צנגן: האחריות לטפל בתינוקות הבשלים, לשוחח עם ההורים, לשחרר אותם, האחריות של הטיפול באותם 183 אלף תינוקות בשלים, מוטלת גם עלינו.

<שמואל צנגן: דוקטור עדי גולן שהיא מנהלת הפגייה ומחלקת הילודים בסורוקה, שהוא אחד מבתי החולים הגדולים, עוד מעט תתאר את המצוקה הגדולה.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שלפחות הגורמים הלא מקצועיים יכולים לפספס כאן.

אורלי לוי אבקסיס: תסביר.

אורלי לוי אבקסיס: כשאתה מדבר על הילודים הבשלים, אתה מתכוון לתינוקות שנולדו בזמן הנורמטיבי.

<שמואל צנגן: כן.

אורלי לוי אבקסיס: אבל מה שקורה זה שמשאילים רופאים שגם כך יש מחסור בהם מהפגיות לטפל בילודים האחרים.

<שמואל צנגן: בדיוק.

אורלי לוי אבקסיס: יוצא שהמחסור ברופאים הופך להיות הרבה יותר גדול מכפי שהוא מלכתחילה.

אורלי לוי אבקסיס: בזה צריך לטפל.

<קריאה: זה לא משאילים.

<קריאה: זה חלק מהתפקיד שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: זה חלק מהתפקיד.

אורלי לוי אבקסיס: לכן המחסור יותר גדול כי אין רופאים לילדים והנאונטולוגים צריכים לטפל גם בפגים הזעירים וגם בגדולים.

<שמואל צנגן: בדיוק.

<שמואל צנגן: כאן צריך לחשוב בצורה יצירתית.

<שמואל צנגן: בהרבה מדינות מפותחות הטיפול בילודים הבשלים נעשה בצורת ריצ'ינג אאוט.

<שמואל צנגן: הקהילות כבר נכנסות למחלקות, מטפלות בילדים, יוצרים קשר וקיים כל הנושא של רציפות הטיפול.

<שמואל צנגן: יש כאן בהחלט משהו שצריך לפתח ולעשות.

<שמואל צנגן: הנושא הזה ידוע להסתדרות הרפואית, גם למשרד הבריאות, ובעניין הזה צריך להתקדם, לתת פתרון לילודים הבשלים כדי לאפשר לנאונטולוגים לטפל כמו שצריך בפגים.

<שמואל צנגן: בפגיות של המרכזים הרפואיים של כללית רשומים רק 23 מיטות טיפול נמרץ בפגיות מתוך שמונים הנדרשות.

אורלי לוי אבקסיס: וזאת הקופה הכי גדולה.

<שמואל צנגן: וזאת הקופה הכי גדולה.

<שמואל צנגן: מה שעוד מחמיר את המצב זה שבפגיות של בתי החולים הממשלתיים יש כמות מספקת ומשביעת רצון של מיטות טיפול נמרץ.

<שמואל צנגן: משום מה במיטות טיפול נמרץ של הכללית יש מחסור ורק שלושים אחוזים מהמיטות מאוישות.

<שמואל צנגן: יש גם מחסור באחיות וסיגל ציינה את זה.

<שמואל צנגן: חסרות מאות אחיות.

<שמואל צנגן: אני מקווה מאוד, אם אלעד ייתן אישור, שההסכם אכן נחתם ופורסם, שהתוספת של האחיות – מדובר בתוספת לא מספקת אבל נאה – תהיה.

<שמואל צנגן: אם נתבשר שההסכם הזה חתום, אני כמובן אודה ואברך.

<שמואל צנגן: אני רוצה לסיים בדבר אולי לא הכי חשוב אבל מאוד חשוב שהוא לאו דווקא מתייחס לנושא התשתיות וזה הנושא של קידום תכניות לאומיות לשיפור איכות הטיפול בפגים.

<שמואל צנגן: צריך להבין שהנושא הזה של הורדת שכיחות זיהומים נרכשים כמו גם הורדת שיעור דימומים תוך מוחיים, זה פרויקט לאומי שמחייב לתת לנו כלים של שיפור איכות.

<שמואל צנגן: צריך לטפח מנהיגות ניהולית ולעודד שיתוף ידע בין הפגיות.

