ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 773, 2017-07-18 13:00

אחמד טיבי: שלום לכולם.

אחמד טיבי: מרחבא לג'מיע.

אחמד טיבי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת, ישיבה רשמית של ועדת הכספים, שהנושא שלה הוא ייצוג הולם של האוכלוסייה הערבית בשירות הציבורי.

אחמד טיבי: אלף אני רוצה להודות על השותפים בקיום הכנס הזה, הישיבה הזאת, יוזמת קרן אברהם.

אחמד טיבי: ידידי ד"ר ת'באת אבו ראס וכל הצוות, תודה רבה.

אחמד טיבי: המרכז להעצמת האזרח ומע"ס לחיזוק ולהתחדשות השירות הציבורי.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות לחברי - חברת הכנסת מיכל בירן, חברת הכנסת מיכל רוזין וחברת הכנסת יעל גרמן, שבינתיים לא נמצאת כאן - היוזמים של הכנס הזה.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות לחברי, חבר הכנסת אוסאמה סעדי, שנמצא כאן ולחבר הכנסת עבדאל חכים חאג' יחיא, שניהם מהרשימה המשותפת.

אחמד טיבי: תודה שאתם כאן ולכלל האורחים ונציגי משרדי הממשלה, בעיקר למנכ"לית משרד המשפטים, עורכת הדין אמי פלמור; כמובן לחברת הכנסת סתיו שפיר מהמחנה הציוני – תודה שאת כאן.

אחמד טיבי: נציג המשרד לשוויון חברתי הוא מר אימן סייף, אני מברך אותו, תודה שהגעת.

אחמד טיבי: אתה אורח חשוב.

אחמד טיבי: האמת היא שאני הזמנתי את השרה גילה גמליאל, שהיא השרה האחראית.

אחמד טיבי: הזמנתי אותה לפני חודש ואני לא אוהב את העובדה שהיא לא נמצאת כאן.

אחמד טיבי: מאד לא אוהב את העובדה, שהשרה שהיא אחראית על הנושא של שילוב ערבים, בוחרת לא להגיע לכנס מיוחד על האוכלוסייה הערבית, למרות שהודענו לה כמה שבועות לפני.

אחמד טיבי: אבל תודה לכל אלה שהגיעו.

אחמד טיבי: שיעור הערבים באוכלוסייה הוא כ-20% מאוכלוסיית המדינה – 20.8%.

אחמד טיבי: הממשלה קיבלה בזמנו שתי החלטות – 2579 בשנת 2007 ו-4436 בשנת 2009 לגבי ייצוג הולם לאוכלוסייה הערבית.

אחמד טיבי: בהחלטות נקבע יעד אז, לפיו לפחות 10% מעובדי המדינה יהיו מהאוכלוסייה הערבית, הדרוזית והצ'רקסית עד שנת 2012.

אחמד טיבי: רק בשנת 2016 הגיעה המדינה ליעד שהציבה אז לעצמה, באיחור ניכר.

אחמד טיבי: אני חושב מלכתחילה שהיעד שהוצב לא היה יעד שאפתני ולא הלם את חלקם היחסי של האזרחים הערבים באוכלוסייה.

אחמד טיבי: עמדתי בראש ועדת חקירה פרלמנטארית שעבדה משך שנים רבות כאן בכנסת והצליחה למקד את אור הזרקורים וההתעניינות בנושא הזה של שילוב או אי שילוב ערבים בשירות הציבורי, חברות ממשלתיות וכדומה.

אחמד טיבי: כל השרים, כל מנכ"לי משרדי הממשלה, הפקידות הבכירה הופיעה בפני הוועדה, שבתחילת דרכה נדמה לי שיעור הערבים היה כ-4%-4.5% וחבל שבכנסת הזאת הוועדה הזאת לא המשיכה לתפקד, אבל הישיבות האלה שאנחנו מקיימים בוועדת הכספים הן ניסיון להמשיך את העבודה של הוועדה הזאת.

אחמד טיבי: בנוסף הוחלט כי יש לגבש תכנית עבודה לכל אחד ממשרדי הממשלה ונקבעו יעדים מספריים הנוגעים למשרות ייעודיות לבני האוכלוסייה הערבית.

אחמד טיבי: לצורך מימוש ההחלטה נקבע כי יוקם צוות בין משרדי להסרת חסמים והחלטותיו יהיו את הבסיס להחלטת הממשלה הבאה בנושא.

