ועדת החוץ והביטחון, כנסת 20, פרוטוקול מספר 199, 2017-10-31 09:30

מרדכי יוגב: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החוץ והביטחון.

מרדכי יוגב: בוקר טוב לכל החברים מהמשרדים השונים ומהארגונים.

מרדכי יוגב: חברתי חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין שנמצאת כאן אתנו מייצגת את יוזמי הדיון – חברת הכנסת סתיו שפיר וחברת הכנסת מירב בן ארי – שתגענה לאחר מכן.

מרדכי יוגב: הנה חברת הכנסת סתיו שפיר שכרגע הזכרנו אותך כיוזמת הדיון.

מרדכי יוגב: אנחנו פותחים כאן יום שהכנסת או גורמים שונים בכנסת או גם בארגונים יזמו וחברת הכנסת סתיו שפיר היא אחת היוזמות.

מרדכי יוגב: זה יום שלא היה והוא מוקדש למתנדבי שנת השירות ולמכינות הקדם צבאיות.

מרדכי יוגב: אני אומר מילות פתיחה בודדות כדי לאפשר אחר כך לכולם לדבר.

מרדכי יוגב: לאחר מכן נעבור לשני השותפים הממשלתיים, משרד הביטחון ומשרד החינוך.

מרדכי יוגב: אחריהם ידברו כלל הארגונים וכבר יש לי רשימה של כשישה דוברים.

מרדכי יוגב: נכנסה חברת הכנסת מירב בן ארי שגם היא מיוזמות היום והדיון החשוב הזה.

מרדכי יוגב: בוקר טוב לחבר הכנסת עמר בר-לב.

מרדכי יוגב: הצד השווה שבין שנת השירות לבין המכינות הקדם צבאיות הוא שבאמת שתיהן וכל אחת בדרכה שלה, זו יותר בדרך של הפעילות החברתית בקהילה שהייתה בעבר בכל משימה לאומית כאשר בעבר היה יותר הצד ההתיישבותי והיום יותר הצד החברתי והחינוכי בקהילה, לפי המשימות הלאומיות המתבקשות בפריפריה הגיאוגרפית או החברתית וכך גם המכינות הקדם צבאיות, הצד השווה שביניהן הוא שהן מוציאות את העוברים בהן, תורמים ונתרמים כאחד, שהופכים לטובים יותר לצה"ל ולחברה בישראל.

מרדכי יוגב: כולנו בוודאי, כל היושבים כאן בחדר הזה, נמצאים כאן בגלל ההערכה הגדולה לשני המפעלים הללו.

מרדכי יוגב: אני מניח שיעלה גם, מעבר לתשבחות, איך עושים יותר וזה גם כרוך בתקציבים ואנחנו נראה איך אפשר להעצים את הדבר הזה.

מרדכי יוגב: אני לא יודע ממתי קיימת שנת השירות, אולי יש כאן היסטוריון שיודע לומר מתי התחילו שנות השירות בישראל.

<קריאה: 1942.

מרדכי יוגב: המכינות הקדם צבאיות, גם הן מתקרבות כבר לשלושים שנים לערך.

מרדכי יוגב: הראשונה הוקמה בתשמ"ח, 1988.

מרדכי יוגב: אני עוד זוכר התלבטויות בעשיית מד"סים משותפים עם הרב אלי סדן בירושלים.

מרדכי יוגב: תוך כדי ריצה, התלבטויות כאלו ולאחר מכן הקמתן של המכינות הדתיות והחילוניות.

מרדכי יוגב: אני לא אאריך בדברים אלא אעביר את השרביט לחברי הכנסת שיזמו את היום.

מרדכי יוגב: חברת הכנסת סתיו שפיר.

סתיו שפיר: תודה רבה מוטי ותודה רבה לכולכם שהגעתם לכאן.

סתיו שפיר: את היום המיוחד הזה יזמתי יחד עם חברת הכנסת מירב בן ארי וחבר הכנסת רועי פולקמן.

סתיו שפיר: אנחנו נעבור בין כמה וכמה ועדות כמיטב המסורת בימים מיוחדים ולכן אני אצטרך לצאת מכאן בעוד רגע לוועדת הכספים.

סתיו שפיר: רק לשטוח את מה שאני חושבת שכל הנוכחים מכירים.

סתיו שפיר: שנת שירות ומכינות קדם צבאיות, המפעל הציוני החשוב ביותר של ימינו.

סתיו שפיר: אלפי בני נוער מדהימים שמוכנים לשים עוד שנה, חלקם חצי שנה במכינות החדשות, חצי שנה-שנה מהחיים על התנדבות, על למידה, על עבודה בקהילה, על עשייה חברתית, עוד שנה בשביל המדינה, כאשר מקבלים את זה ונתרמים מזה גם הרבה מאוד בעצמם, כמו שכולנו יודעים.

סתיו שפיר: שנת השירות שאני עשיתי בגרעין בטבריה הייתה השנה הכי טובה בחיים שלי ואני מוכנה לחזור עליה בכל רגע נתון, אם מישהו מוכן לספק לי את האפשרות הזאת.

סתיו שפיר: ביקשנו מחקר ממרכז המחקר והמידע של הכנסת שבדק את נתוני הגיוס של אותם מתנדבים והנתונים כמובן מדהימים.

סתיו שפיר: שמונים אחוזים מתלמידי המכינות משרתים במערכי לחימה לעומת 44 אחוזים בכלל צה"ל.

סתיו שפיר: 17 אחוזים מהבוגרים של המכינות סיימו קורס קצונה לעומת שמונה אחוזים מכלל צה"ל.

סתיו שפיר: 37 אחוזים מתלמידי המכינות ממלאים תפקידי פיקוד זוטר לעומת 14 אחוזים מכלל צה"ל.

סתיו שפיר: כלומר, חד משמעית טוב למדינה לתת כמה שיותר תקנים להוציא אנשים לשנת שירות ומכינות.

סתיו שפיר: אנחנו יודעים את זה.

סתיו שפיר: כשאני התגייסתי לצבא, היה ברור – בחודשים הראשונים שלי בצבא הייתי בקורס טיס – מי השין-שינים שהגיעו אחרי שנת השירות ואחרי שהם כבר עשו איזושהי עשייה חברתית ומגיעים קצת יותר מוכנים להתחיל את השלב הקשה הזה בשירות הצבאי ומי אלה שנכנסו כרגיל ישר מהתיכון.

סתיו שפיר: יש הבדל משמעותי.

סתיו שפיר: אבל מה הבעיה?

סתיו שפיר: מרדף אחרי תקנים כמעט בלתי אפשרי.

סתיו שפיר: כמות הקומבינות שנער צעיר צריך לעשות אם הוא לא נולד במקום הנכון כדי לארגן לעצמו תקן להיכנס לשנת שירות או למכינה, במקום שהמדינה פשוט תפתח את הדלת ותאפשר לכל מי שרוצה לעשות את זה כי זה אינטרס שלנו.

סתיו שפיר: הדבר השני שביקשנו מכם לדון בו היום בוועדת החוץ והביטחון הוא הנושא של מהו השירות הצבאי שאחר כך הצעירים האלה עושים.

סתיו שפיר: למעשה אחרי שנת שירות או מכינה או בתקופה הזאת, באמת החניך המתנדב מקבל הרבה מאוד דברים שיכול להיות שעוד היו חסרים כשהוא ניגש למיונים הראשונים לצבא בזמן שהוא היה בתיכון.

סתיו שפיר: כדאי מאוד לכולנו לעדכן ולאפשר מיון מחודש ואפשרות לעדכן את הנתונים של אותו מתנדב מאחר וברור לנו שאחרי שהוא קיבל עוד חצי שנה או שנה בהכשרה, הוא מגיע לצבא הרבה יותר מוכן ובטח כבר יכול לעשות תפקידים יותר משמעותיים.

סתיו שפיר: גם שם אנחנו חשים ומהטענות שקיבלנו מהמתנדבים והבעיות שהם מעלים אנחנו מבינים שהצבא עוד לא התארגן לכך.

סתיו שפיר: אנחנו מבקשים מהוועדה לפתור את הדבר הזה.

סתיו שפיר: אם כן, שני נושאים שנמצאים כאן על הפרק, הסיפור של שחרור תקנים והסיפור של עדכון הנתונים לקראת הגיוס כדי שנוכל באמת למצות את ההתנדבות המדהימה הזאת של החבר'ה הצעירים כמה שרק אפשר גם אחר כך בשירות הצבאי שלהם.

סתיו שפיר: שוב, מאתנו אליכם, ואני חושבת שאני מדברת בשם כל חברי הכנסת שנמצאים כאן, גם למתנדבים וגם לגופים המפעילים, אתם עושים עבודת קודש, אנחנו גאים בכם ומעריצים את מה שאתם עושים.

סתיו שפיר: אתם באמת הופכים את החברה הישראלית לטובה יותר וזה תענוג גדול לראות את זה.

מרדכי יוגב: תודה רבה חברת הכנסת שפיר שהיא מיוזמי היום הזה.

מרדכי יוגב: נכנס לכאן גם חבר הכנסת חיים ילין.

מרדכי יוגב: רב-סרן אנה לביא, השאלה הופנתה גם אליך ואני מבקש שאחר כך תתייחסי לסיפור של מיון מחודש כאשר הנער או הנערה בעצם נמצאים אולי במדרגה כאשר לפני כן לא חשבו להיות בקורס טיס ועכשיו יכולים להיות טייסים.

מרדכי יוגב: סתם אני אומר כדוגמה.

מרדכי יוגב: חברת הכנסת מירב בן ארי, בבקשה.

מירב בן ארי: שלום, בוקר טוב.

מירב בן ארי: תודה לאדוני היושב ראש.

מירב בן ארי: אני רצה בין הוועדות כי יש לנו עכשיו שלוש ועדות שדנות בנושא במקביל.

מירב בן ארי: אני רוצה לומר שהדיון צריך להתחלק כאן לשני חלקים, אדוני היושב ראש.

מירב בן ארי: החלק האחד הוא הנתונים והחלק השני הוא מכינות אופק.

מירב בן ארי: אנחנו התכנסנו לשני דיונים וחשוב מאוד לא לרכז את הזמן רק בדיון של נתוני גיוס.

מירב בן ארי: זה חשוב, זה נחמד, אבל הנושא החשוב ביותר בעיני בוועדה הזאת הוא מכינות אופק, מה גם שאנחנו רגע לפני הסיכום הסופי וחלוקת הנטל על המכינות האלה בין חינוך, אוצר וביטחון.

מירב בן ארי: לכן זה מאוד חשוב.

מירב בן ארי: אני בין היוזמים של היום החשוב הזה – אני, סתיו שפיר ורועי פולקמן – והוועדה הזאת שהיא ועדה חשובה מאוד חשוב שאדוני יקדיש חצי זמן לנתונים וחצי מהזמן למכינות אופק.

מירב בן ארי: עד כאן החלק הטכני.

מירב בן ארי: עכשיו אני רוצה לומר מבחינת המהות.

מירב בן ארי: אני רוצה לברך את כל מי שנמצא כאן.

מירב בן ארי: אני חושבת שזה יום חשוב.

מירב בן ארי: זאת פעם ראשונה שהכנסת מציינת את יום השנה לשנת השירות.

מירב בן ארי: זה יום שאנחנו נציין בוועדות כאשר יש חמש ועדות שעוסקות בנושא.

מירב בן ארי: יש שדולה במעמד שר החינוך וסגן שר הביטחון שתתקיים בשעה 2:00 באולם ירושלים ואני מקווה שנראה את כולכם שם.

מירב בן ארי: כמובן ציון היום במליאת הכנסת.

מירב בן ארי: היום הזה הוא חשוב בעיני כי הוא סימבולי.

מירב בן ארי: הוא סימבולי כי הוא בא ואומר שכנסת ישראל וכמובן העם מאחורי המפעל העצום הזה של שנת השירות והמכינות.

מירב בן ארי: בשנתיים וחצי שאני בכנסת הסתובבתי וטיילתי והכרתי גם ברגליים וגם באין ספור פגישות עם משרד הביטחון ועם משרד החינוך.

מירב בן ארי: הנושא הזה של מכינות ושנת השירות, שלי באופן אישי לא הייתה את החוויה לבצע מכינה כזו או שנת שירות, נראה לי כן חשוב ליטול חלק בעניין כי בעיני זו הציונות האמיתית של מדינת ישראל היום.

מירב בן ארי: אנחנו היום, בטח בקרב בני הנוער ואתמול היה לנו פאנל בעניין הזה מול התקשורת, שם דיברתי על כך שזה דור אחר שפחות פותח את אולפן שישי או את חדשות ערוץ 2 אלא גיבורי תרבות שלו נמצאים במקומות אחרים, זה דור שעדיין מאמין במדינת ישראל, בציונות שבה ובוחר להגשים אותה בדרכים אחרות.

מירב בן ארי: לכן אנחנו חייבים לבוא ולתת את הגב האמיתי אבל גם לתת ביקורת כשצריך.

מירב בן ארי: יודעים כאן החבר'ה, מי שמכיר אותי, שאני אמנם כמובן שותפה פעילה לכל הדברים אבל גם חשוב לומר מה אין במכינות ובשנת השירות והיכן אנחנו כן צריכים להשתפר.

מירב בן ארי: אנחנו עושים את זה עכשיו עם עמר בר-לב בנושא שיעלה היום, בנושא של צעירים עם מוגבלות.

מירב בן ארי: הוא יעלה היום בוועדת החינוך בהצעת חוק שכבר התחלנו בה ואני מאוד מקווה להתקדם בה.

מירב בן ארי: אנחנו נדבר על אופק בנושא של פריסה חברתית וגיאוגרפית.

מירב בן ארי: אנחנו מדבר בוועדת העלייה והקליטה על צעירים יוצאי אתיופיה.

מירב בן ארי: המדינה עשתה תכנית נהדרת להכניס צעירים יוצאי אתיופיה ואנחנו רוצים לראות שהם באמת משתלבים.

מירב בן ארי: המכינות ושנות השירות, זאת דרך נהדרת לא רק להיות טובים בצבא אלא להיות אזרחים טובים.

מרדכי יוגב: מירב, אנחנו רוצים לאפשר לכולם לדבר ולהגיע למכינות אופק.

מירב בן ארי: אני מסיימת.

מירב בן ארי: חשוב לי לומר אדוני שבעניין הזה חשוב לשים דגש על היום הזה.

מירב בן ארי: שמעתי גם אותך בתחילת דבריך לפני שהלכתי לוועדת העלייה אבל חשוב לתת דגש גם למה שיש היום אבל גם למה שאין היום.

מירב בן ארי: בהצלחה לכולנו כי זה יום חשוב.

מירב בן ארי: תיהנו מהיום הזה.

מרדכי יוגב: תודה.

מרדכי יוגב: מכינות אופק, גם הן בסדר היום.

מרדכי יוגב: מי מחברי הכנסת רוצה להתייחס עכשיו?

חיים ילין: בוועדת הכספים דנים עכשיו בשין-שינים ולכן חשוב לי לומר עכשיו את הדברים וללכת לשם.

חיים ילין: שם הכסף.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לומר לכם בהתרגשות מאוד מאוד גדולה תודה.

איילת נחמיאס ורבין: גם אני פוגשת את הצעירים במכינות ואת השין-שינים ולצערי נתקלת יותר מדי בצעירים נהדרים שמאוד מאוד רוצים ליהנות מתקן של שנת שירות ולא מצליחים.