<שמואל צנגן: צריך להקים מסד נתונים כדי לדעת מה צריך לשפר ואחרי אילו מדדים יש לעקוב.

<שמואל צנגן: צריך להתמקצע בביצוע מדויק ואיכותי של הטיפולים באמצעות הכשרות איכותיות לצוותים, תצפיות, ביצוע תחקירים והפקת לקחים לכל אירוע בל יקרה.

<שמואל צנגן: לסיכום.

<שמואל צנגן: אני בטוח שביצוע ההמלצות האלה יסגור את הפער בינינו לבין המערב ואף ימקם אותנו בעמדת הובלה כי יש לאחיות ולרופאים שלנו את המחויבות והידע לעשות את זה.

<שמואל צנגן: תודה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: תודה רבה לכם על כל הפעילות שלכם.

מירב בן ארי: אין ספק שזה חלק מהעניין.

מירב בן ארי: התייחסות של האוצר.

<אלעד מסאסא: דיברתי עם דוקטור צנגן גם הבוקר ואמרתי לו שההסכם הוא לא סוד מדינה והוא כבר נחתם.

<אלעד מסאסא: בעקבות הובלה של משרד הבריאות, הנושא של הפגיות הוא משהו שמאוד חשוב לליבם, הם מתעדפים את הנושא בסדר גבוה בסדרי העדיפויות שלהם, בשנה האחרונה הגענו להסכמות עם הסתדרות האחיות בנוגע לתוספת משמעותית של אחיות לכלל הפגיות בבתי החולים הממשלתיים ואני מבין שגם בכללית הם מתקדמים, תוספת של כ-120 אחיות לבתי החולים הממשלתיים – בלי לדבר על כללית – כאשר הפעימה הראשונה אמורה להיות כבר בינואר 2018.

<אלעד מסאסא: כמו שאנחנו רואים את זה, בעקבות הצרכים שעלו מהשטח זה ייתן מענה מאוד משמעותי לאיכות הטיפול בפגים.

<אורן פרלסמן: משרד הבריאות.

<אורן פרלסמן: נושא המיטות נמצא בתהליך הסדרה בתוך המשרד.

<אורן פרלסמן: אנחנו קוראים לבתי החולים לפנות בנפרד ולהסדיר את הרישום.

מירב בן ארי: מה לגבי הכללית?

<מועאויה כבהה: אני אענה לך על כך.

<מועאויה כבהה: אני מאגף רפואה במשרד הבריאות.

<מועאויה כבהה: שלא נטעה את הציבור, נכון שיש רישומים ומה שרשום מבחינת הכללית זה ברישומים.

<מועאויה כבהה: בפועל בתי חולים של הכללית מפעילים בתוך הפגיות מספר מיטות טיפול נמרץ כנדרש.

<מועאויה כבהה: פשוט יש צורך להסדיר את הנושא הרישומי.

<מועאויה כבהה: זה לא אומר שאין טיפול נמרץ בתוך המחלקות.

<מועאויה כבהה: אני חייב לציין כמי שמלווה את המודל ארבע שנים עם דוקטור שמואל צנגן שעשה עבודה נפלאה שהפגיות עברו בארבע השנים האחרונות מה שנקרא תמ"א 38.

<מועאויה כבהה: אני גם מזמין את הוועדה לבוא ולבקר בפגיות.

<מועאויה כבהה: לשאלתך לגבי הניקוד בפגיות.

<מועאויה כבהה: אנחנו הצלחנו במודל הגאוני שהוא משותף לכולנו ליצור איזשהו מסלול, להכריח את בתי החולים להשקיע בתחומים שלפי המיפוי שלנו במהלך השנים גילינו שיש חוסר רציני בהם.

<מועאויה כבהה: למשל בתקינת האחיות ובתקינת הרופאים.

<מועאויה כבהה: בית חולים שירצה להיות מדורג בין המצטיינים יצטרך, ואין לו ברירה אחרת, להשקיע בתחומים החסרים.

<מועאויה כבהה: המודל יצר את התחרותיות הזאת ואני חושב שאנחנו בכיוון הנכון.

<מועאויה כבהה: נכון שעדיין יש חוסר, אבל אסור להתעלם מהתוצאה הענקית והאדירה שהשגנו בארבע השנים האחרונות.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: בית החולים הצרפתי בנצרת, דוקטור עומרי חוסאם, מנהל המחלקה.