אחמד טיבי: נדמה לי שמנכ"לית משרד המשפטים, עורכת הדין פלמור, הייתה האחראית על הוועדה הזאת, על הצוות הבין משרדי הזה להסרת חסמים.

אחמד טיבי: ועדת השרים לענייני החברה הערבית הוקמה והייתה אחראית על ההתקדמות ביישום החלטות הממשלה והייתה אמורה להתכנס כל חצי שנה.

אחמד טיבי: הוועדה בקושי מתכנסת והיא לא התכנסה בכלל בשנת 2016.

אחמד טיבי: הגיעו חברת הכנסת יעל גרמן, יוזמת, חבר הכנסת ג'מעה אזברגה, חבר הכנסת עמר בר-לב.

אחמד טיבי: אני מודה לכם שהגעתם.

אחמד טיבי: לאחרונה הגשתי מספר שאילתות בנושא לשרי הממשלה ולהלן חלק מהמידע אותו ביקשתי.

אחמד טיבי: ביקשתי מידע לגבי שיעור הערבים במשרד האוצר – 3%.

אחמד טיבי: שיעור הערבים במשרד הבינוי – 4%.

אחמד טיבי: במשרד התחבורה – 4%.

אחמד טיבי: במשרד לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל – 1.8%.

אחמד טיבי: במשרד לשוויון חברתי – 8 מתוך 9, כלומר 1% בקירוב.

אחמד טיבי: לא.

אחמד טיבי: סליחה, 10%.

אחמד טיבי: משרד החינוך – 8%, אבל כמעט אין מורים ערביים בבתי ספר יהודים.

אחמד טיבי: יש, אבל שיעור נמוך.

אחמד טיבי: אנחנו חושבים שאפשר לקלוט שם הרבה יותר מורים ערביים בבתי ספר יהודיים.

אחמד טיבי: לכן החלטנו לקיים את הכנס הזה, שהוא גם מעין הסטת הזרקורים שוב ומעקב אחרי עבודת הממשלה וכל משרדי הממשלה בתחום זה.

אחמד טיבי: אני רוצה לתת קודם לחברי הכנסת היוזמים, כל אחד בתורו, לומר את דבריו.

אחמד טיבי: אני מבקש בקצרה.

אחמד טיבי: אחר כך יהיה עוד סיבוב לחברי הכנסת.

אחמד טיבי: חברת הכנסת בירן, בבקשה.

מיכל בירן: תודה רבה לך, אחמד, תודה לקרן אברהם ולכל היוזמים האחרים.

מיכל בירן: אני חושבת שמאד מאד חשוב שאנחנו מקיימים את הכנס הזה.

מיכל בירן: החוויה שממנה אני ניזונה היא דווקא של אמא שלי, כשהיא עוד התגוררה בליטא והיא רצתה להיות רופאה, אבל כשהיא באה להתקבל לאוניברסיטה, הסתבר שהמכסה של היהודים הסתיימה והיא לא התקבלה, וזה היה הרגע שבו היא, נערה בת 18, אמרה למשפחה שלה אין לנו עתיד כאן, אנחנו צריכים ללכת למקום אחר.

מיכל בירן: המחשבה של אדם שהעתיד שלו וההצלחה שלו והסיכויים שלו מוכתבים לפי איזו קבוצה בחברה הוא משתייך היא מזעזעת בעיני, היא מעקרת ממש את הליבה של חיים משותפים של אנשים ודבר שחשוב להגיד, מדובר בבעיות שלא נפתרות לבד.

מיכל בירן: בגלל זה אני חושבת שהכנס והאופנים שבהם המדינה משנה את המצב באופן יזום והם ענייננו כאן בכנס הזה, הם קריטיים כי זה לא קורה לבד.

מיכל בירן: מצד שני שמעתי אנשים מתלוננים.

מיכל בירן: שמעתי גם מתלוננים למשל על הבטחת ייצוג לנשים ברשימות פריימריז.

מיכל בירן: אם זה מלאכותי, למה צריך את זה?

מיכל בירן: אם אנשים מספיק טובים, למה הם לא מתקבלים לבד?

מיכל בירן: אני חושבת, בטח כשמבינים פה על מה אנחנו מדברים לגבי החברה הערבית, על כ-20% מהחברה הישראלית, אבל כשמדברים על המכשולים של השפה, של מערכת החינוך ושל הגזענות בחברה הישראלית, מבינים שלבד זה לא ייפתר.