איילת נחמיאס ורבין: צריך לזכור בכל הקונטקסט הזה שבישראל בה המחויבות – לפחות בוודאי של מי שיושב כאן סביב השולחן – לשירות צבאי משמעותי היא מאוד מאוד גדולה ואני רואה בשנת השירות משהו שהוא גם מעבר לנתוני הגיוס ולדברים האלה, מעבר למתנה שבמידה רבה בעיני אתם נותנים ואולי גם מקבלים מהמדינה אבל בעיקר המתנה שאתם נותנים לחברה הישראלית.

איילת נחמיאס ורבין: יש את העניין של הרצף החינוכי ויש משהו מאוד מאוד מיוחד בשנה הזאת שהוא כן נותן לצעירים שאולי אחר כך יחפשו את דרכם לפני שהם הולכים לאוניברסיטה.

איילת נחמיאס ורבין: יש משהו מאוד מאוד מיוחד בשנה הזאת ורואים את האנשים ואת הצעירים האלה שזה משפיע עליהם לאורך הרבה מאוד שנים.

איילת נחמיאס ורבין: אני קראתי את כל הסיכומים של כל הדיונים הקודמים שהיו והתחושה שלי היא שאנחנו לא מספיק הולכים קדימה, לא בהיבטים של התקציב, לא בהיבטים של ההסכמות בין משרדי הממשלה ויש בזה משהו מתסכל.

איילת נחמיאס ורבין: תודה לחברותיי הנהדרות שיזמו את היום הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מקווה שבכל זאת מהיום הזה נצליח לייצר איזושהי בשורה חדשה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה.

מרדכי יוגב: תודה.

מרדכי יוגב: חבר הכנסת עמר בר-לב.

עמר בר-לב: תודה רבה.

עמר בר-לב: הבן הבכור שלי, לפני 11 שנים, הלך למכינה בגליל.

עמר בר-לב: הבת שלי, שלוש שנים אחרי כן, הלכה לשנת שירות.

עמר בר-לב: הבעיה הייתה עם הבן הצעיר והיה ויכוח במשפחה לאן הוא ילך, לשנת שירות או למכינה.

עמר בר-לב: לא אמתח אתכם, הוא הלך למכינה, לאותה מכינה שהבן הגדול הלך והיום הוא בצבא.

עמר בר-לב: כך שאני מכיר את הנושא הזה לא רק כמי שעמד והוביל את תנועת אחריי במשך קרוב ל-15 שנים ולא רק כחבר כנסת אלא גם מהבית.

עמר בר-לב: השינוי, אם זאת מכינה ואם זאת שנת שירות, ממש בתוך שלושים ימים, פחות, אתה רואה על הילדים שלך, הוא שינוי מדהים.

עמר בר-לב: אני שומע את זה מכל ההורים של כל אותם ילדים שהיו יחד עם הילדים שלי בשנת שירות ובמכינה.

עמר בר-לב: לפני מספר חודשים היה דיון בוועדת חוץ וביטחון בנושא התקצוב של שנת שירות.

עמר בר-לב: עשרה מיליון שקלים לשנה לפי ההסכם שהיה בין משרד החינוך, האוצר והביטחון.

עמר בר-לב: אנחנו הבאנו את זה לכאן לדיון כי משרד הביטחון הודיע שעשרה מיליון שקלים אלה היו חד פעמיים ולא התחייבות מתמשכת.

עמר בר-לב: אני לא יודע אם זה נסגר.

עמר בר-לב: זאת אומרת, זה לא נסגר.

מרדכי יוגב: אם תישאר כאן, חביבה בטח תעדכן אותך.

מרדכי יוגב: לי נמסר אתמול אישית ממשרד הביטחון אבל אני אתן לה לומר את הדברים.

עמר בר-לב: בסדר.

עמר בר-לב: אם זה נסגר, זה מצוין.

עמר בר-לב: אם זה לא נסגר, זאת משימה של ועדת חוץ וביטחון כי זה במסגרת תקציב משרד הביטחון ואני חושב שאין ספק, ובטח נשמע, שמענו את זה כבר ונשמע יותר, בתרומה לצה"ל ולמדינת ישראל שאותם שין-שינים תורמים.

עמר בר-לב: לגבי מכינות אופק.

עמר בר-לב: אני מניח שעוד מעט נשמע ואני אגיב גם אחרי הדברים שייאמרו.

עמר בר-לב: לגבי מכינות אופק, אתמול דיברתי עם צין והתעדכנתי אבל לא אגנוב כאן את ההצגה.

עמר בר-לב: עד כמה שאני מבין, הסיפור לא סגור ולא רק שהוא לא סגור אלא קריטי שייסגר ל-2017 וזאת הנקודה אולי היותר קריטית.

עמר בר-לב: אם ישבו בעוד כמה שבועות ובסוף נגיע לקראת סוף השנה ויסכמו בחיוב את 2018, תהיה בעיה מאוד מאוד קשה למכינות האלה וזאת כבר בעיה ב-2017.

עמר בר-לב: אנחנו נשמע כאן את העדכון אבל אני חושב שגם בעניין הזה – שוב, בהנחה שלא נשמע כאן החלטה סופית – זאת משימה של ועדת חוץ וביטחון בעוד שבועיים-שלושה לחזור ולבקש לשמוע מה נעשה בעניין הזה.

עמר בר-לב: מירב הזכירה הצעת חוק שלי למימון נוער עם מוגבלויות שרוצה לקחת חלק במכינות וגם צה"ל מעוניין ומוכן לגייס אותו.

עמר בר-לב: ההצעה עולה עכשיו לדיון לפני קריאה ראשונה.

עמר בר-לב: שוב, הנקודה העיקרית – זה היה הוויכוח בפעם הקודמת – שזה לא על חשבון התקנים הקיימים.

עמר בר-לב: זאת הנקודה המרכזית.

עמר בר-לב: זאת אומרת, אלה תקנים מיוחדים.

עמר בר-לב: אנחנו מדברים בסך הכול לא על הרבה מאוד תקנים שייועדו לנוער עם מוגבלויות.

מרדכי יוגב: תודה.

מרדכי יוגב: חבר הכנסת חיים ילין.

חיים ילין: כבוד היושב ראש, תודה.

חיים ילין: למרות שמירב אמרה לי שאלה לא שין-שינים ושלא אקח את הזמן, אני רוצה להתייחס.

איילת נחמיאס ורבין: היא מחלקת הוראות לכולם.

איילת נחמיאס ורבין: אתה לא לבד.

חיים ילין: אני חווה את החוויה הזאת באופן אישי כבר הרבה שנים.

חיים ילין: כן התקבלתי, לא התקבלתי.

חיים ילין: המתח הזה, סופי השבוע.

חיים ילין: הבת הגדולה התקבלה, הבן השני גם וגם השלישי ועכשיו הייתה חגיגה עם הרביעית שגם התקבלה.

חיים ילין: אבל לא כולם זוכים לזה.

חיים ילין: אני אומר את זה למשרד הביטחון כי כשדיברתי עם הרמטכ"ל גנץ ואמרתי לו שיסביר לי מה הסיפור כי הרי בסוף כאן מגלגלים מיליארדים ובמקרה הזה בו אנחנו דנים זה לא כסף.

חיים ילין: הוא שאל אותי אם אני יודע מה זה לוותר על אלף, על אלפיים נערים איכותיים שצריכים עכשיו להתגייס לצה"ל.

חיים ילין: אמרתי לו שזאת רק שנה ותקבל אותם בני אדם איכותיים הרבה יותר, אחרי שנתנו ואחרי שבעצם קיבלו מתוך המצוקה של נוער בסיכון.

חיים ילין: מה הסיפור?

חיים ילין: זה כל הסיפור.

חיים ילין: כל מה שצריך לעשות זה לבוא ולהגדיל את התקנים וכל התפקיד שלנו, קואליציה ואופוזיציה, הוא לחכות בפינה בוועדת הכספים, בהעברות תקציביות, לעצור את כולן עד שלא מועבר הכסף.

חיים ילין: זה הכול.

חיים ילין: זה כל הסיפור.

חיים ילין: זה כל כך פשוט שכולם מסתבכים.

חיים ילין: למה?

חיים ילין: כי תמיד יש איזה גנרל שבא ואומר שאנחנו לא יכולים לוותר על הנוער.

חיים ילין: מדינת ישראל לא יכולה לוותר על הנוער והנוער צריך הזדמנות כדי לקבל ולתת ובסופו של דבר לקבל אותם יותר איכותיים.

חיים ילין: בסוף תסתכלו על האחוזים שעושים שנת שירות שמגיעים לפיקוד ולקצונה בצה"ל.

חיים ילין: דרך אגב, כמעט בחינם מגדלים אותם שם והם הופכים להיות מפקדים בצה"ל.

חיים ילין: לכן אף פעם לא הבנתי, ואני ממש מתנצל.

חיים ילין: אני חושב שדני עושה עבודה בלתי רגילה במכינות ואין תחליף לזה, אבל השין-שינים.

מירב בן ארי: זאת הבעיה.

מירב בן ארי: אמרתי שבוועדת הכספים דנו על השין-שינים.

חיים ילין: אני אומר את זה כאן בגלוי.

חיים ילין: כבוד היושב ראש, אני חושב שהמלחמה צריכה להיות ביחד, גם מכינות וגם שנת שירות.

חיים ילין: הנתינה הזאת היא אחד הדברים היפים ביותר שיש.

חיים ילין: דרך אגב, אני אומר את זה בגלוי, כראש מועצה לשעבר.

חיים ילין: הגאווה הגדולה ביותר שלי לא הייתה באחוזי בגרות.

חיים ילין: אני אומר את זה דוגרי.

חיים ילין: אמרתי את זה תמיד למנהלות בתי הספר.

חיים ילין: אבל כשבכיתה י"ב עברו חמישים אחוזים את הנתינה לשנת שירות, באחוזים מבחינתי זה היה ההישג הערכי הגדול ביותר של בית הספר.

חיים ילין: אין יותר טוב מזה.

חיים ילין: לכן אני מודה לך.

חיים ילין: אני הולך עכשיו לוועדת הכספים.

מרדכי יוגב: לפני שאני נותן את רשות הדיבור למשרדים, אני אגיד גם גילוי נאות.

מרדכי יוגב: ארבעה מבניי היו במכינות ואת אשתי הכרתי כי היא הייתה בשנת שירות שלישית.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא נשמע טוב, שמאה אחוזים מהילדים של חברי הכנסת מתקבלים.

מרדכי יוגב: תודה רבה.

מרדכי יוגב: נאפשר לנציגים לדבר כדי שנוכל לשמוע גם מהצד השני ונוכל אחר כך אולי גם להגיע לאיזה שהם סיכומים.

מרדכי יוגב: נתחיל עם משרד הביטחון.

מרדכי יוגב: חביבה.

מרדכי יוגב: לאחר מכן משרד החינוך, עדי, ולאחר מכן דנה ממכינות אופק, שזה נושא מרכזי.

מרדכי יוגב: כל אחד בקצרה כדי שנצליח לשמוע את כולם וגם לסכם את הדיון.

<חביבה סלומון: קודם כל, אני מברכת על היום החשוב הזה.

<חביבה סלומון: אני חושבת שהוא באמת יום חשוב ואני חושבת שהוא ראוי למען המכינות ושנת השירות.

<חביבה סלומון: אני אתחיל בתכניות אופק.

<חביבה סלומון: תכניות אופק, כן יש בשורה.

<חביבה סלומון: זה לא מדויק שהנושא הזה עוד לא סגור.

<חביבה סלומון: אמנם יש עבודת מטה אבל אני לגמרי מאמינה ומשוכנעת שאחרי שנסיים את עבודת המטה, כן משרד הביטחון יתקצב את תכניות אופק.

<חביבה סלומון: כרגע יש עבודה.

עמר בר-לב: זה גם היה הרושם שלי שקיבלתי מצין.

מירב בן ארי: זה צריך להיות מסוכם בשבועיים הקרובים.

עמר בר-לב: בדיוק אבל צריך לסגור את זה ב-2017.

מירב בן ארי: זה ייסגר.

מירב בן ארי: זה בטיפול אישי שלי.

מירב בן ארי: הכול בסדר.

<חביבה סלומון: אני יכולה להגיד לכם שחברת הכנסת מירב בן ארי מעורבת עמוק בתוך הדבר הזה ואני יכולה להגיד שהנושא הזה ייסגר.

<חביבה סלומון: יש עבודת מטה, יש שיתוף פעולה מלא עם משרד החינוך, תקנה משותפת שתצא ביחד.

עמר בר-לב: יהיה גם ב-2017?

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: 2017 ו-2018.

מירב בן ארי: חשוב לומר שזה מצ'ינג שנוצר בביטחון יחד עם החינוך.

<חביבה סלומון: אני אדייק.

<חביבה סלומון: כאן נאמר לי שכרגע נדרש אישור של מנכ"ל משרד הביטחון אבל המגמה היא חיובית.

<חביבה סלומון: זה לשאלתך.

עמר בר-לב: שאלתי אם גם ל-2017.

מירב בן ארי: כן.

<חביבה סלומון: אני אמרתי שהמגמה היא חיובית.

<חביבה סלומון: אני לא אכנס ל-2017 או לא.

<חביבה סלומון: הכיוון הוא חיובי.

מרדכי יוגב: חביבה, כאשת משרד הביטחון, מה לוח הזמנים?

מרדכי יוגב: למתי לקבוע את הישיבה הבאה?

מרדכי יוגב: ברוך הבא חבר הכנסת חמד עמאר.

<חביבה סלומון: כשעבודת המטה תסתיים ואנחנו מקווים שהיא תסתיים כמה שיותר מהר, זה יקרה.

<חביבה סלומון: זאת אומרת, יש כאן את האוצר, יש את משרד החינוך, יש את משרד הביטחון.

מרדכי יוגב: סוף דצמבר או תחילת ינואר.

<חביבה סלומון: אני מקווה שזה יסתיים כמה שיותר מהר.

מירב בן ארי: אני מאוד מבקשת.

מירב בן ארי: אתם מכניסים אותה והיא מתפתלת.

מירב בן ארי: אני אומרת לכם שיהיה כסף - תסמכו עלי.

מירב בן ארי: במקרה אני מכירה את שר האוצר – לאופק ל-2017-2018.

מירב בן ארי: הכסף אושר.

מירב בן ארי: אני אומרת את הדברים גם לפרוטוקול.

מירב בן ארי: שלושה וחצי מיליון שקלים אוצר, שלושה וחצי שקלים משרד הביטחון, מצ'ינג עם שבעה מיליון שקלים של החינוך.

מירב בן ארי: זה יהיה ב-2017-2018 וזה ייסגר בשבועיים הקרובים.

מירב בן ארי: לא בסוף דצמבר.

מירב בן ארי: אתה יכול לתעד, לשכפל ולהוציא.

מרדכי יוגב: סגור.

מרדכי יוגב: נתקדם.

מרדכי יוגב: תודה.

מרדכי יוגב: ניתן לחביבה להמשיך.

מרדכי יוגב: הבנו.

מרדכי יוגב: אנחנו שמחים על כך.

מירב בן ארי: היא מתפתלת.

<חביבה סלומון: אני לא ארחיב על תכניות אופק כי אני מניחה שכולם כאן מכירים ויודעים.