<עומרי חוסאם: בוקר טוב.

<עומרי חוסאם: אני לא אחזור על דברי דוקטור צנגן.

<עומרי חוסאם: אני מהפריפריה ואני גם בית חולים ציבורי פרטי ולכן אני לא מהכללית ולא מהממשלתי.

<עומרי חוסאם: הדבר הראשון אותו אני רוצה להציג זה האחיות.

<עומרי חוסאם: אתם מדברים על תוספת של אחיות, אני חושב שכל הפגיות שלנו מצטיינות.

מירב בן ארי: כמה פגים יש אצלך במחלקה?

<עומרי חוסאם: יש לנו כמעט 3,000 לידות בשנה ויש לנו חמש מיטות לטיפול נמרץ ואנחנו מכניסים לפגייה שלנו כמעט עשרה ו-12 פגים וילדים בשלים לא בריאים.

<עומרי חוסאם: בשנה הבאה אנחנו הולכים לבנות פגייה חדשה ואני מקווה שזה יצא לפועל.

<עומרי חוסאם: יש דיבור אולי לאחד או לשתף פעולה בין הפגיות של בתי החולים כאשר הפגייה תהיה בבית החולים הצרפתני.

<עומרי חוסאם: אני רוצה לדבר על האחיות.

<עומרי חוסאם: אתם מדברים על אחיות ואני חושב שכאשר מדברים על תקנים ותגבור אחיות בבתי החולים, לא לשכוח שיש בתי חולים שהם לא ממשלתיים ולא של הכללית.

<עומרי חוסאם: לדעתי צריך לעשות פריסה ארצית עם מימון תקציבי גם בקשר לאחיות.

<עומרי חוסאם: אי אפשר לבוא לאחיות במודל של שנת 2017 כאשר היו 1.4 אחיות לטיפול נמרץ והיום אתם העליתם בשנת 2018 ל-2.5 אחיות לטיפול נמרץ.

<עומרי חוסאם: כשאני הולך להביא עוד 15 אחיות, זה תקציב אדיר.

<עומרי חוסאם: לכן לדעתי משרד הבריאות צריך לדעת שיש פגיות ויש בתי חולים שהם לא כללית ולא ממשלתיים ולדעתי צריך לעשות מימון לכל הפגיות בצורה שווה.

<עומרי חוסאם: חיזוק בתי החולים.

<עומרי חוסאם: בשנה הבאה אנחנו הולכים לבנות פגייה חדשה שאני מקווה שתצא לפועל.

<עומרי חוסאם: לדעתי כאן צריכה להיות עזרה ומימון לבית החולים כדי שיוכל להקים אותה כי מדובר במיליוני שקלים ולא פשוט להקים פגייה או לשפץ פגייה ללא עזרה.

<עומרי חוסאם: לגבי הכסף הצבוע שאתם דיברתם עליו.

<עומרי חוסאם: תבורכו על הכסף הצבוע שהוא 800 אלף שקלים ומאתיים אלף שקלים מבית החולים.

<עומרי חוסאם: אני חושב שכאן צריכה להיות בקרה של משרד הבריאות על הכסף הזה.

<עומרי חוסאם: אתם נותנים את מדדי האיכות שנותנים כספים שמגיעים למיליוני שקלים, גם כאן צריכה להיות בקרה.

<עומרי חוסאם: הכס, הצבוע הזה, צריך להעלות אותו כך שיהיה שווה בשווה לכל הפגיות ואפילו יגיע לסכום של שני מיליון שקלים.

<עומרי חוסאם: זה כסף מבורך.

<עומרי חוסאם: זה כסף שמגיע לפגיות כי זה כסף עליו את עושים ביקורת.

<עומרי חוסאם: אני יודע מחבריי בפגיות אחרות שאין לכם בקרה על הכסף וקשה לבקר אותו.

<עומרי חוסאם: לכן לדעתי להוציא מהכסף שאתם נותנים אותו, להגדיל את הכסף הצבוע.

<עומרי חוסאם: לדעתי זה לטובת הפגיות.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: אני מצטערת, יש לנו הרבה דוברים.

<עומרי חוסאם: משפט אחרון.