מיכל בירן: ומה שמתחיל באופן מאולץ בהתחלה, משנה את המודלים, משנה את עולם הדימויים, פותח מערכות של קשרים וכישורים והדבר הזה לאורך זמן יכול להשתנות.

מיכל בירן: אני מברכת על ההישגים שנעשו, אבל מסכימה איתך שיש עוד המון המון מה לעשות ובשביל זה התכנסנו כאן היום.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חברת הכנסת רוזין, בבקשה.

מיכל רוזין: תודה רבה.

מיכל רוזין: צהריים טובים לכולם.

מיכל רוזין: אני רוצה קודם כל לפתוח, בהמשך למה שאמרה חברתי, חברת הכנסת מיכל בירן בתודות לקרן אברהם, לך – חבר הכנסת טיבי – שאתם ממשיכים לעקוב אחרי הנכונות הבלתי מתפשרת לקידום ייצוג הולם לאוכלוסיות שונות במדינת ישראל.

מיכל רוזין: היום יום הרצל בכנסת ואני רוצה להתחיל את דברי בציטוט מחוזה המדינה שלנו, שאחת האמירות הכי מפורסמות שלו ועל זה קמה מדינת ישראל, היא שאיננו מפלים בין אדם לאדם.

מיכל רוזין: איננו שואלים מה היא דתו של אדם ובן איזה גזע הוא.

מיכל רוזין: עליו להיות אדם ובכך אנחנו אומרים די.

מיכל רוזין: השוויון הזה הוא שמשמש להשגת ערכים בכלל במדינת ישראל, של צדק, של חירות, של זכות לקניין, זכות לחיים, זכות האדם לשליטה על גופו.

מיכל רוזין: כמובן כבוד האדם על חירותו ועוד ועוד.

מיכל רוזין: כפי שאמרתם לפני, האוכלוסייה הערבית במדינת ישראל סובלת מאפליה קשה בהרבה מאד תחומים, בעיקר בתחומים כמו חינוך, רווחה ובריאות ובוודאי בנושאים נוספים; ולכן המדינה כמדינה – וזה תואם את החלטות הממשלה – המדינה כמדינה החליטה שהיא צריכה לשמש מודל ודוגמה לשאר החברה.

מיכל רוזין: תמיד הכל צריך להתחיל במדינה.

מיכל רוזין: המדינה צריכה לשמש דוגמא אחר כך גם לשוק הפרטי ובאמת נושא ההעסקה הוא נושא חשוב ביותר.

מיכל רוזין: אני מקצרת.

מיכל רוזין: אני מגיעה היום באמת לדיון מסויגת, כי מצד אחד אנחנו מגיעים לנתונים של 10%, אפילו למעלה מכך, של העסקה, וטוב שכך, למרות שמהנתונים שחבר הכנסת טיבי ציין לא ברור לי איפה בדיוק - - -

יעל גרמן: בגלל שני משרדים – הפנים והבריאות.

מיכל רוזין: אז זאת השאלה.

מיכל רוזין: עדיין, אני חייבת לציין ששיעור התעסוקה של נשים בכלל ובוודאי בשירות המדינה, אבל בכלל של נשים ערביות, עומד על 20%-30%.

מיכל רוזין: זה שיעור מאד מאד נמוך, בטח כשב-20 שנה האחרונות יש יציבות בחברה היהודית בשיעור העסקה של גברים ונשים, למעלה מ-70% ופה אנחנו רואים כשל מערכתי רב.

מיכל רוזין: אני מודה לך על המעקב.

מיכל רוזין: יש עוד דברים רבים שכדאי לדבר עליהם, כמו תכנית החומש וכדומה ואני מקווה שהכל יעלה היום בדיון.

מיכל רוזין: תודה לך.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חברת הכנסת גרמן, היוזמת, בבקשה.

יעל גרמן: תודה רבה לך אדוני יושב הראש.

יעל גרמן: אני רואה את הכנס הזה כחלק מהמאבק שלנו בהדרה של החברה הערבית ואמרה חברתי מיכל ואני מסכימה איתה, בגזענות.

יעל גרמן: אני חושבת שאנחנו נמצאים בעידן ובתקופה שבה כשמדברים על שוויון זכויות, אז רבים לדאבוני הרב מדברים על שוויון זכויות לאוכלוסייה היהודית ומדירים את האוכלוסייה ואת החברה הערבית.