מרדכי יוגב: יש עוד פונקציה אחת שאם תכניסי אותה והסקירה לא תהיה בגדר כללית, היא תהיה לנו לעזר.

מרדכי יוגב: כמה נערים ונערות זה אומר?

מרדכי יוגב: פירוש.

מרדכי יוגב: כמה יותר יהיו?

מרדכי יוגב: כך גם בתכנית המכינות וכך גם בתכנית השין-שין.

מרדכי יוגב: כאשר אתם עושים עבודת מטה, לכמה זה צופה?

מרדכי יוגב: כמה היום וכמה זה יאפשר?

<חביבה סלומון: את זה אני יכולה לפרט.

מרדכי יוגב: ברוכה הבאה חברת הכנסת ענת ברקו.

<חביבה סלומון: יש לנו היום עשר תכניות שמופעלות ויש 24 תכניות כאלה של חרדים, דרוזים, בדואים, נוער בסיכון.

<חביבה סלומון: אני יכולה להגיד לכם שבשנת 2013 התחלנו עם 250 והיום אנחנו כבר מדברים על 850 ואני לגמרי מאמינה שהתכניות האלה יגדלו ויתרחבו ונגיע לכמה שיותר בני נוער.

<חביבה סלומון: צריך רק לזכור שבשונה ממכינות קדם צבאיות, זאת תכנית חצי שנתית.

<קריאה: זאת גם אוכלוסייה דתית או רק חילונית?

<חביבה סלומון: מעורבת.

<חביבה סלומון: גם וגם.

<דני זמיר: את יכולה להגיד אחוזים?

<חביבה סלומון: אני לא יודעת לומר.

<דני זמיר: תשעים-עשר, זה מייצג נכון את האחוזים?

<חביבה סלומון: לא, אני לא יודעת לומר את הנתון הזה כי אין לי אותו.

מרדכי יוגב: דנה תדע להגיד.

<חביבה סלומון: אני לא רוצה להטעות את הוועדה.

<דני זמיר: זה נכון שהתכניות הן בעיקר עבור אוכלוסייה חילונית ולא עבור אוכלוסייה דתית?

<חביבה סלומון: לא מדויק.

<חביבה סלומון: אני לא יודעת להגיד לך בדיוק את האחוזים.

<חביבה סלומון: מכינות אופק שמעורבות, יש בהן את הכול.

<חביבה סלומון: גם וגם וגם.

מרדכי יוגב: חביבה ברשות דיבור ואני מבקש לאפשר לה לתת את כל הסקירה שהיא צריכה לסקור.

<חביבה סלומון: אנחנו קבענו בקריטריונים, מבחינתנו מדד ההצלחה הוא תשעים אחוזים גיוס לצה"ל, ואני כן אומר לשאלתך דני, שכאשר קבענו את היעדים הנדרשים, את הקריטריונים של מי ילמד שם, אנחנו מדברים על מפתנים, כפרי נוער, מעונות, חסות נוער, תלמידים שמפוקחים על ידי המדינה, עולים ובני עולים, חבר'ה שהמדד הסוציו אקונומי שלהם הוא מתחת לשש ומן הסתם אלה גם חבר'ה מסורתיים, בעלי רישום פלילי, נשרו ממסגרת לימודים.

<חביבה סלומון: זאת אומרת, זה ממש עונה שם על כל פרופיל בני הנוער שאתה מכיר כמייצג את המכינות הקדם צבאיות.

<חביבה סלומון: אני יכולה להגיד לך שהרבה חבר'ה שלא מגיעים למכינות הקדם צבאיות מגיעים לשם.

<חביבה סלומון: זה המקום שלהם.

<חביבה סלומון: אם הם לא מגיעים לשם, מן הסתם הם לא היו מגיעים לצבא ואם הם היו מגיעים לצבא – הם היו נושרים.

<חביבה סלומון: התכנית הזו היא בהחלט תכנית חשובה והיא נותנת מענה לאותם חבר'ה שלא יכולים להגיע למכינות הקדם צבאיות.

<חביבה סלומון: זה בנוגע לתכנית אופק.

<חביבה סלומון: כמו שאמרתי, נעשית כאן עבודה.

מרדכי יוגב: מ-850, כמה אתם מעריכים שתוכלו לתת בתקצוב?

מרדכי יוגב: הוא יעלה לאיזה סכום?

מרדכי יוגב: אם זה כל כך נצרך.

<חביבה סלומון: לגבי התקציב, אני מעדיפה לא לדבר עליו כאן.

<חביבה סלומון: אני רק אומר שהמגמה היא חיובית.

איילת נחמיאס ורבין: אבל מה היעד המספרי שלכם?

איילת נחמיאס ורבין: מה היעד המספרי לתכניות המצוינות האלה שאין על כך ויכוח?

<חביבה סלומון: מבחינה תקציבית?

איילת נחמיאס ורבין: לא מבחינה תקציבית.

איילת נחמיאס ורבין: כמה אנשים.

מרדכי יוגב: אם התפוקה היא כל כך חשובה וטובה ואנחנו רואים אותה ובמגזרים היותר מוחלשים או חלשים, ראוי לתת לזה גם שאיפה כפי שהיה במכינות עם גידול עשרה אחוזים, של 15 אחוזים.

<חביבה סלומון: היום זה 850 והשאיפה היא כמה שיותר להרחיב את התכנית הזאת.

מרדכי יוגב: אם אין לכם את התשובה עכשיו, אנחנו כן נבקש לקבל אותה כאשר ניפגש שוב.

מרדכי יוגב: שיהיה מדד מספרי, שמ-850 שאיפת המדינה להגיע בשנת 2017-2018 להיות באלף, להיות ב-15 אחוזים יותר כל שנה.

מרדכי יוגב: אתם תגדירו.

מרדכי יוגב: תעשו את זה בבחינה אמיתית של הצורך וההיענות.

<חביבה סלומון: אנחנו רוצים לגדול הרבה יותר מזה.

<חביבה סלומון: יש לנו בקשות מהמגזר הבדואי והמוסלמי שהולכים לצבא.

מרדכי יוגב: אנחנו בעד הכול.

מרדכי יוגב: נמצא כאן נציג האוצר?

מרדכי יוגב: צריך להזמין אותו לדיון הבא.

מירב בן ארי: נעה היימן יושבת בוועדת הכספים.

מירב בן ארי: אני בקשר אתה.

מירב בן ארי: כבר הגדרנו בתקנות של אופק את קצב הגידול שלהן.

מירב בן ארי: ברגע שהם יעשו את ה-אאוטינג שלהן, הם בדיונים אצל היועצים המשפטיים.

מירב בן ארי: הם יאמרו גם בכמה המכינות יגדלו.

מרדכי יוגב: בסדר.

מרדכי יוגב: חביבה, ברשותך, תעברי לנושא המכינות והשין-שינים.

<חביבה סלומון: אני אעבור קודם כל לשנת השירות.

<חביבה סלומון: עלו כאן שני נושאים, גם עניין התקציב וגם העניין של דחיות הגיוס.

<חביבה סלומון: בנוגע לדחיות הגיוס, אני מכירה מהשטח ויודעת שיש רצון של הרבה בני נוער להשתלב בשנת השירות.

<חביבה סלומון: אנחנו מדי שנה גדלים.

<חביבה סלומון: אני יכולה להגיד לכם שכשאני התחלתי בתפקיד הזה בשנת 2010, היו בסביבות 700-800 מתנדבים והיום אנחנו מדברים על 2,700 שהתחילו השנה.

<חביבה סלומון: שימו לב, הגידול בעיני הוא מבורך.

<חביבה סלומון: אין ספק שצריך יותר אבל בסוף יש את צורכי הצבא.

<חביבה סלומון: אנה יושבת לידי ומן הסתם היא תתייחס לכך.

<חביבה סלומון: בעניין התקציב.

<חביבה סלומון: גם כאן, בשונה מהוועדה הקודמת, חבר הכנסת עמר בר-לב, אם אתה זוכר, ישבנו כאן ואז נאמר לא מוחלט וכי משרד הביטחון לא יסייע, אני מאוד שמחה, אני באמת מאוד שמחה כי אני רואה בזה חשיבות מאוד גדולה, לומר שהמגמה הפעם היא מגמה חיובית.

<חביבה סלומון: משרד הביטחון כן רואה לנכון לתקצב את שנת השירות.

<חביבה סלומון: גם כאן זה נמצא בעבודת מטה.

<חביבה סלומון: ברגע שהיא תסתיים, זה יעלה לאישור המנכ"ל במשרד הביטחון וכולי תקווה שנצא לדרך חדשה.

<חביבה סלומון: הכיוון הוא לגמרי שונה.

מרדכי יוגב: אני אחבר את זה בעוד משפט.

מרדכי יוגב: אתמול בפגישה עם שר הביטחון העליתי בפניו את הנושא והוא אמר לי שהוא הורה לצין להביא לו עבודה והוא רואה את זה באופן חיובי.

מרדכי יוגב: הוא ראה את הנתונים והוא רואה את זה באופן חיובי.

מרדכי יוגב: בוקר טוב חבר הכנסת עמיר פרץ, שר הביטחון לשעבר.

מרדכי יוגב: כאמור, שר הביטחון רואה את זה באופן חיובי והוא הוראה לצין להעביר אליו עבודה בשבועות הקרובים.

מרדכי יוגב: הוא רוצה בזה.

מרדכי יוגב: ראיית משרד הביטחון היא כרגע חיובית, בשונה מהפגישה הקודמת בה נאמר שמשרד הביטחון לא יתקצב את חלקו.

<חביבה סלומון: גם כאן אני באמת שמחה לבשר את הבשורה הטובה הזאת לגבי אופק ושנת שירות.

<חביבה סלומון: אין ספק שהרבה מזה זה גם בזכותכם, בזכות המאבק שעשיתם.

מרדכי יוגב: אנחנו כן נבקש מכם שתאמרו לנו אחר כך מתי יתקיים האופן החיובי הזה.

מרדכי יוגב: אם נגיד בעוד שבועיים זה לא יקרה, תגידו שזה יקרה בעוד חודשיים או בעוד חודש וחצי כך שזה ישפיע על השנים 2017-2018, כפי שאומר חבר הכנסת בר-לב.

<חביבה סלומון: לגבי המכינות הקדם צבאיות.

<חביבה סלומון: גם כאן אני יכולה לומר לכם שהגידול כל פעם מפתיע אותי מחדש.

<חביבה סלומון: אנחנו מדברים היום על 54 מכינות קדם צבאיות.

<חביבה סלומון: כשאני התחלתי ב-2010 היו 36 מכינות והיום אנחנו כמעט הכפלנו את מספרן.

איילת נחמיאס ורבין: למה זה מפתיע אותך?

<חביבה סלומון: כל פעם אני מופתעת מחדש.

איילת נחמיאס ורבין: את חיה את התחום.

איילת נחמיאס ורבין: את מכירה אותו.

מרדכי יוגב: בוקר טוב לחברת הכנסת עליזה לביא ולחבר הכנסת אלעזר שטרן.

מרדכי יוגב: תראו את ההתעניינות בכל המפלגות.

<חביבה סלומון: אני כל פעם מופתעת מחדש לטובה כי כל פעם לפני שהמכינות מאושרות, מגיעות יוזמות ואני אומרת לעצמי כמה יוזמות יכולות להיות אבל כל פעם אני מקבלת עשרות יוזמות ובקשות להקמת מכינה.

<חביבה סלומון: עזבו את זה שיש את בני הנוער שרוצים להשתלב במכינות אבל אני מדברת גם על היזמים.

<חביבה סלומון: כל פעם זאת יוזמה מעניינת ומרתקת.

<חביבה סלומון: אני אומר כאן שהשנה, בשונה משנים קודמות, כל שנה יש לנו את האג'נדה איזה מכינות נכון וראוי שנאשר אותן כי גם כאן יש לנו מגבלה של תקציב ומגבלה של דחיות גיוס.

<חביבה סלומון: השנה, בשונה משנים קודמות, מכינות דתיות יש מספיק, מכינות מעורבות יש בהחלט מספיק, זאת אומרת, יש מענה לכל המכינות האלה, והשנה אנחנו נלך על כיוון של יוזמה של שתי מכינות חדשות שישלבו בתוכן נוער חזק ונוער פחות חזק.

<דני זמיר: מה הרקע המקצועי לאג'נדה?

<דני זמיר: על סמך מה אתם עושים את ההחלטה הזאת?

<חביבה סלומון: דני, החלטת משרד הביטחון, כמו שאתה מכיר ויודע, סמכות ראש האגף היא לקבל החלטה להקים מכינה.

<דני זמיר: אני לא שואל על הסמכות.

<דני זמיר: אני שואל מה הבסיס המקצועי לאג'נדה.

מרדכי יוגב: אני מתפלא.

מרדכי יוגב: אתם לא בשיח רציף עם ראש האגף?

<חביבה סלומון: בשיח.

מירב בן ארי: יש מתח בין מכינות אופק לבין המכינות הצבאיות.

מירב בן ארי: יש מתח מובנה.

<דני זמיר: אין מתח.

מירב בן ארי: יש קנאת סופרים וזה בסדר.

<דני זמיר: אין מתח וזאת לא השאלה.

מירב בן ארי: אם לא היה מתח, לא היית שואל את חביבה את השאלה הקודמת.

מרדכי יוגב: חביבה, סיימי עם המכינות.

מרדכי יוגב: האם גם במכינות אתם עומדים בפועל – זאת קביעת שר הביטחון הקודם – בשמונה אחוזים מ-15 אחוזים גידול?

מרדכי יוגב: לפי מה שהיה, זה כמעט החוק היחידי שקיים לגבי מכינות.

מרדכי יוגב: לכן אני אקדים לדוברים האחרים את נציגת צה"ל שאליה מופנות כבר שתי שאלות כאשר האחת היא עבודת מטה לגבי גידול.

מרדכי יוגב: הרי בסוף שנה לאחר מכן מקבלים אותם, אנשים שרוצים לרוץ על הגבעות ולהסתער.

מרדכי יוגב: אני יודע את זה מהילדים שלי שארבעה מהשבעה התגייסו בגיל 19-20 לצנחנים, אגוז, והכול בסדר.

מרדכי יוגב: אני יודע שמחזורי הגיוס קטנים אבל זה לא שהם דחויים אלא הם דחויים לשנה ויהיו בעוד שנה.

מרדכי יוגב: אפשר לעשות עבודת מטה משנה לשנה.

אלעזר שטרן: לא הבנתי.

אלעזר שטרן: אתה יכול לחזור על הדברים?

מרדכי יוגב: החוק היחידי שקיים לגבי מכינות הוא שהוא מאפשר גידול.

מרדכי יוגב: נכנסים למכינות ב-15 אחוזים משנה לשנה.

מרדכי יוגב: צה"ל ענה לנו כאן כבר במספר ישיבות בהן נכחתי בשנים האחרונות שהוא מתקשה בגלל המחזורים הנמוכים, ואז אמרנו שייתנו עבודת מטה ויאמרו באיזה אחוזי גידול הם עומדים.

מרדכי יוגב: הרי בסוף בשנה הבאה אתה כן מקבל את הנער כחייל ואפילו ליחידות היותר קרביות.

אלעזר שטרן: זה נכון אבל לצה"ל יש גם נתונים שהוא יכול רק להעריך אותם ולא לדייק לגבי כמה בחורים ילכו לישיבות.

מרדכי יוגב: על הכול נשמע מאנה.