<עומרי חוסאם: אני מבית החולים הצרפתי בנצרת רבתי שכוללת את עפולה והעמק.

<עומרי חוסאם: מאז יצא ב-2016 החוזר של משרד הבריאות, הלכתי למנהל המחוזי של נצרת אבל לא הוקם מהלך כזה בנצרת או באזור הצפון.

<עומרי חוסאם: אין קיום של החוזר.

<עומרי חוסאם: אני עובד על זה משנה שעברה כבר שנה שלמה עם המחוז.

<עומרי חוסאם: עכשיו דוקטור אפרת שבאה משניידר מבינה שהעניין הזה מאוד חשוב והולכים להקים מכון או מרפאה של פגים בקהילה באזור נצרת-עפולה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: אנחנו רוצים לשמוע את טלי טסלר שהיא אימא לתינוקת פגה וגם היועצת הפרלמנטרית של חברת הכנסת תמר זנדברג.

<טלי טסלר: תודה על זכות הדיבור.

<טלי טסלר: ילדתי לפני תשעה חודשים בשבוע ה-26, 823 גרם, בבית החולים איכילוב.

<טלי טסלר: אני רוצה לומר כמה דברים מנקודת מבט של הורה.

<טלי טסלר: בחוויה שלי בפגייה הייתה לי תחושה שיש איזשהו חוסר בתמיכה או סיוע נפשי להורים במהלך השהות בפגייה.

<טלי טסלר: שהות בפגייה זה דבר מאוד מורכב.

<טלי טסלר: לפחות אצלנו באיכילוב אין חדרים נפרדים והפגייה היא מקום שקורים בו המון ניסים אבל גם המון דברים מאוד לא פשוטים.

<טלי טסלר: ההורים נמצאים שם אחד בשביל השני ומדברים אולי על דברים הכי קשים שעוברים עליהם בלי לדעת דברים בסיסיים אחד על השני, אבל באמת הרגשתי שיש איזשהו חוסר במענה כזה.

<מועאויה כבהה: לפני שאת ממשיכה, אני רוצה להתייחס נקודה הזאת.

<מועאויה כבהה: לאחר מיפוי, בהבנה למה שאת אומרת, אנחנו שוקלים – וזה כבר נמצא בטיוטת עדכון של חוזר מינהל רפואה – להכניס את מקצוע הפסיכולוג שהוא גם מיועד לצוותים וגם להורים בתוך הפגיות.

<מועאויה כבהה: כנראה שזה ייכנס ב-2018 וזה צעד מבורך.

<טלי טסלר: תודה.

<טלי טסלר: בכלל תודה למשרד הבריאות על כל מה שהוא עושה למעננו ולמען הפגים.

<טלי טסלר: לגבי הקהילה.

<טלי טסלר: אני אומר משהו באופן אישי.

<טלי טסלר: המכון להתפתחות הילד שהתינוקת שלי מטופלת בו, הפיזיותרפיסטית שלה עמדה ללדת.

<טלי טסלר: לידה זה משהו שיש הרבה להתכונן אליו ובכל זאת אחרי שהיא ילדה לא היה לי מענה וכמעט חודשיים לא הגעתי לפיזיותרפיה עם התינוקת שלי.

<טלי טסלר: כשהתקשרתי כל פעם לנדנד, אמרו לי שיש להם המון עומס כי להורים יש היום יותר מודעות ולכן הם יותר רוצים לבוא.

<טלי טסלר: חשוב לי להדגיש את זה כי זה נאמר גם בבוקר בוועדה וגם כאן.

<קריאה: אל תוותרו.

<טלי טסלר: נכון, אבל אם אתה לא הורה מציק, לא הורה שמודע, לא מכיר את חוזר מנכ"ל ולא עובד בכנסת, זה קשה.

<טלי טסלר: אתה צודק, לא לוותר.

<טלי טסלר: אחרי השחרור, חשוב לי לומר שכל המעקבים זה שעות עבודה והדברים האלה שקולים לכסף.

<טלי טסלר: הרבה הורים חוששים להכניס לגן פג בשנה הראשונה וגם רופאים לא ממליצים להכניס ולכן הם נאלצים לקחת מטפלת דבר שמהווה עלויות מאוד מאוד גבוהות.