יעל גרמן: חלק יודו בזה, חלק לא יודו בזה.

יעל גרמן: חלק זה מעל פני השטח וחלק זה מתחת לפני השטח, אבל אני חושבת שאנחנו צריכים לשים את זה כאן על השולחן והכנס הזה צריך להיות חלק.

יעל גרמן: עכשיו תרשו לי, אני רוצה לספר סיפור קטן.

יעל גרמן: לא ייקח הרבה זמן.

יעל גרמן: אני רוצה לספר את הסיפור של אפרים סידון – אוזו ומוזו מכפר קקרוזו.

מיכל בירן: הייתי עושה על זה פעולות בתנועה.

יעל גרמן: כן, אני מאד אוהבת לספר את זה לילדים.

יעל גרמן: על כל פנים אוזו ומוזו היו שני אחים, מאד אהבו אחד את השני וחיו בשלום ויום אחד הם נכנסו לוויכוח איך יושבים – האם רגל ימין על רגל שמאל או רגל שמאל על רגל ימין – ויכוח מאד מאד קריטי וחשוב, שבסופו הם לא דיברו אחד עם השני והקימו חומה באמצע הבית.

יעל גרמן: וככה גם הנכדים ובני הנכדים ובני-בני הנכדים גרו, כאשר בכל משפחה סיפרו שמעבר לחומה גרה מפלצת ואסור לעבור את החומה.

יעל גרמן: יום אחד ילד קטן טיפס על החומה וראה מהעבר השני ילדה קטנה וחמודה.

יעל גרמן: הוא אמר לה תזהרי, חיה שם מפלצת, והיא אמרה לו – לא, תיזהר אתה, אצלך חיה מפלצת.

יעל גרמן: וכמובן שהילדה עברה את החווה והם התאהבו והתחתנו.

יעל גרמן: רוצה לומר, כדי לשבור חומות, צריך להסתכל אחד על השני.

יעל גרמן: צריך לחיות אחד עם השני וצריך לדבר אחד עם השני.

יעל גרמן: ולכן להערכתי כל המאבק הזה על שילוב האוכלוסייה הערבית בתוך מקומות העבודה, זו הדרך שלנו להכיר את האוכלוסייה, להסיר את החומות, את החומות של דעות קדומות ושל גזענות.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: בנוסף לממצאים שאמרתי בהתחלה, בשלושת הדרגים הבכירים, הגבוהים בשירות הציבורי, כמעט, כמעט ואין ערבים.

אחמד טיבי: כמעט ואין ערבים.

אחמד טיבי: זה מעגל קסמים ולכן יש צורך גם בשילוב ערבים מבחינה מספרית, אבל גם בשילוב איכותי בדרגים גבוהים של מקבלי החלטות.

אחמד טיבי: יתרה מזאת יש בעיה בשילוב נשים ערביות, שסובלות פעמיים – הרי המשפט הזה מוכר – גם בגלל שהן נשים, גם בגלל שהן ערביות.

אחמד טיבי: אני רוצה לתת לד"ר ת'אבת אבו ראס, מנכ"ל קרן אברהם, השותפה בקיום הכנס הזה, את הבמה.

אחמד טיבי: בבקשה, ת'אבת.

<ת'אבת אבו ראס: תודה רבה חבר הכנסת אחמד טיבי.

<ת'אבת אבו ראס: תודה רבה לכל השותפים, לחברות הכנסת השותפות.

<ת'אבת אבו ראס: האמת זה כנס מאד מאד חשוב והיינו מאד רוצים שכנסים כאלה יתקיימו ממש כל שנה, כל שנתיים, לעקוב אחרי התקדמות ואני רוצה להגיד לכם שיש התקדמות.

<ת'אבת אבו ראס: יש התקדמות ולא רק בנושא של העבודה של הערבים במגזר הציבורי.

<ת'אבת אבו ראס: אתמול אימן סייף ואני היינו חלק מקבוצה שנפגשה עם נשיא המדינה, בנושא שהוא מאד מקביל – העסקת הערבים במגזר הפרטי.

<ת'אבת אבו ראס: המעסיקים הם נציגי הממשלה, הם גם כן נציגי החברה האזרחית ובודקים ממש כמה ערבים משתלבים במגזר הפרטי.

<ת'אבת אבו ראס: יש מאמצים רבים שהנשיא, תחת המטריה שלו, דוחף לנושא הזה.