מרדכי יוגב: השאלה השנייה שנשאלה היא השאלה לגבי האפשרות לתת מיון מחודש למי שרוצה לשדרג את עצמו כי שנת המכינה הפכה אותו מאחד שלא מוכן ללכת לצנחנים לאחד שרוצה סיירת מטכ"ל.

<חביבה סלומון: לסיום אני אומר שבנוגע לדחיות גיוס, גם כאן, אם אני מסתכלת על כל הנתונים שיש לנו משנת 2010, עת התחלנו עם 1,600 בני נוער שהשתלבו במכינות קדם צבאיות, אנחנו היום מדברים על למעלה מ-4,000 בני נוער וכאן רואים שבהחלט הגידול קיים.

מרדכי יוגב: 4,000 כולל אופק?

<חביבה סלומון: לא.

<חביבה סלומון: לא כולל אופק.

<חביבה סלומון: אופק – 850.

<קריאה: כולל שנה ב'.

<חביבה סלומון: כולל שנה ב' אבל שנה ב' הם 800.

<חביבה סלומון: אני חושבת שזה גידול של תשעה אחוזים לשנה.

<חביבה סלומון: אנה בהחלט תתייחס לסוגיה של המגבלה אבל צריך גם לזכור שגם אם מחר צה"ל בא ואומר שאין לו בעיה של מכסות, צריך לזכור גם שיש עניין של מגבלה של תקציב שאתה לא יכול עד אין סוף לאפשר לחניכים להשתלב במכינות.

איילת נחמיאס ורבין: מטעמים של צורכי הצבא או מטעמים של תקציב?

<קריאה: כסף.

מרדכי יוגב: שאלה מצוינת.

מרדכי יוגב: נשמע אחר כך גם את צה"ל.

מרדכי יוגב: כרגע נישאר בסדר שלנו ונשמע את דנה זקס לגבי מכינות אופק ואחר כך את צה"ל ואחר כך את הארגונים.

מרדכי יוגב: חברי כנסת שנאלצים לצאת ולחזור, תאמרו לי מתי תרצו להתייחס.

<דנה זקס: בוקר טוב לכולם.

<דנה זקס: אני מודה גם על האירוע הזה ועל היום החשוב הזה.

<דנה זקס: אני רוצה לתת כמה נתונים על מכינות אופק.

<דנה זקס: המכינות שלנו פועלות שבעה חודשים.

<דנה זקס: מתכנית שהתחילה עם 23 חניכים לפני שש וחצי שנים, היום יש בארץ, כמו שאמרו, מעל עשרים מכינות שונות - בסוכנות היהודית מופעלות 11 מכינות כאלה – שמנסות לפנות לאוכלוסייה שעד היום לא הגיעה לעולם המכינות.

<דנה זקס: עולם המכינות גם הוא עובר שינוי במקביל ואני לא חושבת שיש לנו מתח גדול.

<דנה זקס: אני רוצה להגיד שלא כל ילד מתאים לכל מסגרת וזה בסדר גמור.

<דנה זקס: צריך רצף של תכניות ושירותים, כמו שיש רצף בכל דבר אחר וכל ילד ימצא את המקום שמתאים לו.

<דנה זקס: המכינות שלנו, חלק לא קטן מהחניכים שמגיעים, הם מגיעים אחרי שהיו להם חיים לא פשוטים, חלקם נוער שיש לו תיקים פליליים או נוער שנשר מבתי ספר או נוער שיצא מהבית למסגרות פנימייתיות או כפרי נוער.

<דנה זקס: חלקם נוער שמגיע מהפריפריה עם פחות קשיים.

<דנה זקס: אנחנו משתדלים שהמכינות יהיו באמת מכינות שיש בהן איזשהו ייצוג סביר של קבוצות שונות באוכלוסייה.

<דנה זקס: חשוב לומר שלמשל השנה פתחנו את המכינות עם שמונים חבר'ה יוצאי אתיופיה, רק במכינות של הסוכנות היהודית.

<דנה זקס: עשינו כאן מאמץ מאוד גדול וזה מאוד חשוב לנו.

<דנה זקס: לא מעט מהחניכים שלנו מגיעים כשהם לא מיועדים לגיוס או מיועדים לגיוס לתפקידים פחות משמעותיים.

<דנה זקס: כל תפקיד, צריך לעשות אותו אבל אתם יודעים שיש תפקידים שיותר רוצים לעשות אותם ויש כאלה שרוצים פחות לעשות אותם.

<דנה זקס: החניכים שלנו מלאי מוטיבציה להתגייס לתפקידים משמעותיים, ללכת ליחידות קרביות, הבנות רוצות גם הן להיות ביחידות קרביות, גם מדריכות חי"ר, גם מש"קיות ת"ש.

<דנה זקס: לשמחתנו אנחנו מצליחים לשנות את השיבוץ לרבים מהחניכים שלנו אם כי אני חייבת לציין שכרגע זה לא נעשה בדרך סדורה.

<דנה זקס: זאת אומרת, כמעט כל חניך, נעשה בדרך חתחתים כאשר אנחנו פונים למיטב או למשרד הביטחון או דרך אחריי למישהו שיעזור לנו.

<דנה זקס: הדברים האלה לא נעשים בצורה טובה דיה אבל אני רוצה לתת שתי דוגמאות.

<דנה זקס: חניכה שלנו שלא הייתה עם נתוני גיוס, התגייסה לאחר מאמצים רבים שלנו וקיבלה השנה בראש השנה צל"ש אלוף פיקוד צפון .

<דנה זקס: חניכים רבים שלנו שלא היו מיועדים מסיימים טירונות בהצטיינות, קורס מ"כים בהצטיינות ואז יש לנו קצת בעיה כי אז אומרים להם שאין להם נתוני קצונה.

<דנה זקס: נתוני קצונה, להזכיר, אלה נתונים שנקבעים בגיל 17.

<דנה זקס: מאז הילד עשה תהליך שלם, הגיע למכינה, נאבק, סיים טירונות, קורס מ"כים בהצטיינות והנתונים שלו אכן לא נתוני קצונה בגלל דבר קודם.

עליזה לביא: תדייקי.

עליזה לביא: זאת לא רק קצונה.

עליזה לביא: אני מקבלת הרבה תלונות שבכלל לא מתחשבים בכל השנה הזאת.

<דנה זקס: התחלתי ואמרתי שאנחנו צריכים להיאבק.

עליזה לביא: הצבא לא מכיר בכל התהליך שהנער עבר.

<דנה זקס: נכון.

<דנה זקס: אמרתי.

<דנה זקס: אנחנו נאבקים על כל ילד פרטנית כי אין כאן הכרה מסודרת או תהליך מסודר.

<דנה זקס: אני רוצה לציין כמה קבוצות אוכלוסייה שהצטרפו אלינו וזה מאוד חשוב.

<דנה זקס: יש לנו מכינה לנוער חרדי.

<דנה זקס: מי שראה אתמול את התכנית שהייתה – תכנית שאני בדרך כלל לא רואה - של אמנון לוי על בחור מחסידות גור שנתנו לו זריקה וטיפול פסיכיאטרי כי הוא העז לחשוב טיפה אחרת, הוא חניך במכינה שלנו והוא ציין שם כמה הוא מאושר ומצא את עצמו בחיים והולך להתגייס לצבא.

<דנה זקס: היה תחקיר גדול עליו.

<דנה זקס: יש לנו הרבה ילדים שנפלטו מהעולם החרדי וגרו ברחובות והגיעו אלינו.

<דנה זקס: יש לנו מכינה למנהיגות נשית שעוד דקה מיכל תאמר עליה מילה.

<דנה זקס: יש לנו מכינה משותפת לערבים נוצרים ויהודים בכנרת כאשר הערבים הנוצרים, רובם, רצו ללכת לתפקידים של מסלול אקדמי אבל או ללכת לתפקידים אחרים ועכשיו הם מתמיינים ליום סיירות.

<דנה זקס: יש לנו חניך שמועמד לסיירת מטכ"ל.

<דנה זקס: יש לנו מכינה משותפת לדרוזים ויהודים.

<דנה זקס: יש לנו מכינה לבנים בירוחם.

<דנה זקס: בכל המכינות שלנו יש דתיים, חילונים, מסורתיים.

<דנה זקס: אנחנו קולטים את כולם ויודעים שמנהיגות לא צומחת רק בקרב הילדים שלנו.

<דנה זקס: היא נמצאת אצל כולם.

<דנה זקס: יכולות נמצאות אצל כולם וזאת באמת הזדמנות שנייה לשנות את החיים.

<דנה זקס: אני מוכרחה לומר לכם שאני מוצפת בעשרות פניות.

<דנה זקס: יש אלי עכשיו פנייה ממישהו מבקעת הירדן שרוצה להקים שם מכינה לנוער בוגר חסות הנוער.

<דנה זקס: יש לנו בקשה לפתוח מכינה דרך משרד הביטחון של בדואים בדרום, יש לנו בקשה לפתוח מכינה לבדואים בצפון.

<דנה זקס: כמות המכינות שפונים אלינו היא אין סופית.

<דנה זקס: נתון אחרון לגבי כסף.

<דנה זקס: אני מאוד מעריכה את מה שעושה כאן משרד החינוך, הביטחון והאוצר.

<דנה זקס: ילד שלנו עולה קרוב ל-5,000 שקלים לחודש משום שהתקנה מחייבת אותנו להחזיק יותר כוח אדם.

<דנה זקס: אנחנו צריכים עובדים סוציאליים.

<דנה זקס: יש לנו הרבה מקרים של ילדים שנמצאים במשברים, הרבה בנות שפותחות ומספרות לנו על תקיפות מיניות ואירועים לא פשוטים במשפחה.

<דנה זקס: אנחנו צריכים ליווי פסיכולוגי.

<דנה זקס: העלות של החניכים היא גבוהה למרות שאנחנו חיים מאוד מאוד בצמצום.

<דנה זקס: המשכורות נמוכות, מעט מדריכים ועובדים קשה כדי שנוכל לעשות את זה.

<דנה זקס: החניכים עצמם לא משלמים או משלמים סכום סמלי כמו 300 שקלים.

<דנה זקס: כלומר, את כל הכסף אנחנו צריכים לגייס.

<דנה זקס: הגיוס הזה שאנחנו מצליחים היום לעשות אותו בסוכנות דרך תורמים, יש להם ציפייה שיראו שהמדינה אתנו.

<דנה זקס: הם אומרים שאם זה כל כך חשוב, אם אתם מצליחים כל כך יפה, שהמדינה תהיה שותפה.

<דנה זקס: אנחנו לא חושבים שאלה יהיו מאה אחוזים המדינה אבל שהמדינה תיקח חלק משמעותי.

<דנה זקס: לכן אנחנו מאוד מעריכים את המהלך הזה וחייבים שהוא יקרה בשנת 2017.

<דנה זקס: לפני שאני מעבירה למיכל את רשות הדיבור, משפט אחרון.

<דנה זקס: שר החינוך בנט הצהיר ואמר מעל כל במה שנגדל כמה שאנחנו יכולים והוא מבטיח לגבות אותנו כספית.

<דנה זקס: אנחנו גדלנו.

<דנה זקס: אנחנו את שלנו עשינו.

<דנה זקס: רצנו בשטח, גייסנו חבר'ה לא פשוטים, אלה לא חברה שנרשמים באתר באינטרנט ובאים אלא אלה חבר'ה שצריך לרוץ אחד אחד אחריהם, להגיע לרחובות, להגיע לבתי ספר שהם לא פשוטים, להגיע לכפרי נוער.

<דנה זקס: עשינו את שלנו.

<דנה זקס: אם לא תהיה תקנה נכונה ל-2017, אפילו הסוכנות תסגור את המכינות.

<דנה זקס: לא נוכל לעמוד בזה כאשר כל הנטל יהיה רק עלינו.

<דנה זקס: פשוט לא נוכל לעמוד בזה.

<דנה זקס: התקנה חייבת להיות מעודכנת - כפי שהובטח, כפי שנאמר בכל במה – כבר ב-2017.

<מיכל ברקאי ברודי: אני נציגת ראשי מכינות אופק.

<מיכל ברקאי ברודי: רק לספר שיש כאן שתי חניכות שלנו שנמצאות בחוץ ולא מצליחות להיכנס.

<מיכל ברקאי ברודי: אני חושבת שזה מאוד סימבולי.

<מיכל ברקאי ברודי: אתם דיברתם בגאווה על הילדים שלכם שנמצאים ונותנים ותורמים.

<מיכל ברקאי ברודי: הבנות שלנו, האימהות שלהן, שתיהן אימהות חד הוריות, במקרה אחד האבא חזר לאתיופיה והאישה מגדלת לבד- אישה עיוורת – שני ילדים קטנים ועוד ילדה בת 18 שמחזיקה את הבית ועדיין מגיעה למכינה.

<מיכל ברקאי ברודי: עוד אחת שאימא שלה פקידת רכב בעיריית נתניה, האבא נפטר לפני עשר שנים מסרטן.

<מיכל ברקאי ברודי: הבנות והבנים האלה – 800 בני נוער, מטובי בנינו ובנותינו.

<מיכל ברקאי ברודי: דיברנו קודם על חזקים ועל פחות חזקים.

<מיכל ברקאי ברודי: אני חושבת שמי שמגדלת שני אחים בני שלוש לאימא עיוורת ומחזיקה את הבית, היא החזקה.

<מיכל ברקאי ברודי: לא אני שגדלתי בצופים והצלחתי להגשים את עצמי ואת המטרות שלי.

<מיכל ברקאי ברודי: הם החזקים בחברה.

<מיכל ברקאי ברודי: בואו לא נתבלבל.

<מיכל ברקאי ברודי: את האנשים האלה אנחנו צריכים לשים בפרונט ולאפשר להם לגדל ולהתפתח.

<מיכל ברקאי ברודי: דוגמה.

<מיכל ברקאי ברודי: אחת הבוגרות שלנו ממחזור המייסדות, מישהי שאספנו אחרי שהיא נזרקה מהכיתה, ילדה בלי בגרות, מצאנו אותה במסדרון.

<מיכל ברקאי ברודי: זה היה לפני ארבע שנים.

<מיכל ברקאי ברודי: שינינו את השיבוץ שלה בצבא, קיבלה שתי אותות של הצטיינות והשבוע היא התחילה במכינה כי אין לה בגרות לקראת לימודי עבודה סוציאלית בתל חי.

<מיכל ברקאי ברודי: תבינו שבידיים שלכם, בדיבור על התקציב ועל המימון ועל האופק – ואני כל כך שמחה שחביבה אתנו כי אני יודעת שכאשר משרד הביטחון אתנו, הכול אפשרי – החיים של מדינת ישראל ודור המנהיגות הבא, האנשים שישבו בכיסאות שלכם בעוד עשרים שנים נמצאים עכשיו על הכף.

<מיכל ברקאי ברודי: אני רוצה להודות לחברת הכנסת מירב בן ארי.

מרדכי יוגב: תודה רבה.

מרדכי יוגב: אפשר לסכם במשפט אחד: היזהרו בבני עניים שמהם תצא תורה ומנהיגות.

מרדכי יוגב: מי מחברי הכנסת רוצה להתייחס?

אלעזר שטרן: לא צריך להכביר מלים על החשיבות של המפעל או המפעלים האלה.

אלעזר שטרן: אני רוצה להעלות נקודה אחת שאני מעלה אותה.

אלעזר שטרן: אנחנו, הציונות הדתית, מסודרים.