<טלי טסלר: הזדמנות להודות מקרב לב לחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס גם על כל מה שאת עושה כל השנים, הרבה שנים אני רואה אותך עושה את זה, וגם על חופשת הלידה שכשאני יצאתי מחדר הלידה, הדבר הראשון שבדקתי היה זה כי אמרתי שאין מצב שאני מבלה עכשיו את חופשת הלידה שלי בפגייה.

<טלי טסלר: הייתי בהלם ממה שהחוק נותן.

<טלי טסלר: תודה רבה על זה.

<טלי טסלר: כן חשוב לי להגיד שיש אימהות שנמצאות יותר מעשרים שבועות בפגיות.

<טלי טסלר: אלה לא הרבה אימהות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מנסים להרחיב את זה עבור יום.

אורלי לוי אבקסיס: כלומר, כמה זמן שיהיה.

אורלי לוי אבקסיס: הנה, נציג האוצר כאן.

אורלי לוי אבקסיס: לא מדובר בהרבה אימהות שנשארות בפגייה.

מירב בן ארי: הוא דיבר בזמן שהיית בחוץ.

מירב בן ארי: אני רוצה לתת לעוד אנשים.

<טלי טסלר: אני מסיימת.

<טלי טסלר: היה חשוב לי לומר את הדברים האלה.

<טלי טסלר: דבר אחרון הוא התייחסות לכל הפעילות שנעשית כי פשוט שמעתי את משרד הבריאות.

<טלי טסלר: תודה על כל מה שאתם עושים אבל כל התסכול והכותרות בתקשורת, התקשורת דיברה על דוח מצב פגים שפורסם על ידי עמותת לה"ב ואיגוד הנאונטולוגים.

<טלי טסלר: בלי הארגונים האלה, הורים כמונו לא היינו מקבלים לא טיפול נמרץ לילדים, לא פינת ישיבה בפגייה, לא משאבות.

<טלי טסלר: כלומר, הפעילות של החברה האזרחית גם כוללת כותרות בתקשורת, היא חשובה.

אורלי לוי אבקסיס: אם לא היינו מוציאים את הדוחות האלה בכל שנה, כנראה שב-2014 לא היינו מתחילים את מודל הכוכבים.

<קריאה: האיזון חשוב.

<קריאה: אני לא אומרת שלא צריך לפרסם את זה, אבל האיזון חשוב.

<טלי טסלר: תודה למשרד הבריאות על כל מה שהוא עושה אבל תודה גם ללה"ב ולאיגוד הנאונטולוגים.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: פרופסור מאירוביץ, רכז רפואת ילדים, כללית שירותי בריאות.

<יוסף מאירוביץ: רציתי לציין שיש כאן פעילות ברוכה שנעשית בבתי החולים אבל הפגים, כמו שכל הפורום כאן מבין, זקוקים למעקב צמוד והדוק לאורך הרבה שנים.

<יוסף מאירוביץ: יצא נוהל מאוד מאוד מדוקדק שמגדיר למה נזקק הפג בהמשך.

<יוסף מאירוביץ: בגלל קוצר הזמן אני רק אומר שעשינו מיפוי מאוד מפורט של הצרכים.

<יוסף מאירוביץ: יש כאן דוגמה שהועלתה למשל ממחוז צפון.

<יוסף מאירוביץ: הושבנו את כל הגורמים כי אלה גם גורמים שחלקם בכללית וחלקם הם לא בכללית ובחנו מה נדרש כדי באמת לממש את זה.

<יוסף מאירוביץ: אני אומר בגדול שמרבית הפגים מקבלים את מה שנדרש אבל יש פערים לא מעטים.

<יוסף מאירוביץ: הפער שאני חושב שהוא חשוב ורצוי לסגור אותו הוא פער שקשור במידע.

<יוסף מאירוביץ: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס העלתה אותו.

<יוסף מאירוביץ: אנחנו מבינים שחלק מהפגים נולדים בבתי חולים ממשלתיים ופרטיים ועוברים לכללית ולקופות אחרות, וחלק מהפגים שנולדים בבתי חולים של הכללית עוברים לקופות אחרות.

<יוסף מאירוביץ: לכן נדרש כאן מהלך שהוא לאומי, ליצור את המסד הזה.

אורלי לוי אבקסיס: זה דורש שיתוף במידע.

<יוסף מאירוביץ: שיתוף במידע.