<ת'אבת אבו ראס: אני חושב שגם חשוב שנעשה את זה מדי פעם גם כאן.

<ת'אבת אבו ראס: חבר הכנסת טיבי הזכיר את הנושא של איכות התפקידים האלה.

<ת'אבת אבו ראס: אני רוצה גם כן להצביע בנוסף לזה על משרדים ממשלתיים מסוימים, שממש כמעט ואין ערבים שם.

<ת'אבת אבו ראס: אז אם נסתכל על המספרים ועוד נדבר על הדו"ח כאן, נמצא שיש משרדים שממש יש להגיד להם כל הכבוד, כמו משרד המשפטים, שדם יש התקדמות אדירה.

<ת'אבת אבו ראס: באמת תודה רבה.

<ת'אבת אבו ראס: מגיע לנו כאזרחים, אבל יש משרדים, במיוחד כואב שיש משרדים שעובדים ישירות עם האוכלוסייה הערבית.

<ת'אבת אבו ראס: תארו לעצמכם המשרד לפיתוח הנגב והגליל, כאשר 75% מהאוכלוסייה הערבית גרה בגליל או בנגב, אתם מוצאים פחות מ-2% מהעובדים שם שהם ערבים.

<ת'אבת אבו ראס: לכן זה דבר מאד מאד חשוב.

<ת'אבת אבו ראס: הגיוון התעסוקתי מאד מאד חשוב.

<ת'אבת אבו ראס: נקודה אחרונה, חשוב גם לא רק לקבל צעירים וצעירות ערבים לעבודה, אלא צריך להטמיע את התרבות הערבית גם כן.

<ת'אבת אבו ראס: צריך להתייחס לאווירה הכללית בתוך המשרדים, הפנים ארגונים בתוך המשרדים, התנהלות המשרדים.

<ת'אבת אבו ראס: יפה שמשרד המשפטים או כל משרד אחר ויכול להיות שכבר עושים את זה, מוציא ברכה ברמדאן לעובדים הערבים למשל או לוקחים את הרמדאן בחשבון.

<ת'אבת אבו ראס: הקליטה של העובד היא מאד מאד חשובה.

<ת'אבת אבו ראס: נקודה אחרונה-אחרונה היא, חברים, שהאווירה הכללית בארץ היא לא טובה.

<ת'אבת אבו ראס: יש אווירה של הסתה וגזענות נגד האוכלוסייה הערבית.

<ת'אבת אבו ראס: הערבים לא יבואו לעבודה לא בירושלים ולא במקומות אחרים, כל עוד אנחנו כולנו, אבל כולנו – יהודים וערבים – לא נעבוד על מנת לשפר את האווירה הכללית.

<ת'אבת אבו ראס: אחריות הממשלה היא אחריות ראשונה ממש לעבוד ולעשות משהו נגד הסתה וגזענות נגד האוכלוסייה הערבית.

<ת'אבת אבו ראס: תודה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: תומר לוטן, מנכ"ל המרכז להעצמת האזרח.

אחמד טיבי: אחר כך רחלי, אחר כך הבמה תהיה למנכ"לית משרד המשפטים.

<תומר לוטן: תודה.

<תומר לוטן: שלום לכולם.

<תומר לוטן: שמי תומר, אני מייצג את המרכז להעצמת האזרח, שהיה שותף עם ארגונים נוספים ביצירת הדו"ח שנמצא מול העיניים שלכם.

<תומר לוטן: אני רוצה, תרשו לי לנוע לפסים, נקרא לזה מאד אינסטרומנטליים, כי אני חושב שיש הסכמה סביב השולחן הזה, של כל מי שיושב כאן, גם על חשיבות העניין, גם על חשיבות הנושא וגם על הצורך לקדם מדיניות.

<תומר לוטן: רק התקבלה מדיניות בנושא הזה ואני חושב שכולנו יכולים להסתכל בעצם בפועל מה התרחש עם שתי החלטות ממשלה – לא אחת – שתי החלטות ממשלה שהתקבלו פה בטווח של 7 ו-8 ו-9 שנים אחורה ולבדוק מה קרה איתן.

<תומר לוטן: אנחנו נעבור על זה, אני מניח, בהמשך הכנס, אבל אני כן רוצה לומר את השורות התחתונות.

<תומר לוטן: אחת, החלטות הממשלה שהתקבלו בנושא של ייצוג הולם לערבים בשירות המדינה הן החלטות שמשתמשות בכלים מיושנים.