אלעזר שטרן: מי שרוצה, הולך למכינה ואם אין מכסות למכינה, הוא הולך לדבר אחר, ואם הוא רוצה הוא נרשם כתורתו אומנותו והוא עושה את המכינה כך.

אלעזר שטרן: הבנות שלנו, אם הן רוצות, הן מצהירות ואז אין להן בכלל סוגיה של מכסה.

אלעזר שטרן: באופן יחסי אני חושב שהחברה שלא מגדירה את עצמה כדתית פגועה מאוד מהחלוקה הזאת.

אלעזר שטרן: אלה בסוף גם התקציבים של משרד הביטחון ומשרד החינוך.

אלעזר שטרן: צה"ל יחסית מתכנן והסיפור של הגידול היחסי, ברוך השם שהגענו לזה.

אלעזר שטרן: עם המכינות לא יכולנו להתחיל באלפיים וכל שנה יש גידול כאשר צה"ל מותח את עצמו כדי לאפשר את הגידול הזה וטוב שהוא עושה כך כיוון שבאמת מגיעים לשם גם מפקדים יותר טובים וגם חיילים יותר טובים.

אלעזר שטרן: אני קורא גם לוועדה וכמובן לכל מי שיושב כאן להרים את הקול הזה שבאמת כל מי שרוצה ללכת לשנה הזאת, יוכל ללכת.

אלעזר שטרן: אם לא, אז לתעדף את האוכלוסיות ואני מתכוון לאוכלוסיות הלא דתיות, אם אפשר להגדיר את זה כך, שלהן הרבה יותר קשה לקבל מכסות מאשר מה שנקרא הילדים שלנו.

עליזה לביא: ברכות.

עליזה לביא: תענוג לשמוע.

עליזה לביא: אם היה זמן, הייתי מספרת את הסיפור האישי של הקמת המכינה.

עליזה לביא: היה לי העונג לראות מקרוב ועוד בטרם עברתם לירושלים לפגוש את הבנות.

עליזה לביא: מרגש ומדהים.

עליזה לביא: גם המקום הזה שאני יודעת שיש שופטים בישראל, שבמקום לשלוח למאסר, מרימים טלפון לראשי מכינות והמערכת יודעת איך אפשר לשנות, לתקן ולהשפיע.

עליזה לביא: אמת מארץ תצמח.

עליזה לביא: אין מלים אחרות למפעל המאוד מבורך.

עליזה לביא: כל המלים שכרבע נאמרו לגבי המקום שלנו, שר הביטחון הוסיף כסף, דורש כסף, יש גם את המקום הזה לבוא, לתקן ולשנות.

עליזה לביא: צריך להבין שזה כשל חברתי.

עליזה לביא: הסיפורים שאת סיפרת עכשיו, זה שבשנה הזאת צריך לתקן, זה כשל חברתי מתמשך של מערכת חינוך שלא זיהתה בזמן, של מערכת רווחה שלא נותנת סיוע ולא מאבחנת.

עליזה לביא: באמת זה המקום והצומת האחרון שאפשר לשנות ולהשפיע.

עליזה לביא: אני רוצה להרחיב במה שאת נגעת לגבי המבדקים.

עליזה לביא: לעזור לפרט, זה מבורך.

עליזה לביא: אני עושה את זה בגיור.

עליזה לביא: לראות את מי זורקים מהגשר ותופסים, ואתם שם כדי לתפוס אותם, זה מבורך, זה להציל כל המציל נפש אחת.

עליזה לביא: אבל אי אפשר להמשיך כך.

עליזה לביא: צריך באופן שיטתי – ואני פונה כאן לצה"ל – כי איך יכול להיות שעם כל הברכות ושיתופי הפעולה, אתם לא מבינים שאחרי שנה מדהימה שכזאת הנתונים משתנים?

עליזה לביא: הרי לא יכול להיות שמחשבים על בסיס הנתונים שהיו לפני כן.

מרדכי יוגב: זו שאלה שהיא צריכה להשיב עליה.

מרדכי יוגב: היא נשאלה כאן כבר פעמיים ושלוש.

<קריאה: זו שאלה מאוד חשובה.

עליזה לביא: אדוני היושב ראש, זאת שאלה שאנחנו שואלים.

מרדכי יוגב: אנחנו מחכים לתשובה.

עליזה לביא: אני בכנסת ארבע שנים וזה לא היום הראשון שאנחנו שואלים אותה.

מרדכי יוגב: זו שאלה ששאלו גם יוזמות הדיון.

מרדכי יוגב: לכן אני מבקש שתקצרי כדי שנקבל תשובה.

עליזה לביא: נקבל תשובה אבל השאלה הזאת נשאלת הרבה מאוד זמן.

עליזה לביא: לגבי ההערה של חברי חבר כנסת שטרן.

עליזה לביא: אני כן באה מהציונות הדתית.

עליזה לביא: הבת שלי נמצאת במכינה צה"לית.

עליזה לביא: הלוואי שהיה מקום לכל הבנות.

עליזה לביא: הרבה מאוד בנות דתיות לא מצליחות להיכנס גם לא לחלופות.

עליזה לביא: התור הוא מאוד מאוד ארוך ויש הרבה מאוד בנות שהיו מאוד רוצות להיכנס למכינות אבל לצערי הרב אין להן מקום.

מרדכי יוגב: שר הביטחון לשעבר, חבר הכנסת עמיר פרץ.

עמיר פרץ: אין ספק שהשאלה המרכזית שעומדת לפתחנו היא השאלה שגם אתה חידדת וגם חברת הכנסת לביא חידדה ובוודאי לצה"ל תהיה תשובה.

עמיר פרץ: אין הגיון שבכל התהליך הזה, בסופו של דבר ישפטו את הבוגרים של המכינות האלה על פי נתונים שהם התחילו בהם טרום כניסתם למכינה.

עמיר פרץ: אני חושב שאת השאלה הזאת צריך לחדד ולהעביר אותה לכדי מיצוי.

עמיר פרץ: הדבר הכי בלתי הגיוני.

עמיר פרץ: אדם עושה מסלול ואז אומרים לו שהוא עכשיו בנתונים שמתאים לך להיות נהג או כל מקצוע צבאי אחר שהוא לא פחות חשוב אבל בהחלט יש כאלה שלא עשו את המאמץ הזה כדי להגיע לאותה נקודה שהם יכלו להתחיל אתה.

עמיר פרץ: המכינות מסמלות כמעט את כל גווני החברה הישראלית.

עמיר פרץ: יש כאלה שמגיעים אליהם מתוך עמדה של קיבלנו הכול ואנחנו רוצים לתת לאחרים ויש כאלה שמגיעים מעמדה של היינו לפני המדרון ותנו לנו הזדמנות להתחיל לטפס.

עמיר פרץ: כלומר, אנחנו רואים כאלה שכבר נמצאים בפסגה של הפסגה וממנה הם רוצים להסתכל קצת על החברה הישראלית ולהתחכך בה ולהיות חלק ממנה, ואנחנו רואים את אלה שבקרקעית, שרוצים הזדמנות.

עמיר פרץ: אני לא חושב שיש סיבה שעניין של תקציב ימנע מהמוטיבציה הזאת להתממש.

עמיר פרץ: בסופו של יום, נער שלא יגיע למכינה, מדינת ישראל תשלם מחיר יקר.

עמיר פרץ: היא תקבל ממנו פחות, זה ברור.

עמיר פרץ: צה"ל יקבל ממנו פחות אבל היא תשלם ביוקר גם במחיר חברתי מאוד כבד בכך שאנחנו יודעים לאן הנערים האלה מדרדרים כי הנערים האלה, לפחות לאור מה שתיארתם כאן, זקוקים גם לאותה הכרה.

עמיר פרץ: אין מה לעשות, צה"ל הוא הכרה.

עמיר פרץ: ברגע שהוא עובר את התהליך הזה והוא נקלט והוא מגיע עם מדים, כל ההסתכלות שלו על עצמו ועל חייו משתנה מקצה לקצה.

עמיר פרץ: זה אולי הדבר המרכזי שנותן לו את היכולת לממש את הדברים שאתם מוציאים מהם.

עמיר פרץ: אני בהחלט חושב שהיום הזה הוא יום חשוב.

עמיר פרץ: בכל פעם שהייתה לי הזדמנות, אני רואה במכינות ובתוצר שלהן חלק מתיקון חברתי חשוב וכולל ורחב, וגם חלק מבניית מנהיגות עתידית לישראל, מנהיגות מסוג שמגיעה מחויבת ורוצה לתרום ככל שהיא יכולה.

מרדכי יוגב: יש לנו עוד עשרה דוברים ולכן אני מבקש שכל אחד יקצר את דבריו לשתיים-שלוש דקות.

חמד עמאר: אני רוצה לברך על היום הזה שהוא יום מאוד חשוב.

חמד עמאר: לא מזמן ביקרתי עם שר הביטחון במכינה קדם צבאית מעורבת של דרוזים ויהודים ואני ממש התפעלתי מהמקום.

חמד עמאר: החבר'ה באמת עושים עבודה טובה ונהדרת עם אותם צעירים שמגיעים לשם.

חמד עמאר: במחזורים קודמים עליהם שמענו הצעירים התפתחו ויצאו ליחידות הכי מובחרות בצה"ל.

חמד עמאר: זה דבר שצריך לבוא ולחזק אותו.

חמד עמאר: אתמול נוצרו שתי מכינות חדשות גם אצל הדרוזים – חצי שנתיות - של חבר'ה שמגיעים לשם ומכינים אותם.

חמד עמאר: אלה אנשים שלא באים עם ציוני בגרות תשע ועשר אלא בחורים שמגיעים עם ציוני בגרות נמוכים אבל שם הם מקבלים את הדברים ומתקדמים.

חמד עמאר: לגבי הנתונים.

חמד עמאר: בחור צעיר דרוזי בן 17 שהולך ועושה את כל המבחנים צבא ואת כל מה שצריך, עם העברית שלו שהוא למד בבית ספר כאשר שפת הלימוד היא השפה הערבית, אחרי המכינה הקדם צבאית, תאמינו לי שהוא במקום אחר לגמרי אבל צה"ל ממשיך להתייחס אליו כמו קודם.

חמד עמאר: רק בשבוע שעבר פגשתי בחור שסיים עכשיו קורס מ"כים ויצא חניך מצטיין ורוצה לצאת לקצונה, אבל אומרים לו שהנתונים שלו לא מאפשרים לו לצאת לקורס קצינים.

חמד עמאר: הוא אומר להם שהוא עבר מכינה קדם צבאית, העברית שלו השתנתה לגמרי, הנתונים שלו השתנו לגמרי ומבקש את העזרה להתקדם ולצאת לקורס קצינים כי זאת אחת השאיפות שלו בחיים, לצאת לקורס קצינים ולהיות מפקד קצין בצה"ל אבל לא מאפשרים לו.

חמד עמאר: לנקודה הזאת אנחנו צריכים לקבל תשובות.

חמד עמאר: זה לא אותו צעיר בן 17 שעושה את המבחנים אלא זה אותו צעיר בן 19, אחרי מכינה קדם צבאית ואחרי קורס מכ"ים.

חמד עמאר: הנקודה האחרונה, שנת שירות.

חמד עמאר: עדיין אנחנו לא מצליחים להחדיר אותה למגזר הדרוזי.

חמד עמאר: אני גם יושב ראש תנועת נוער הדרוזים ומייצג אותה.

חמד עמאר: הייתי מאוד רוצה בנקודה הזאת לשבת עם האנשים המתאימים ולהחדיר את שנת השירות למגזר הדרוזי.

<נפתלי דרעי: אולי למשרד החינוך יש בשורה?

מרדכי יוגב: צודק.

מרדכי יוגב: משרד החינוך.

<עדי שפירא: אני מברכת על הדיון במכינות אופק.

<עדי שפירא: זאת באמת תכנית של משרד החינוך ואנחנו מברכים עליה.

<עדי שפירא: אנחנו רואים את זה כאחת מתכניות הדגל של המשרד.

<עדי שפירא: אנחנו פונים בעיקר לפריפריה.

<עדי שפירא: אנחנו מדברים על סף של שישים אחוזים מפריפריה חברתית.

<עדי שפירא: המגוון הוא גדול.

<עדי שפירא: לא אחזור על דברים שנאמרו כאן.

<עדי שפירא: הגדילה היא משמעותית משנה לשנה.

<עדי שפירא: אנחנו במצוקה תקציבית.

<עדי שפירא: בסיס התקנה השנה היה 7.2 מיליון.

<עדי שפירא: יש תוספות ואנחנו מדברים על 12 מיליון אבל הבסיס הוא מלכתחילה תמיד מצומצם ואנחנו צריכים שותפות.

<עדי שפירא: אנחנו מחפשים את השותפות.

<עדי שפירא: אנחנו מדברים על גדילה ועל צפי של גדילה ויש ביקוש מאוד מאוד גדול ואנחנו מקווים שנצא מכאן באיזושהי אמירה של שותפות ואפשרות גדילה בהתאם לתקציב.

<עדי שפירא: הפרויקט הוא פרויקט עם תוצאות מאוד מאוד מרשימות של אחוזי גיוס מאוד גבוהים.

<עדי שפירא: לכן אנחנו רואים את זה כאחד המוקדים לעשייה משותפת.

<נפתלי דרעי: מזכ"ל מועצת תנועות הנוער.

<נפתלי דרעי: אני כמובן פותח בברכה ליוזמות וליוזם של היום הזה ויש לנו יום ארוך להיות כאן בכנסת.

<נפתלי דרעי: תודה רבה.

<נפתלי דרעי: כמובן, מוטי, אתה מנהל את הדיון בוועדת חוץ וביטחון שמקדישה מזמנה לעסוק בנושאים האלה.

<נפתלי דרעי: אני לא אתייחס לכל הדברים שתכננו לומר.

<נפתלי דרעי: הדברים מופיעים בדפים.

מרדכי יוגב: ברוכים הבאים לכל הבאים בכל רגע שהם באים, לכל הבוגרים כאן או הלומדים במכינות, בשנות השירות, באופק, ברגילות.

מרדכי יוגב: סליחה שלא אמרתי קודם.

מרדכי יוגב: תנועות הנוער.

מרדכי יוגב: אני מקווה שנצליח לתת את זכות הדיבור לכולם.

<נפתלי דרעי: אני באמת אקצר בדברים ואני אומר רק את הדברים החשובים.

<נפתלי דרעי: חבר הכנסת בר-לב ציין את הדיון שהיה כאן

<נפתלי דרעי: בסוף חודש ינואר 2017 סביב הנושא של תקצוב שנת השירות ושאלת מה קרה מאז.

<נפתלי דרעי: משרד הביטחון, כמו שהוא אמר, סירב לתת את התוספת של עשרה מיליון שקלים ורק בהתערבות נשיא המדינה לפני מספר חודשים, הוא פנה לשר האוצר ולשר החינוך, ושניהם הסכימו כל אחד להוסיף חמישה מיליון שקלים במקום משרד הביטחון.

<נפתלי דרעי: כרגע תקציב שנת השירות עומד על הסכום שכמעט צריך להיות, 56 מיליון שקלים.

<נפתלי דרעי: אבל זה לא מופיע בבסיס התקציב.

<נפתלי דרעי: אנחנו יודעים שמה שלא מופיע בבסיס התקציב, נצטרך לחזור אליו כל שנה ולהילחם עליו.