<יוסף מאירוביץ: אני חושב שזה חיוני.

<יוסף מאירוביץ: ברגע שיש מסד נתונים, אפשר באמת לעקוב אחרי דברים בצורה טובה.

<יוסף מאירוביץ: עשינו את זה בהרבה נושאים בעבר ואני יכול להגיד שאנחנו בהרבה מאוד תחומים מתקדמים כולל הכשרה של כל המקצועות שנדרש להכשיר אותם ספציפית למעקב אחרי פגים.

<יוסף מאירוביץ: המהלכים האלה אצלנו חלקם בוצעו וחלקם ימשיכו להתבצע בעתיד.

<יוסף מאירוביץ: אני חושב שמבחינת הפתיחה אנחנו נמצאים במצב שמבטיח שיפור משמעותי.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: דוקטור אגנטה גולן מבית החולים סורוקה.

<אגנטה גולן: תודה רבה.

<אגנטה גולן: אני רוצה לברך על העשייה של כל האנשים שעוסקים במודל.

<אגנטה גולן: עדיין יש לי בהתייחסות הזאת רק אמירה אחת והיא שיש צורך מאוד גדול ברגולטור שיסתכל על הרפואה השוויונית בין בתי החולים של קופת חולים כללית וההסתדרות.

<אגנטה גולן: עדיין המודל באיזושהי צורה לא יוצא לפועל בשטח באופן שוויוני בכל בתי החולים וזה דורש בדיקה.

<אגנטה גולן: הנושא אליו רציתי להתייחס הוא דווקא הנושא של הילוד הבריא.

<אגנטה גולן: עצם העובדה שליום הזה קוראים יום הפג, זה רק מראה את העיוות כאשר אף אחד לא מתייחס לכך שהפג הוא רק עשרה אחוזים מסך כל הלידות במדינת ישראל, תלוי בבתי החולים השונים.

<אגנטה גולן: חמישים עד שבעים אחוזים מהזמן של הנאונטולוג, שמאה מהם חסרים, במקום לעסוק בקידום פרויקטים כמו הורדת זיהומים, הורדה של דימון תוך מוחי ועוד שיפורי איכות שישפרו את התוצאות שלנו ביחס לעולם, אנחנו עוסקים בקביעת הבריאות שזה לא פחות חשוב.

<אגנטה גולן: משרד הבריאות מוציא הוראות יותר ויותר על החובה לרשום את הדברים, שנעשתה בדיקת שמיעה וכולי.

<אגנטה גולן: אין תקן לתינוק הבריא.

<אגנטה גולן: מסמך גולדברג בו התייחסו לילוד הבריא, אף פעם לא יושם.

<אגנטה גולן: אני אתן לך דוגמה חיה.

<אגנטה גולן: כשנפתחה מחלקת יולדות חדשה, זה אומר שהכירו בצורך ביותר מיילדות, ביותר רופאי נשים, ביותר אחיות, אחות אחראית, רופא גניקולוג ואפס תקן לרופא שיבדוק את התינוק הזה.

<אגנטה גולן: זה נופל על הכתפיים שלי ועל כתפי הצוות שלי ואנחנו עסוקים - במקום בעשייה הסופר מקצועית שיש לנו, ויש קומץ אנשים בודד שעוסקים בילוד החולה – במסה הגדולה של הילוד הבריא.

<אגנטה גולן: זה דורש תיקון מיידי.

<אגנטה גולן: הדבר הזה גם מביא למצוקה מאוד גדולה בתורנויות.

<אגנטה גולן: חלק מהעבודה הזאת לא מחייבת מומחיות סופר בנאונטולוגיה.

<אגנטה גולן: זה גורם לכך שגם בתורנויות יש עבירה על החוק של המתמחים כאשר הם לא מגיעים לתנומה כי הם רצים לחדרי הלידה ואין מי שיחליף אותם ואין יותר תקנים.

<אגנטה גולן: הם עושים את מקסימום התורנויות המותר להם ומדי בוקר אנחנו רואים עבירה על החוק בגלל שהרופאים שלנו לא מצליחים לנוח.

<אגנטה גולן: הכול כתוצאה מכך שאין תקן לרופא לתינוק הבריא וזה דבר שדורש תיקון מיידי לפני שהמחלקות קורסות.