<תומר לוטן: אני חושב שאין עוררין בקרב אנשי המקצוע ואני מקווה שיסכימו איתי פה גם אנשי הנציבות וגם אנשי המשרדים, שהכלים שנכתבו באותן החלטות ממשלה ישנות הם כלים מיושנים.

<תומר לוטן: הם כלים של צביעת משרות, שהם כלים שנותנים בסופו של דבר תמריץ למשרדים לעשות פעולה מאד צרה.

<תומר לוטן: לסמן משרות, בדרך כלל משרות זוטרות, בדרך כלל משרות לא מעניינות או פחות חשובות ואנחנו רואים גם באמת מהנתונים איך בסוף הגדילה בשיעור הערבים המועסקים נמצאת באזורים מאד מאד שוליים בתוך השירות הציבורי ולא באזורי ליבה.

<תומר לוטן: שנית, וזו נקודה חשובה, כשבוחנים מה קרה בנושא ייצוג הולם בשנים האחרונות לאוכלוסיות אחרות – נשים לדוגמא, חרדים, החלטת ממשלה שהתקבלה לפני שנה וחצי, אנחנו רואים שכשהממשלה רוצה היא מאמצת דפוסים מתקדמים יותר של קידום אוכלוסיות.

<תומר לוטן: זה לא רק לצבוע משרות.

<תומר לוטן: זה לעבוד מול האוכלוסיות, זה לייצר תהליכי עתודה.

<תומר לוטן: זה לייצר עבודה מול השוק, מול הביקוש, כדי להגביר אנשים שיוכלו להשתלב בפנים.

<תומר לוטן: זה לטפל במסלול לאורך כל הדרך.

<תומר לוטן: אני חושב שהמסקנה שצריכה לעלות מהיום הזה, לפחות מבחינתי, היא שעם הפנים קדימה ובהתבסס על הניסיון שנרכש במשרדי הממשלה בשנים האחרונות ובטח אמי עוד מעט תציג את משרד המשפטים כדוגמא טובה לתהליך מתקדם יותר ואחר, אני חושב שאין מנוס מיצירת מדיניות חדשה, אפילו החלטת ממשלה חדשה, עם קריאה שתצא מהוועדה הזו, שבעצם תאמץ או תלמד מהכשלים שבמימוש של ההחלטות הקודמות ויש רבים כאלה.

<תומר לוטן: אתם יכולים להסתכל בשורה התחתונה, ובסופו של דבר להניע את הממשלה ביצירה של מדיניות מחודשת, רלבנטית, עם יעדים חדשים ובעיקר פרקטיקות מתקדמות של ייצור הולם ויש כאלה בממשלה.

<תומר לוטן: הדבר האחרון שאני רוצה לומר, צריך גם להסתכל גם על השיח הציבורי, כפי שנאמר פה קודם ולהודות על האמת.

<תומר לוטן: גם הכנסת, גם התקשורת וגם הארגונים, כולנו, קצת הזנחנו קצת את הנושא של טיפול בייצוג הולם לערבים בשירות המדינה בשנים האחרונות.

<תומר לוטן: אני חושב שזה היה נושא שהיה מאד חזק בתקופת הוועדה הפרלמנטארית וזה נושא שהיה בכותרות במשך שנים, ואיך שהוא בשנים האחרונות נושאים אחרים של ייצוג הולם תפסו את התדר.

<תומר לוטן: אני חושב שהזנחנו, אני אומר בלשון רבים, את האנרגיה, את התשומות שלנו סביב העניין הזה ובמובן הזה אני חושב שהכנס הזה הוא - - -

אחמד טיבי: אחת מהמפלגות הקואליציוניות שמה תנאי במשא ומתן הקואליציוני לא להקים את הוועדה הפרלמנטארית.

יעל גרמן: זאת שהצטרפה בסוף.

<תומר לוטן: אז הנה לנו עוד דוגמא מהצד הפוליטי.

אחמד טיבי: נכון.

אחמד טיבי: ישראל ביתנו.

<תומר לוטן: בקיצור, שורה תחתונה שאני אומר, לצד הפרקטיקות המקצועיות, הממשלתיות שאני חושב שאנחנו צריכים לייצר אותן כאן, אנחנו בעצם צריכים ואני חושב שזה מה שאנחנו עושים כאן היום, לחדש את המאמץ הציבורי, הפרלמנטארי, התקשורתי והפוליטי, סביב הנושא החשוב הזה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: רחלי אדרי, מנכ"לית מעש.