<נפתלי דרעי: המגמה שדיברה עליה חביבה, שיש רצון וכולי, אנחנו חודשיים לפני סוף השנה.

עמר בר-לב: הדרך לגיהינום רצופה כוונות טובות.

<נפתלי דרעי: ינואר 2018 קרוב.

<נפתלי דרעי: לגבי הגדלת המכסות עליהן דובר.

<נפתלי דרעי: אנחנו כמובן חושבים שכמה שיותר בוגרים צריכים להשתלב בשנת שירות ומכינות, אבל צריך לזכור שצריכה להיות יד מכוונת.

<נפתלי דרעי: בסופו של דבר צריך לדאוג לתקציב בצד הגידול.

<נפתלי דרעי: אם יהיה רק גידול ולא יהיה תקציב, אנחנו הורסים את המפעל הזה.

<נפתלי דרעי: בזמנו הייתה ועדה שהצגנו אותה בוועדה הקודמת, ועדה בין משרדית שהמסקנות שלה דיברו גם על הגדלת התקציב וגם על היקף התקציב לחבר או חברת שנת שירות וגם על מכסת הגידול כמו פחות או יותר מה שקיים במכינות, בחוק המכינות, אבל לא באותם אחוזים אלא באחוזים הרבה יותר קטנים, לאפשר את הגידול בשנת השירות בתיאום עם הצבא.

<נפתלי דרעי: דבר אחרון בהקשר לדיון על מכינות אופק ובכלל לשינוי הקב"א אחרי שנת המכינה.

<נפתלי דרעי: זה לא קשור לענייני תנועות הנוער ולשנת שירות אבל אני רוצה לתרום לדיון הזה ניסיון אישי שלי.

<נפתלי דרעי: 1979-1980, פרויקט נערי רפול, מכירים אותו?

<נפתלי דרעי: לשמחתי, הייתי שם מ"פ.

<נפתלי דרעי: בגלל שזה היה פרויקט של הרמטכ"ל, הצבא התייחס לזה אחרת לגמרי.

<נפתלי דרעי: ילד שהגיע לפרויקט נערי רפול, הוא לא היה רשאי ללכת להיות לוחם כי הקב"א שלו הייתה מתחת ל-47, מה שנדמה לי נדרש.

<נפתלי דרעי: הסיכום עם הצבא היה שכל סיום מחזור מגיע קצין ציון לגבעת אולגה, יושבים חניך-חניך ומעלים לו את הקב"א.

<נפתלי דרעי: יש מסלול בצבא לעשות את זה ועשו את זה בעבר.

<נפתלי דרעי: אני לא יודע מה קורה היום במחווה אלון ויכול להיות שגם שם יש פתרון לזה, אבל צריך לעשות העתק הדבק.

עמר בר-לב: עושים את זה גם היום.

עמר בר-לב: אני יודע ש-אחריי מעלה את הקב"א למאות צעירים.

<דני זמיר: אני אדבר בקצרה.

<דני זמיר: דיברו כאן על הנתונים וכולי.

<דני זמיר: אני אומר רק שהמחקר האחרון שלנו שנערך בעזרת קרן בלומברג וכלל 5,000 בוגרים של המכינות מראה שאחוז הקצונה הגבוה ביותר בקרב בוגרי ובוגרות המכינות הכלליות – ואגב, בקרב בוגרות מכינות דתיות, 45 אחוזים מהן קצינות שזה אחוז מדהים – הוא כ-35 אחוזים קצינים, שגם זה אחוז מאוד גבוה.

<דני זמיר: אלה הנתונים של הצבא אבל יותר מעניין המכלול אליו אני אתייחס בקצרה.

<דני זמיר: ראשית, בתוך עולם המכינות כפי שנאמר כאן, יש לנו חמש מכינות שמיועדות לנוער בסיכון, לא לנוער מוחלש אלא לנוער בסיכון שזה נוער שמיכל תיארה במכינה שלה, במכינת עלמה, שהוא מגיע למכינות קדם צבאיות שנתיות.

<דני זמיר: כמו כן יש נוער מוחלש.

<דני זמיר: אם מדברים על המצב הסוציו אקונומי של המשפחות מהן מגיעים התלמידים למכינות הקדם צבאיות השנתיות, מאחר ויש כאן איזשהו ניסיון לציין תדמית של מכינות שהן מאוד מבוססות וחזקות – למעלה משלושים אחוזים, מעל 1,100 תלמידים מתוך 3,500 תלמידי שנה א', מקבלים מלגות בהיקפים שונים או שהם פטורים לגמרי.

<דני זמיר: אני לא מדבר על מכינות שמראש לא לוקחות כסף כי הנוער שלהן הוא נוער בסיכון.

<דני זמיר: חשוב להבין שהבעיה של אי הגעת נוער מוחלש למכינות, לשנות שירות, למכינות אופק וכולי, היא בעיה שנובעת הרבה פעמים מבעיית התקנים ולא מהבעיה הכספית דווקא.

<דני זמיר: אני רוצה לחזק את הדברים שאמר אלעזר ולומר שהבעיה המרכזית בקבוצת האוכלוסייה שנמצאת במצוקה אדירה, שהיקף הביקוש שלה – וזה גם התיאור שתיארו כאן חברי הכנסת שבאים מהבתים האלה של הביקוש – היא קבוצת האוכלוסייה החילונית והנערות הדתיות שהולכות למכינות.

<דני זמיר: אלה קבוצות שסובלות מביקוש אדיר, מספרים שלא יאומנו, בין חמש לאחד, עשר לאחד, לכל מקום פנוי.

<דני זמיר: כאן צריך לעשות מעשה כדי לשנות את זה כי זה פשוט לא הוגן כלפיהם.

<דני זמיר: שלוש הערות קצרות לגבי דברים אחרים שנאמרו כאן.

<דני זמיר: קודם כל, אני חושב שזה לא תקין שבמשרד הביטחון לראש אגף יש אג'נדה.

<דני זמיר: אני חושב שצריכה להיות ועדה מקצועית שקובעת איך מתבצעים דברים ולפי מה מקימים מכינות.

<דני זמיר: זה בסדר שלאדם יש אג'נדה אבל זה לא נכון ולא יתכן שיבוא ראש אגף במשרד הביטחון ויאמר שהוא גדל בבית שאומר כך וכך.

<דני זמיר: יש ועדה, יש נתונים, יש יעדים ולפי זה צריך לקבוע יעדים ולא כל אחד בא ועושה את הדברים כפי שהוא רוצה.

<דני זמיר: כפי ששמענו היום יש אג'נדה חדשה למשרד הביטחוני-חברתי.

<דני זמיר: יושב לידי שי שהוא מנהל מכינת אהל שלמה בקריית מלאכי שהיא דוגמה למכינה עם נוער מוחלש, נוער פריפריאלי ואני חושב שזאת אחת הדוגמאות לגיוון הרב שיש בעולם המכינות.

<דני זמיר: הדבר האחרון שאני רוצה לומר לגבי ההקשר הזה, וכאן אנחנו מאוד מאוד תומכים בהשוואת התנאים והקצאת משאבים הולמים לכל התכניות לשנת י"ג, בין אם אלה תכניות אופק, בין אם אלה שנות שירות וכל תכנית אחרת.

<דני זמיר: נאמר כאן וההיגיון מחייב.

<דני זמיר: יש כאן בטווח הארוך, בהשתתפות מדינתית, יש כאן יתרון עצום בזה שיוקצו משאבים שיאפשרו את ההתפתחות הזאת.

<דני זמיר: אני לא חושב שזה על חשבון המכינות.

<דני זמיר: אין מתח ואין ויכוח בעניין הזה בין המכינות לבין תכניות אופק וחשוב מאוד לומר את זה.

<דני זמיר: אני אסכם ואומר את הדברים הבאים.

<דני זמיר: חשוב לי מאוד לומר שאני חושש מאוד לעתיד מפעל המכינות הקדם צבאיות, אם הגדלת התקנים למכינות הקיימות לא תתבצע בצורה שהחוק קבע.

<דני זמיר: החוק קבע 15 אחוזים בשנה, בפועל, מסיבות תקציביות בלבד, הגידול מוגבל לחמישה אחוזים בשנה והתוצאות הן לא טובות כי הרבה אנשים נשארים בחוץ.

מרדכי יוגב: טל, מועצת ארגוני הילדים והנוער.

<טל מדר: שלום לכולם.

<טל מדר: מועצת ארגוני הילדים והנוער הוא גוף שמייצג ארגונים שהם גם שותפים במפעל שנת השירות וגם שותפים במפעל המכינות ובמכינות אופק.

<טל מדר: למען האמת, חשוב גם לומר ששותפים בכלל במפעל ה-י"ג המתרחב גם סביב שירות לאומי וגם סביב מכוני מנהיגות של החברה הערבית.

<טל מדר: אנחנו מחזיקים את תמונת הצעירים בסוף כיתה י"ב שלהם.

<טל מדר: לעניין כאן.

<טל מדר: אנחנו היינו שמחים לדבר על מפעל שנת השירות.

<טל מדר: נמצאים כאן שני מנכ"לים של ארגונים שהם יושבי ראש של הוועדה במועצה, יוסי מלכה ממרכז מעשה ומורן כהנא מתנועת תרבות.

<טל מדר: הכנו מצגת והיא לפניכם, אבל הייתי שמחה להתעכב על השקף הזה כי אני חושבת שהוא מספר איזשהו סיפור שממנו צריך להתחיל את השיח.

<טל מדר: למעשה על כל חמישה מועמדים לשנת שירות שפונים להתקבל לשנת שירות, האפשרות היא לקלוט מועמד אחד.

<טל מדר: בתמונה הכללית, אנחנו מדברים על 82 אחוזים בוגרי שנות י"ב שלא ניגשים בכלל, בין אם זה לא במודעות או בהכרות שלהם או בנגישות שלהם למפעל שנת השירות.

<טל מדר: אנחנו מדברים על 14 אחוזים שהגישו בקשה ולא התקבלו על כל ההשלכות של זה.

<טל מדר: שוחחתם על זה בתחילת הישיבה ואמרתם קצת בהלצה שיש יתרון להיות חבר כנסת כדי להצליח להביא את הבן שלך לשנת שירות אבל למעשה זה נושא מאוד כאוב ומאוד לא נעים עבור חניכים וחניכות שלא מצליחים להגיע לשם.

<טל מדר: מדברים על בסך הכול ארבעה אחוזים ממסיימי י"ב בקהלי היעד שלנו שמגיעים לשנת השירות.

<טל מדר: בתוך זה אנחנו נמצאים בסוגיית האתגרים בה נגעו מכל מיני כיוונים ואני חושבת שנכון לאגד אותה בארבע נקודות מרכזיות.

<טל מדר: דבר ראשון, אנחנו מדברים על הצורך להגדיל את המכסות עם כל מה שנאמר ביחס לצה"ל אבל לחלוטין לקשור את זה בצורה מאוד הדוקה לגידול תקציבי ושוב, נאמר כאן קודם על ידי נפתלי, הוגדר על ידי ועדה בין-משרדית.

<טל מדר: בסך הכול צריך לקבל שם את ההמלצות.

<טל מדר: אנחנו חושבים שארגונים צריכים לחיות בוודאות ארוכת טווח.

<טל מדר: אתם שאלתם נכון לפני כן מה היעד המספרי ולא רק התקציבי.

<טל מדר: הארגונים נמצאים בחוסר ודאות די תמוה ביחס לתקנים העתידיים שיהיו להם בנושא שנת השירות.

<טל מדר: אתה לכל הפחות יודע עם מה אתה מתחיל אבל כדי שהארגונים והגופים יוכלו לתכנן משהו שהוא יותר אחראי גם תקציבית ביחס לעצמם וגם מבחינת המשימות הלאומיות שלהם, נדרשת איזושהי ודאות ארוכת טווח עם תכנית מסודרת שכל ארגון יוכל לדעת מה המנעד שלו.

<טל מדר: נושא אימות הנתונים שעלה כאן לא מעט, אין לי הרבה מה להרחיב עליו אבל אני חושבת שהוא קשור בד בבד עם הבקשה שלנו או עם ההעלאה שלנו למודעות וסדר היום של הרחבת הפרופיל של המתנדבים במפעל שנת השירות.

<טל מדר: אנחנו רוצים לייצר מצב שבאמת התמהיל של החניכים בשנת השירות, בדומה למה שנעשה עם מכינות אופק, ישקף בצורה יותר נאמנה את פניה של החברה הישראלית ודי בדומה להחלטה שהתקבלה ביחס ליוצאי אתיופיה בייצוגיות שלהם בתוך מפעל שנת השירות, כך שגם נאפשר את זה לקהלי יעד אחרים ושהדבר הזה יקבל ביטוי תוספתי ככל שניתן מתוך הבנה שמדובר בקהלי יעד שחשוב לנו להרחיב את הנגישות אליהם.

מרדכי יוגב: תודה רבה.

מרדכי יוגב: אנחנו באתגרים לצה"ל.

מרדכי יוגב: אנה, את צריכה לתת כאן תשובות הרמטכ"ל.

<אנה לביא: קטונתי לתת את תשובות הרמטכ"ל.

מרדכי יוגב: על המספרים ועל המיון מחדש.

<אנה לביא: מניסיוני הדל בשלושת השנים האחרונות כמי שמתכננת את המקורות לגיוס לצה"ל ואת מכסות דחיית הגיוס, אני יכולה לומר שלא שמעתי אף אחד שאמר תגבילו אותם.

<אנה לביא: נהפוך הוא.

<אנה לביא: ככל שהצבא יכול, הוא מאפשר הרחבה ומתן היקפים בדחיית הגיוס.

<אנה לביא: אם בשנתון 2011 הגענו ל-3,600, השנה אנחנו עומדים על כ-6,000 חבר'ה שאנחנו נותנים להם דחיית גיוס עבור מכינות ושנות השירות.

<אנה לביא: אגב, תכניות אופק לא מוגבלות מבחינתנו.

איילת נחמיאס ורבין: את אומרת שמבחינתכם, מבחינת הצרכים של הצבא.

<אנה לביא: מבחינת הצרכים של הצבא, יש גידול בהיקף המתגייסים ובהלימה אנחנו גם נותנים מסלול לחבר'ה שהולכים למכינות ושנות שירות.

<אנה לביא: אנחנו מאוד תומכים במפעל הזה, אנחנו מאוד נשכרים ממנו.

<אנה לביא: כמובן שאי אפר לומר שזה לא מוגבל.

מרדכי יוגב: תקרת הזכוכית היא תקציבית.

<אנה לביא: לא קרה לי פעם אחת אפילו שניגשו אלי ממשרד הביטחון ואמרו לי שאתן עוד ארבעים לבנות ואמרתי שלא יהיה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבינה שאנחנו מנסים ליירט את הבעיה.

מרדכי יוגב: היא נותנת תשובה.

<אנה לביא: אנחנו עובדים תחת מכסה שאנחנו מתכננים עבור עצמנו ואם יש שיח זה או אחר, אנחנו תמיד באים לקראת.

<אנה לביא: יש לנו עניין משותף.

<אנה לביא: יותר מזה, אנחנו לעתים אלה שפונים לאגף הביטחוני חברתי כדי להרחיב אוכלוסיות ייעודיות, אם אלה יוצאי אתיופיה, אם אלה בני העדה הדרוזית עם סגירת גדוד חרב, אם אלה בני העדה הבדואית על מנת לדרבן אותם להתגייס לצה"ל וכיוצא באלו.