<אגנטה גולן: הזיהומים, במקום שיראו ירידה, תהיה עלייה ואנחנו לא נצליח להוריד את הדימום התוך מוחי.

<אגנטה גולן: האיגוד מקים פרויקטים לשיפור בסופר רמה מקצועית אבל אנחנו צריכים להיות פנויים לזה.

<אגנטה גולן: אנחנו עוסקים חמישים עד שבעים אחוזים מהזמן שלנו בילוד הבריא וזה דורש תיקון, אם על ידי כל דבר שאתם תרצו אבל לא יכול להימשך בצורה הזאת.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: פרופסור מיכאל שימל, מנהל הפגייה בשערי צדק.

<מיכאל שימל: אנחנו קוראים לזה יום הפג אבל יש לנו בתשעים אחוזים של הילדים שנולדים בזמן, אחוז לא מבוטל נולד עם בעיות.

<מיכאל שימל: הבוקר בשערי צדק עשינו שתי החייאות לילדים שנולדו בזמן וההחייאות האלה, עם כל מה שהולך להיות מסביב, שתי החייאות.

<מיכאל שימל: זה מנטרל מספר עצום של כוח אדם.

<מיכאל שימל: יש היום אוכלוסיות מסוימות שלא יעשו הפסקות הריון למרות שהן יודעות שיש מומים מולדים קשים.

<מיכאל שימל: הילדים האלה, עם כל המכשור המודרני שיש לנו, אנחנו מסוגלים לטפל בהם והם לא פגים אבל זה דורש המון כוח אדם.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: חברת הכנסת אורלי לוי, אנחנו צריכים לסכם.

מירב בן ארי: כבר גלשנו בזמן.

מירב בן ארי: בבקשה, בקצרה, סיכום שלך לפני שאני מסכמת.

אורלי לוי אבקסיס: כן, מאוד בקצרה.

אורלי לוי אבקסיס: ראשית, לנציגי משרד הבריאות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לרגע לא רוצים להפחית, ותאמינו לי שלי אין אינטרס להפחית בהישגים של כל מה שקשור לטיפול בפגים, הן בפגיות והן בקהילה.

אורלי לוי אבקסיס: עשינו כברת דרך מטורפת מהיום שנכנסתי לנושא הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שהיינו בשפל המדרגה ותינוקות שילמו בחייהם או באיכות החיים שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: עת נכנסתי לנושא יחד עם מולי צנגן ועמותת לה"ב, הנתונים היו קטסטרופליים, הן מבחינת הזיהומים, הן מבחינת התמותה, הן מבחינת הלקויות אתן המשיכו הילדים הלאה והמחסור הנורא בכל מה שקשור לטיפול השוטף ולבקרה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת ואומרת שגם בנושא של בנק חלב אם שאני מריצה כמה שנים, כנראה שזה לא יהיה בחקיקה כדי לא לתת קרדיט אבל זה בסדר.

אורלי לוי אבקסיס: אני גם תומכת מאוד בתחום שבו אומר משרד הבריאות שיש בעיה איך מוציאים מכרז ואנחנו ננסה לעשות את זה דרך מי שכבר יודע כי הוא מחזיק שם את בנק הדם.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על מד"א לדוגמה.

אורלי לוי אבקסיס: אז זה בסדר.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים לבוא ולדרוש שהדברים האלה יהיו באמת ובזמנים קבועים כי הנושא הזה הביא לכך שיש היום שוק שחור בכל מה שקשור לחלב אם ואתם יודעים את זה.

אורלי לוי אבקסיס: כולנו התעוררנו יום אחד לכותרות המזעזעות בעיתון על כך שהתבלבלו בחלב השאוב בשניידר ותינוק אחד קיבל חלב של אם אחרת שהיא נגועה במחלת האיידס.

אורלי לוי אבקסיס: את זה צריך למנוע.

אורלי לוי אבקסיס: את הדברים האלו, אנחנו כאן וגם אם הכותרות בעיתון לפעמים לא מחמיאות למשרד הבריאות, התפקיד שלנו להציף את זה כדי שנפתור את הבעיות.

אורלי לוי אבקסיס: אני שמחה שגם הנושא הזה יגיע לפתרון וכמה שיותר מהר יותר טוב.