<רחלי אדרי: כן, שלום.

<רחלי אדרי: באמת תודה לכולם על הדיון הזה, הוא באמת מאד חשוב.

<רחלי אדרי: אנחנו מודים לכל מי שהגיע.

<רחלי אדרי: אני באמת יכולה בעיקר להצטרף למה שאמר תומר.

<רחלי אדרי: בתור ארגון שפועל בעיקר לחיזוק המגזר הציבורי, שוב, לכולם ברור כמה חשוב הגיוון וכמה הוא משמעותי לאיכות השירות.

<רחלי אדרי: אני רוצה לדבר על נקודה קצרה שתומר גם הזכיר.

<רחלי אדרי: אנחנו באמת מכירים את הדו"ח הזה בצורה מאד טובה, את החלטות הממשלה ובסופו של דבר יש פה באמת מדיניות שהיא גם ישנה וגם צריך לתת ארגז כלים חדש למשרדים, כי באמת מה שעולה מאד חזק זה שעם מספרים אפשר לשחק.

<רחלי אדרי: זה כמו שגם רואים בנתונים שלנו.

<רחלי אדרי: אז המדינה לכאורה, לא לכאורה, המדינה הגיעה לאותם 10%, אבל יש משרדים שמפצים ויש יחידות שמפצות כמו משרד הבריאות, שוודאי שרת הבריאות לשעבר מכירה את הנושא ואת משרד הפנים, שמפצה על משרדים אחרים; ובאמת במשרדי ליבה נקרא לזה – אם זה משרד האוצר, אם זה משרד ראש הממשלה, משרד הביטחון אפילו לא ברשימה - מקומות שאין שום ייצוג באחוזים טובים בכלל.

<רחלי אדרי: מעבר לזה זה איכות המשרות.

<רחלי אדרי: אני חושבת שאיכות המשרות זה הדגש הכי חשוב, שאולי אפשר אפילו לזנוח את עניין האחוזים ולדבר על איכות המשרות ועל מי יושב באותן ועדות שבוחרות את האנשים שמתקבלים לשירות המדינה.

<רחלי אדרי: לדעתי המקצועית השינוי יגיע כשנבחר אנשים טובים למשרות בכירות, שיסללו את הדרכים לאנשים חדשים שאמורים להצטרף לשירות.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: עורכת דין אמי פלמור, מנכ"לית משרד המשפטים, בבקשה.

<אמי פלמור: שלום לכולם.

<אמי פלמור: אני שמחה להיות פה.

<אמי פלמור: כשחבר הכנסת טיבי ביקש ממני לבוא, סיפרתי לו שכבר הוזמנתי ולא העליתי על דעתי שהדיון הזה יתקיים בלעדינו.

<אמי פלמור: אז אני שמחה שהדיון מתקיים.

<אמי פלמור: מי שירצה יקבל ויוכל לקחת דו"ח שאנחנו מפרסמים כל שנה, על מה שמשרד המשפטים עושה בכלל בנושא של גיוון בתעסוקה ואני חושבת שהדו"ח הזה הוא המפתח לשינוי בכל משרדי הממשלה.

<אמי פלמור: אני אתחיל מזה: באמת בלי לעשות פעולות פרו-אקטיביות, השינוי לא יכול להתרחש ואני אגיד – השאלה היא לא רק שאלה של כמה משרות יש או מה ההזדמנויות, אלא האם יש בכלל אמון מצד המתמודדים הפוטנציאליים בייתכנות של להתקבל.

<אמי פלמור: כי אחד הדברים שבחנו ביחס לעצמנו, זה כמה מועמדים יש בכלל על כל משרה.

<אמי פלמור: אם על משרה ממוצעת של פרקליט יש בין 350 ל-500 מתמודדים, כשהמשרה הייתה משרה מיועדת לפרקליט או משפטן ערבי, היה סדר גודל של חמישה מתמודדים.

<אמי פלמור: אז אנחנו מבינים מהדבר הזה, אנחנו אמורים ללמוד מהדבר הזה, שקודם כל ההנחה והציפייה שיש טעם להתמודד מצד אחד וגם הרצון לבוא ולקחת חלק מהצד השני, שזה משהו שבעיני הוא גם באחריות חברי הכנסת, היו נמוכים מאד.

<אמי פלמור: חלק ממה שאני עשיתי במשרד היה בעצם לצאת ולקרוא לציבור לבוא ולהתמודד על תפקידים במשרד.