<אנה לביא: שוב, אני מדגישה שתכניות אופק לא מוגבלות מבחינתנו.

<אנה לביא: אנחנו רוצים להרחיב ככל הניתן.

<אנה לביא: הלוואי ולא רק שלושים אחוזים היו במכינות שהם חבר'ה מרקע סוציו אקונומי מורכב.

מרדכי יוגב: עברי לשאלה השנייה של המיון מחדש.

<אנה לביא: הנושא הכאוב והפיל שבחדר, נושא המיונים.

<אנה לביא: דבר ראשון, למי לפנות.

<אנה לביא: אני אשמח לתת לך איש קשר לנושא.

<אנה לביא: תמיד כשפונים אלי, אנחנו מנסים לעזור כמה שיותר.

<אנה לביא: אני לא אשקר אבל דווקא לאוכלוסיות הייעודיות המוחלשות, אנחנו תמיד עם הפנים קצת יותר.

<אנה לביא: אם אלה בני העדה הדרוזית, אם אלה בני העדה הבדואית, אם אלה יוצאי אתיופיה, כשיש חוות דעת זו או אחרת של מי שליווה אותם.

<אנה לביא: אם זה בתכניות בתוך הצבא, קורס הכנה לשירות, קורסי עברית וכיוצא באלו ואם אלה חוות דעת של ראשי מכינות.

<אנה לביא: אנחנו מתחשבים בכך.

<אנה לביא: ימי סיירות פתוחים לכל מכינות ושנות שירות.

<אנה לביא: הם מקבלים חוזר על בסיס חוות דעת של ראש המכינה.

<אנה לביא: אני אספר לכם סוד.

<אנה לביא: רק שלושים אחוזים מהניגשים החוזרים, בוגרי מכינות ושין-שינים, עוברים את יום הסיירות החוזר.

מרדכי יוגב: זה הרבה.

<אנה לביא: זה מעולה.

<אנה לביא: הצבא מעודד את זה.

<אנה לביא: הצבא לא אומר לא.

<אנה לביא: אנחנו בעד.

<אנה לביא: הלוואי והייתי ממלאת את כל מכסות טיס בכל מחזור גיוס.

איילת נחמיאס ורבין: הצגת את זה כאילו הנתון נמוך.

<אנה לביא: לא.

<אנה לביא: זה בסדר גמור.

<אנה לביא: אנחנו בעד.

<אנה לביא: לתת מבחני קוגניציה חוזרים, לא בבודדת אלא על אוטומט לכולם, זה קצת יותר מורכב.

מרדכי יוגב: לא.

מרדכי יוגב: רק לפי בקשות.

מרדכי יוגב: לא כל אחד.

<אנה לביא: בסדר גמור.

<מיכל ברקאי ברודי: לבנות יום סיירות לא רלוונטי.

<אנה לביא: את צודקת.

מרדכי יוגב: נראה לי שזאת שאלה שחייבת תשובות קצת יותר בכירות ולא שאני מזלזל חס ושלום.

<אנה לביא: נכון.

<אנה לביא: מבחן קוגניציה, לרוב כשעושים אותם שוב קב"א-דפ"ר, לא בהכרח מצליחים לשפר אותם כי המכינה היא מכינה מנטלית, פיזית, אישיותית, היא מעצימה אבל לא תמיד זה בהכרח ישפיע שם.

<דנה זקס: תומר בוהדנה, במלחמת לבנון השנייה היה מ"פ, היה חניך שלי בבני ברית.

<דנה זקס: הוא מספר את זה בכל מקום כך שזה לא סוד מקצועי.

<דנה זקס: כשהוא התגייס לצבא, לא רצו לגייס אותו לקרבי כי הוא ילד שהגיע מפנימייה לילדים עם הפרעות נפשיות.

<דנה זקס: אחר כך לא הסכימו להוציא אותו לקורס קצינים כי לא היו לו נתוני קצונה.

<דנה זקס: מי שנבחר להיות סמל במלחמת לבנון השנייה היה הוא ומי שהקים היום מעון חסות, זה הוא.

<דנה זקס: אתם לא נותנים להם צ'אנס.

מרדכי יוגב: יש לי המון סיפורים אבל לא נספיק.

מרדכי יוגב: חבר הכנסת איל בן ראובן, ברוך הבא.

עמר בר-לב: אני צריך לצאת לדיון אחר אבל רציתי עוד דקה להתייחס לכל נושא המיונים.

עמר בר-לב: המיונים הם לא תורה מסיני.

עמר בר-לב: אני לא יודע אם אתם יודעים אבל יש לפחות רמטכ"ל אחד שאחרי כן גם היה שר ביטחון שלא עבר מבדקי קצונה.

עמר בר-לב: וידאתי את עצמי עכשיו שאני זוכר נכון בוויקיפדיה וזה נכון.

עמר בר-לב: רמטכ"ל שאחרי כן גם היה שר ביטחון.

עמר בר-לב: לגבי מדדי קב"א ודפ"ר, בוודאי ליוצאי העדה האתיופית וגם לאחרים, כבר מזמן יודעים שזה לא רלוונטי או הרבה פחות רלוונטי.

עמר בר-לב: גם ברור שבחור או בחורה שמגיעה למכינה וכעבור שנה תעבור עוד פעם או יעבור עוד פעם את המבדקים, הנתונים הסוציו אקונומיים שלו לא ישתנו אבל יהיו נתונים מסוימים שכן ישתנו ואני חושב שכאן צריך בצורה ממוסדת, לא רק לפי בקשה כזאת או אחרת או פוינט אוף קונטקט כזה או אחר אלא בצורה ממוסדת לתת הזדמנות עם העדפה מתקנת.

עמר בר-לב: מישהי שהגיעה מקבוצת אוכלוסייה מוחלשת ועברה מכינה או מישהו שעבר מכינה ומעוניין להעלות את הקב"א שלו, אני חושב שהוא צריך לקבל, או צריכה לקבל, העדפה מתקנת.

עמר בר-לב: מוטי, בזה אני אסיים.

עמר בר-לב: כפי שאתה אמרת, אנחנו לא יכולים לסיים כאן בנושא הזה.

עמר בר-לב: אני חושב שאנחנו חברי ועדת חוץ וביטחון צריכים להיכנס לזה יותר לעומק כי זה לא יכול דבר שתלוי בקשרים או בטלפון כזה או אחר שמרימים במקרה פרטי כזה או אחר.

מרדכי יוגב: לגמרי נכון.

מרדכי יוגב: אם היה לי זמן, הייתי מספר סיפורים על השנתיים האחרונות.

מרדכי יוגב: הערה לאכ"א, קחי אותה, תעלי אותה למעלה.

מרדכי יוגב: כשאני רוצה לפתור דברים, אני פותר אותם דרך נציב קבילות חיילים.

מרדכי יוגב: באכ"א יש מרובעות, סליחה שאני אומר.

מרדכי יוגב: נציב קבילות חיילים, יש יותר זמן, הבנה, נשמה ופותרים בעיות.

מרדכי יוגב: לישיבה הבאה נביא את נציב קבילות חיילים.

מרדכי יוגב: מי שרוצה להיעזר, יכול דרכו לפעמים לעשות מעקפים.

<דנה זקס: היינו מעדיפים ללכת בדרך הישר ולא במעקפים.

<דנה זקס: נמאס לנו ממעקפים.

מרדכי יוגב: בסדר.

מרדכי יוגב: אנחנו רוצים להתחיל מאפס ולפעמים אנחנו עושים את זה כך.

מרדכי יוגב: תנועת הקיבוצים.

<גבי אסם: אני מרגישה שאנחנו בסוג של מחזה אבסורד.

<גבי אסם: שני הצדדים שיושבים בצד הזה של השולחן, חברי הכנסת והארגונים כולם, כולל מי שנמצא ממשרד הביטחון, שהם השותפים שלנו ביום יום, שותפים נהדרים, עם כולם יש הסכמה על איכות וצורך מפעל שנת השירות והמכינות.

<גבי אסם: אבל כאשר נצא מהדלת ונתפזר ליום יום, ניתקל במציאות הבלתי הגיונית שהמפעל הזה חסום מאוד מאוד והוא בעצם היום במדגם של פיילוט.

<גבי אסם: זה צריך לחזור בחזרה אליכם.

<גבי אסם: צריכה להיות פנייה למשרד הביטחון, להפוך את זה לתכנית לאומית ולא להשאיר אותנו במדגם הזה מסוכסכים בין עצמנו, מנסים למצוא כל מיני מעקפים ולשוב ולהוכיח את מה שכבר הוכח היטב, שזו פשוט אחת המתנות ואחד הפתרונות למדינת ישראל.

<גבי אסם: אני מחזירה את זה בחזרה אליכם.

<גבי אסם: תעשו עם זה משהו.

מרדכי יוגב: תודה רבה גם על הקיצור שאפשר לעוד שני אנשים להתייחס.

<שי וייסבלום: מכינת עוז שלמה, בעבר קריית מלאכי.

<שי וייסבלום: תודה על ההזמנה.

<שי וייסבלום: חשוב לי להדגיש מה שדני אמר.

<שי וייסבלום: גם בתוך מפעל המכינות הקדם צבאיות השנתיות יש מכינות פריפריה.

<שי וייסבלום: אנחנו יושבים בפריפריה עם חבר'ה מהתיכונים המוחלשים, עם חבר'ה בסיכון.

<שי וייסבלום: יש במכינות השנתיות יותר חבר'ה בסיכון ומפריפריה מאשר במכינות אופק ואנחנו לא נגד אלא אנחנו בעד.

<שי וייסבלום: יש לנו קרוב לאלף כאלה.

<שי וייסבלום: יש כמה דברים שצריך לשים לב לפרטים.

<שי וייסבלום: יש לי חניך ששלח לי תמונה בווטסאפ עת קיבל כומתה בגולני לפני שלושה שבועות.

<שי וייסבלום: חניך שהגיע עם תיק פלילי על הטרדה מינית.

<שי וייסבלום: עד היום לא קיבלתי שקל ממשרד הביטחון.

<שי וייסבלום: זה קשור גם למוגבלויות.

<שי וייסבלום: חניך כזה, כל עוד הוא לא מוגדר בר גיוס, הוא לא מקבל כסף.

<שי וייסבלום: בסוף הוא הוגדר בר גיוס, יום לפני הגיוס שלו, כבר נגמר התקציב והוא לא מקבל כסף.

<שי וייסבלום: אותו דבר יהיה עם המוגבלויות.

<שי וייסבלום: חניך שאין לו יכולת להתגייס בגלל מגבלה רפואית ואתה מעביר אותו שנת מכינה, הוא יתחיל לקבל כסף רק רטרואקטיבית אחרי שהוא יהיה בר גיוס וימצאו לו מקום להתנדב.

<שי וייסבלום: את הדברים האלה צריך לסגור כי אם אנחנו רוצים שיהיו עם מוגבלויות או מהפריפריה, צריך לדעת לגבות את זה מהיום הראשון.

<שי וייסבלום: אנחנו סוחבים על הגב את החבר'ה האלה ומקוששים נדבות כדי לאפשר לחניכים.

<שי וייסבלום: אנחנו עושים את זה אבל זאת נקודה שצריך לשים לב אליה.

<קריאה: אנחנו לא סוחבים על הגב.

<שי וייסבלום: אנחנו עושים את זה בכיף.

<שי וייסבלום: אני חושב שהשאיפה היא באמת לתת למקסימום חבר'ה להיכנס למכינות.

<שי וייסבלום: הבעיה שלנו היא שאם במכינה רגילה נורמלית עד 31 למרץ כל רשימת המתקבלים סגורה וכולי, אנחנו במאי-יולי עוד מגייסים חבר'ה לשנה הקרובה ומושכים אותם באוזניים מהבית ומשכנעים את ההורים.

<שי וייסבלום: אנחנו בתהליך יום יומי עם משרד הביטחון ועם הצבא.

<שי וייסבלום: מאוד מאוד קשה לנו עם החבר'ה האלה לעמוד בתאריכי היעד לרישום.

<שי וייסבלום: אנחנו ממלאים את המכסות עם המון ויכוחים כולל פגישה עם סגן מפקד מיטב לפני שבוע לגבי החבר'ה שכבר עכשיו במכינה.

<שי וייסבלום: מצד אחד אומרים שכל מי שרוצה ילך אבל מצד שני אומרים לא, זה לא ילך וזה לא ילך.

מרדכי יוגב: הכלל והחריגים.

מרדכי יוגב: ברור.

<שי וייסבלום: לכן החריגים בסוף על זה נופלים.

<ליאור שטום: מנהל מכינת עלי.

<ליאור שטום: תודה.

<ליאור שטום: בשבילי זאת זכות.

<ליאור שטום: אני אמנם במכינה רק עשר שנים אבל זאת המכינה הראשונה שקמה לפני שלושים שנים ובא לחדש לכם שגם אז לא הבינו מה זה מפעל המכינות ובאמת זה היה דבר חדש והיו כל הבעיות שכנראה ממשיכות עד היום בכל מיני כיוונים.

<ליאור שטום: הזדמנות לברך על היום הזה ולהגיד תודה לכל הדברים שהתפתחו מאז הקמת המכינה לפני שלושים שנים.

<ליאור שטום: בהחלט כל הנושא הזה של העמידה מול הצבא, צריך לחשוב איך עושים בצורה יצירתית.

<ליאור שטום: לדעתי ליצור קשרים וקשרים ודרכי פנייה יותר מודרניות כפי שיש היום בפייסבוק ובאי-מיילים ולנסות לפתח שיטות כדי שהתקשורת תהיה יותר טובה.

<ליאור שטום: אם זה יהיה, ממילא להערכתי רוב הבעיות ימצאו פתרון.

מרדכי יוגב: הדיון לא תם.

מרדכי יוגב: הוא רק נמשך.

מרדכי יוגב: בהמשך נסכם גם עם יעדים להמשך.

מרדכי יוגב: אני הייתי רוצה שזה יקרה עוד בתוך שנת 2017.

מרדכי יוגב: חבר הכנסת איל בן ראובן.

איל בן ראובן: תודה והערכה גדולה לכל העוסקים במלאכה.

איל בן ראובן: אתם עוסקים בנושא סופר חשוב.

איל בן ראובן: אנחנו בוועדת חוץ וביטחון חייבים לדאוג לכך שנושא המכינות ושנות השירות, שזה דבר שאני עוסק בו כי הבן שלי היום שם, לא יכול להיות שהדבר הזה הפך להיות קורס טיס.

איל בן ראובן: אנשים שנבחנו כבר לקורס טיס, התקבלו לקורס טיס ולא מתקבלים לקיבוץ מסוים על דבר שהצבא אומר שהאנשים האלה כאשר הם מגיעים לשירות בסופו של דבר שנה יותר מאוחר, הם מתגייסים לקרבי, הם בפיקוד, שלושים אחוזים מהם בסיירות וכולי.

איל בן ראובן: הם מצוינים.

איל בן ראובן: לכן אנחנו כאן צריכים לבדוק עם משרד הביטחון איך אנחנו מעלים את התקצוב, מעלים את הרצון הזה ואחת מהתשובות שלנו לכל בעיות המוטיבציה ולכל הבעיות שאנחנו מכירים אותן מכאן ומכאן, זה באמת ממש תרופה למכה כי אלה אנשים שרוצים לעשות ואנחנו חייבים לתת להם את ההזדמנות הזאת.