אורלי לוי אבקסיס: אבל תעשו ביקורת על הקופות ותבדקו שהן עומדות בחוזר מנכ"ל שאתם הוצאתם כי אחרת מה הכוח ומה היכולת של חוזר מנכ"ל לשנות דברים?

אורלי לוי אבקסיס: אם לא יהיה מקל וגזר, לא יהיו תוצאות.

אורלי לוי אבקסיס: תבקרו, תתמרצו או תענישו מי שלא עומד בדברים.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: אני רוצה לסכם את הדיון.

מירב בן ארי: אני רוצה להודות לחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס על כל הפעילות שלה למען הפגים והעלאת היום הזה לסדר היום הציבורי.

מירב בן ארי: זה חשוב מאוד שכל יום מתקיים דיון בנושא הזה בוועדות וגם במליאה.

מירב בן ארי: חשוב שחבר כנסת לוקח על עצמו נושא ומתגייס בכל כוחו.

מירב בן ארי: אני רוצה לסכם בשלושה דברים.

מירב בן ארי: ראשית, להודות למשרד הבריאות על הפעילות.

מירב בן ארי: את פספסת כי היית בחוץ אבל מועאויה כבהה אמר משהו מאוד יפה.

מירב בן ארי: הוא אמר שהפגיות עברו תמ"א 38 וזה היה מאוד חשוב.

מירב בן ארי: ראינו את המהלך, הצגתם במצגת ראויה לשבח, עבודה יפה.

מירב בן ארי: יש כמובן עוד דברים לשפר.

מירב בן ארי: אני רוצה כמובן להודות לארגונים החברתיים.

מירב בן ארי: אין ספק שגם עמותת לה"ב שעושה עבודה מצוינת וגם הארגון של הנאונטולוגים.

מירב בן ארי: אני רוצה להודות על העבודה שלך, דוקטור צנגן.

מירב בן ארי: אני משבחת את הפעילות.

מירב בן ארי: כמובן שיש עוד דברים להשתפר בהם.

מירב בן ארי: אני באמת חושבת שכדאי אולי לעשות כאן איזשהו מעקב על הנושא של פגים בדימום תוך מוחי ולא רק בעוד שנה אלא במשך השנה ולראות את השיפור.

מירב בן ארי: אני רוצה גם להודות לטלי.

מירב בן ארי: כאחת שעברה לא מזמן לידה, לפני שמונה חודשים, וברוך השם אני ילדתי תינוקת במשקל 3,900 קילו, אבל כל הזמן הסתובבתי והסתכלתי על הפגייה כי אי אפשר לא להסתכל.

מירב בן ארי: את אם חדשה, את לא יכולה לא להסתכל על הפגייה.

מירב בן ארי: הייתי באיכילוב.

מירב בן ארי: אני כל כך מתחברת למה שאת אומרת על העניין של הליווי, אגב, לאו דווקא פסיכולוגי אלא גם עובדת סוציאלית.

מירב בן ארי: סיפרתי כאן לענת שיש אימהות שבוכות מזריקה שהתינוקת מקבלת על צהבת בכף הרגל.

מירב בן ארי: את רואה שם אימהות מתפרקות.

מירב בן ארי: אני אומרת לעצמי מה עובר על האימא.

מירב בן ארי: כל הזמן הצצתי בפגייה כדי לראות ושאלתי את עצמי מה עובר על האימהות בפגייה.

מירב בן ארי: אני מודה שגם אני כשהיא הייתה בגריל של הצהבת – גם זה לקח ממני תעצומות נפש כי פתאום אני רואה את הבת שלי שם.

מירב בן ארי: נפשית זה הרג אותי ואני אומרת לעצמי מה עובר על אימהות שהתינוקות שלהן בפגייה.

מירב בן ארי: זה היה כל כך קשה לי.

מירב בן ארי: לכן אני מאוד מאוד מקווה שניקח את הטיפול הפסיכולוגי הזה ללוות את אותם הורים.

מירב בן ארי: אני מודה לכולכם.

מירב בן ארי: מי שנמצא כאן מצוותים רפואיים, בשעה 1:30 יש כאן שדולה נגד אלימות על צוותים רפואיים באולם ירושלים, אתם מוזמנים להישאר.

מירב בן ארי: תודה רבה ולהתראות.