<יוסי מלכה: אני כמובן מברך על היום ועל היוזמה והמסר שהיום הזה מוציא.

<יוסי מלכה: אני מברך על הכיוון שיש בו.

<יוסי מלכה: שמעתי אותו כאן ושמעתי אותו גם בוועדה המקבילה, בוועדת הכספים, שיש ניסיון להסדיר את הנושא התקציבי גם של מכינות אופק, גם של שנת שירות.

<יוסי מלכה: נאמר לנו פעם ראשונה שמשרד הביטחון שוקל להיות מעורב גם תקציבית בנושא שנת שירות וזו בשורה גדולה לעם ישראל.

<יוסי מלכה: אם זה לא יקרה, אני שמח מאוד שיש הצעת חוק של חבר הכנסת מירב בן ארי ורועי פולקמן שאולי תסדיר את נושא שנת השירות באמצעות חוק.

<יוסי מלכה: שני דברים חשובים צריכים להיאמר.

<קריאה: יש דבר כזה?

מירב בן ארי: אני אסביר.

מרדכי יוגב: זה לא הזמן להסברים ולשאלות.

מרדכי יוגב: לא כעת.

<יוסי מלכה: שתי הערות כאשר האחת היא בנושא גיוון האוכלוסייה שלוקחת חלק במכינות הארוכות, השנתיות ובשנת השירות.

<יוסי מלכה: אני מציע לכולנו קודם כל להיצמד לנתונים.

<יוסי מלכה: האגף הביטחוני חברתי במשרד החינוך הציג נתונים והנתונים הם רחוקים מלהיות ורודים.

<יוסי מלכה: הגיוון לא מספק.

<יוסי מלכה: אין מספיק צעירים מהפריפריה הגיאוגרפית והחברתית, לא במכינות ולא בשנת שירות.

<יוסי מלכה: אני מבקש להפסיק להקים מכינות סגרגטיביות לנוער בסיכון.

<יוסי מלכה: החבר'ה האלה צריכים להיכנס למכינות איכותיות ביותר.

<יוסי מלכה: צריך להיות שילוב נכון.

<יוסי מלכה: זה הדבר הנכון גם עבור החברה הישראלית וגם עבורם.

<יוסי מלכה: צר לי לומר לך גברתי, יש פער מאוד גדול בין האמירות של נציגת הצבא לבין הפרקטיקה ואני רוצה לתת שתי דוגמאות והן לא דוגמאות נדירות.

<יוסי מלכה: אנחנו מנהלים מכינת אופק, היחידה לצעירים בדואים.

<יוסי מלכה: לפני שלושה שבועות, בלי התרעה מוקדמת, אחרי שגייסנו אותם, אחרי שהם כבר בתוך מכינה, מיטב שלפו שני חבר'ה בדואים, הם שלפו חמישה אבל שלושה הצלחנו לחלץ, וגייסו אותם בלי התרעה מוקדמת.

<יוסי מלכה: למה?

<יוסי מלכה: ככה.

<יוסי מלכה: בלי הסבר, בלי שום הסבר, ככה סתם.

<יוסי מלכה: אכ"א וערן שני ואחרים מחזיקים רשימה ארוכה של צעירים מוחלשים שעברו תהליך ונמצאים היום או בשנת שירות – צעירים בסיכון – או במכינות ומיטב דורשים בתוקף לגייס אותם.

<יוסי מלכה: לא מצליח להבין.

<יוסי מלכה: הצבא הוא הנהנה הגדול מהמערכת הזאת ולא יכול להיות שיערימו קשיים לגבי האוכלוסייה הזאת.

מרדכי יוגב: הבנו.

מרדכי יוגב: אני חי את מה שאתה אומר.

מרדכי יוגב: הערתי גם קודם את ההערה.

מרדכי יוגב: גם אני לא אוסיף סיפורים למרות שיש לי ביום יום.

מרדכי יוגב: אני יודע להודות על גמישות במקרים מסוימים.

מרדכי יוגב: אנה, שלא יהיה רושם שאנחנו רק מקטרים.

מרדכי יוגב: אני יודע להודות על גמישות רבה, רק בשבועיים האחרונים, של ערן, של צחי ושל אחרים.

מרדכי יוגב: אני יודע גם להודות שבתמונה הכוללת חסרה ההבנה.

מרדכי יוגב: מי מכל החבורה היקרה הזאת כאן לומד במכינה?

מרדכי יוגב: תרימו ידיים.

מרדכי יוגב: מי כאן לומד במכינות אופק?

מרדכי יוגב: יפה.

מרדכי יוגב: כל אחת מכן, שתי מלים על מה עושה לכם המכינה.

מרדכי יוגב: אתם במכינה כחודשיים.

<קריאה: אני מקריית אתא, חיפה.

<קריאה: אני במכינת עלמה בירושלים.

מרדכי יוגב: מה בינתיים נותנת לך המכינה?

מרדכי יוגב: איך את מרגישה במכינה?

<קריאה: טוב.

מרדכי יוגב: את מרגישה איזשהו שינוי?

<קריאה: כן.

<קריאה: התקדמתי.

מרדכי יוגב: את רוצה להמשיך עוד ארבעה חודשים האלה?

<קריאה: בטח.

מרדכי יוגב: לא צריך יותר מהחיוך וה-בטח.

מרדכי יוגב: בהצלחה לכולם.

מרדכי יוגב: איך קוראים לך?

<יעל בלנגה: יעל בלנגה.

<יעל בלנגה: אני מעין ערבה בשומרון.

<יעל בלנגה: היום אני במכינת עלמה.

מרדכי יוגב: איפה למדת בתיכון?

<יעל בלנגה: בישוב.

<יעל בלנגה: אבא שלי נפטר לפני עשר שנים מסרטן ואימא שלי עכשיו מתפקדת לבד.

<יעל בלנגה: היא מפרנסת אותנו ואני בעיקר עוזרת לה בתפקוד בבית.

<יעל בלנגה: אם המלגה לא הייתה מגיעה אלי, לא הייתי במכינה הזאת.

מרדכי יוגב: איך את מרגישה במכינה?

<יעל בלנגה: מעולה.

<יעל בלנגה: מדהים.

מרדכי יוגב: יופי.

מרדכי יוגב: נשמע עוד אחד, את הבחור.

<יוסף: אני מנתיבות.

<יוסף: אני במכינת תפארת ארזים.

מרדכי יוגב: איפה למדת לפני כן?

<יוסף: בישיבה.

<יוסף: בירושלים.

מרדכי יוגב: אתה חודשיים במכינה?

<יוסף: כן.

מרדכי יוגב: מה המכינה נתנה לך עד עכשיו?

<יוסף: הרבה כלים לחיים.

<יוסף: פתחה לי הרבה מקומות שלא ראיתי אותם.

<יוסף: כל מיני דברים שלא חשבתי עליהם בכלל.

מרדכי יוגב: במה זה עשה לך שינוי?

<יוסף: פיזי, נפשי וגם לראות את החיים בצורה אחרת.

מרדכי יוגב: לפני כן חשבת להתגייס?

<יוסף: כן, אבל לא היו לי הכלים האלה.

מרדכי יוגב: ואחרי חודשיים אתה כבר חש שיש לך כלים?

<יוסף: כן.

<יוסף: יש לי יותר כוח.

מרדכי יוגב: אם כן, אפשר לקצר את המכינות לחודשיים.

מרדכי יוגב: תודה רבה לכם.

מרדכי יוגב: אני מסכם את הדיון.

מרדכי יוגב: הדיון באמת לא תם.

מרדכי יוגב: אני אומר משפטי מפתח בודדים שחלקם הם בגדר שיעורי בית.

מרדכי יוגב: אני חושב שאין כאן חילוקי דעות שצריך לומר את המשפט הראשון שהוא באמת משפט הפתיחה, עד כמה המפעל הזה, גם של השין-שינים, גם של המכינות הקדם צבאיות, גם של מכינות אופק, עד כמה הוא מבורך ועד כמה תודה לכל העוסקים במלאכה.

מרדכי יוגב: תודה לכל היוזמים את הדיון, לכל חברי הכנסת והאחרים.

מרדכי יוגב: כולנו באותו מעגל.

מרדכי יוגב: אנחנו באמת צריכים כאן את התשובות בעיקר של משרד הביטחון אבל גם בשותפות של האוצר וחברתי חברת הכנסת מירב בן ארי כאן והיא הנציגה מהמפלגה הנכונה שקרובה לשר האוצר.

מרדכי יוגב: אנחנו כן נצטרך את התשובות הללו בעיקר בעבודת המטה במשרד הביטחון, בנכונות של השותפות ובהבנה של הגידול.

מרדכי יוגב: אנחנו נרצה את עבודת המטה הזאת גם מצה"ל, אנה, באמת בעבודת מטה משמעותית של הסתכלות קדימה ולומר על איזה אחוזים אתם מסוגלים לדבר ועל איזה מספרים כדי שהארגונים כן יוכלו לתכנן, כדי שתנועות הנוער וארגוני הנוער, ולומר שלי יש מכסה של מאה ולי יש מכסה של שישים או לי יש מכסה של מאתיים ולכן אני יכול להיות קבלן במובן החיובי של כוח האדם שיהיה יותר טוב וכמה שיותר.

מרדכי יוגב: הנושא של נוער עם מוגבלויות.

מרדכי יוגב: אני מבקש שבישיבה הבאה יהיה גם נציג משרד האוצר שמאוד חשוב שיהיה, מעבר לחברתו של שר האוצר.

מרדכי יוגב: נוער עם מוגבלויות, אנחנו הולכים כרגע לדיון נוסף, שלא יהיה בתוך התקנים.

מרדכי יוגב: שלא יהיה בברוטו אלא יהיה בנוסף.

מרדכי יוגב: צריך להתחיל במספר מסוים.

מרדכי יוגב: ראינו אותם כבר במקומות כאלו ואחרים, בשירות לאומי, ראינו אותם בצה"ל במקומות מסוימים וזאת בוודאי תרומה גדולה מעבר לחובה המוסרית שלנו לסייע בידם.

מרדכי יוגב: אני ראיתי מכינה בערד שניסתה חלקית ולא הצליח לה.

מרדכי יוגב: כנראה שצריך עוד חיזוקים.

מרדכי יוגב: עדכון התקנה גם במשרד החינוך בנושא אופק.

מרדכי יוגב: זה לא שהמכינות הרגילות לא משתדלות להגיע אבל אופק מוכוון משימה ועושה את זה בצורה באמת מדהימה.

מרדכי יוגב: דנה כבר שנתיים וחצי-שלוש מאז נפגשנו.

מרדכי יוגב: גילוי נאות, למי שלא יודע, דנה היא אחותו של גוני הרניק הי"ד, מפקד סיירת גולני שנהרג בבופור.

מרדכי יוגב: הכרתי אותו אישית באותן שנים.

מרדכי יוגב: צה"ל.

מרדכי יוגב: הנושא של השאלה הגדולה, ואנחנו נבקש לפעם הבאה או את ראש אכ"א או את ערן, כי זו שאלה של מדיניות כבדה וכך ראוי שהוא תוצג.

מרדכי יוגב: הנושא של מתן אפשרות לשדרוג הנתונים ואיך עושים את התהליך.

מרדכי יוגב: זאת אומרת, זה תהליך.

מרדכי יוגב: במה צה"ל עומד, במה הוא לא יעמוד השנה אלא יעמוד בשנה הבאה.

מרדכי יוגב: גם לי יש סיפורים למכביר אבל אני לא רוצה לומר.

מרדכי יוגב: אני אגע במשהו קטן.

מרדכי יוגב: דרך נקח"ל, בני מנשה שטענו שהם לא יודעים עברית, ב-72 שעות גייסנו אותם, שניים מהם היו מצטיינים הנדסה קרבית.

מרדכי יוגב: גמרו מצטיינים.

מרדכי יוגב: הם היו בהסדר של מעלות וראש הישיבה התעקש שיתגייסו לקרבי והם יודעים עברית.

מרדכי יוגב: הם לומדים כאן עברית.

מרדכי יוגב: סירבו ורצו לשלוח אותם לכל מיני מקומות אבל הם סיימו מצטיינים.

מרדכי יוגב: נאמר שהם לומדים עברית כבר שנה, אז להגיד שהם לא יודעים עברית?

מרדכי יוגב: זה שדרוג נתונים במקרה הזה אחרי שנת לימודים בישיבת הסדר, אבל זה בדיוק אותו הדבר בשין-שין או במכינות.

מרדכי יוגב: שר הביטחון הורה לבחון את תוצאות עבודת המטה.

מרדכי יוגב: אני מציע, אני לא אומר זאת כביקורת, שהשולחן העגול ביחס למדיניות של פתיחת מכינות, תפתחו אותו, תייצרו אותו ותביאו את הארגונים השונים.

מרדכי יוגב: כך היה בעברי כמזכ"ל בני עקיבא, אז היו הרבה שולחנות עגולים אצל ראש האגף, ולא נזכיר אותם כרגע בשמם.

מרדכי יוגב: כך שאם מנכ"ל מועצת המכינות, עם דני זמיר, מרגיש לא מחובר, שייכנס לשולחן עגול יחד עם אופק ויחד עם האחרים כגוף המתכלל.

מרדכי יוגב: יש כאן עוד שאלה אחרונה והיא שאלות על חניכים שאינם ברי גיוס לתקצוב החריג שלהם.

מרדכי יוגב: אני אוסיף לזה ואני אומר לכולנו כאת

מרדכי יוגב: גר גדול מאוד את נושא העולים.

מרדכי יוגב: העולים החדשים, גם כאתגר לאופק, גם כאתגר למכינות, נדמה לי שיש שתי מכינות – אחת חילונית ואחת דתית – בקשת שלקחו על עצמן קבוצות עולים ייחודיות אם מצרפת, אם מאמריקה, וזה אתגר גדול מאוד בשנים הללו שממוצע העולים הוא כ-24 אלף.

מרדכי יוגב: גם בני הנוער העולים, אם הם עולים בשנים מחטיבת הביניים פחות או יותר ועד כיתה י"ב, הם לא מצליחים להגיע לאוריינטציה של צבר לגיוס.

מרדכי יוגב: חצי שנה כזאת או מכינה עושה להם את זה.

מרדכי יוגב: גם בני חוץ לארץ, הם רק בפסח לוקחים את תעודת הזהות כי עד אז הם לא משוכנעים שהם רוצים לעלות ורק שבעים או שמונים אחוזים מהם עולים, אבל זה הרבה.

מרדכי יוגב: השאלה היא איך מתקצבים אותם, בין אם אותו נער הוא עם תיק פלילי, בין אם הוא עם פוטנציאל לעלייה.

מרדכי יוגב: זו שאלה טובה שאני מפנה אותה גם למשרד הביטחון, גם משרד החינוך וגם למשרד האוצר, לחזור אחורה, לחשוב ולתת את התשובה גם לאנשים עם תיק פלילי והניקיון שלו וגם לעולים שהם ממש פוטנציאל עצום למדינת ישראל.

מרדכי יוגב: עד כאן.

מרדכי יוגב: תם ולא נשלם.

מרדכי יוגב: אנחנו עם הנהלת הוועדה נשתדל שעוד בדצמבר כן נדון שנית יחד עם כל היוזמים ונשתדל לתת תשובות לתקציב 2018-2019.

מרדכי יוגב: תודה רבה.