<אמי פלמור: אני אגיד משהו על מספרים.

<אמי פלמור: מאחר שאנחנו מודדים את עצמנו, אני אוכל להגיד שבשלוש השנים האחרונות עלינו כל שנה באחוז בכמות הערבים שעובדים במשרד שלנו.

<אמי פלמור: אני מדברת במספרים אבסולוטיים יש לנו היום 4,269 עובדים, מתוכם 482 הם בני החברה הערבית.

<אמי פלמור: זה 11.3%.

<אמי פלמור: הדו"ח הזה שמדבר על דצמבר דיבר על 10.3%.

<אמי פלמור: ויש לי עוד הפתעה בשבילכם.

<אמי פלמור: בשנה האחרונה כבר לא עשיתי שום דבר.

<אמי פלמור: כלומר עשינו More of the same, אבל התמקדתי בשנה האחרונה בשילוב של יוצאי אתיופיה ובשילוב של אנשים עם מוגבלות, שזה אתגר מאד מאד גדול.

<אמי פלמור: הגאווה הגדולה שלי השנה זה לבוא ולהגיד לכם שלא רק שהמספרים ממשיכים לעלות, אלא - - -

מיכל בירן: זה נכנס לאינהרציה - - -

<אמי פלמור: אלא שהיום קרוב ל-30% התקבלו לא במשרות מיועדות.

<אמי פלמור: הם כבר באו והתמודדו על משרות רגילות והתקבלו על בסיס היכולות האישיות וגם על בסיס ההבנה של החשיבות, מצד המנהלים שלנו, שאלה יהיו העובדים.

יעל גרמן: כמה מהם במשרות בכירות?

<אמי פלמור: אז זהו - - -

עיסאווי פריג': מה החלוקה של ה-420 ומשהו שציינת, פחות או יותר?

<אמי פלמור: מאה אחוז.

<אמי פלמור: מה שנקרא לא תצליחו להפתיע אותנו בשום שאלה היום, אני מבטיחה לכם.

<אמי פלמור: אחד הדברים שאנחנו מפרסמים בדו"ח הזה, קודם כל יש לנו קרוב ל-40 יחידות שונות ואני גם מפרסמת כל יחידה במספרים נומינאליים ובאחוזים - מה ההרכב של היחידה, גם כדי לייצר סוג של תחרות ומודעות בין היחידות השונות, בין אם זה פרקליטות המדינה או השמאי הממשלתי או רשות הפטנטים או הסנגוריה הציבורית.

<אמי פלמור: יש היום ולאחר הרשימה הזאת, רשימה של בעלי התפקידים הבכירים.

<אמי פלמור: גם כדי להראות את רמות המשרה וגם כדי להראות את התפקידים.

<אמי פלמור: יש קודם כל קרוב ל-5% שהם 5% מכלל הדרגים הבכירים במשרד, שהם בני החברה הערבית.

<אמי פלמור: המספר המהותי - - -

עיסאווי פריג': כשאת אומרת 'ערבית' את מכלילה דרוזים?

<אמי פלמור: בהחלט.

<אמי פלמור: וגם - - -

עיסאווי פריג': לא, זה חשוב לפרוטוקול, שהדרוזים הם ערבים.

<אמי פלמור: כן.

<אמי פלמור: אנחנו לא עושים הבחנה בהקשר הזה.

עיסאווי פריג': זה מאד חשוב.

עיסאווי פריג': אנחנו רוצים שלא יעשו הבחנה.

עיסאווי פריג': דרוזים הם ערבים.

<אמי פלמור: תאמין לי, כבר יש פה הבדל בין הדורות.

<אמי פלמור: המבוגרים רוצים ככה, הצעירים רוצים ככה.

<אמי פלמור: כל אחד מושך לכיוון שלו.

<אמי פלמור: מה שחשוב להגיד לגבי משרות בכירות, שמנהלת אגף משאבי אנוש אצלנו ערבייה.

<אמי פלמור: הדבר הזה יש לו משמעות הרבה מעבר לשאלה של דירוג ודרגה, אלא יש משמעות לנוכחות ולהשפעה של התפקיד הזה.

<אמי פלמור: יש לנו מנהלי מחלקות בפרקליטות, בסנגוריה הציבורית.

<אמי פלמור: בוחני פטנטים.

<אמי פלמור: דיין בבתי הדין לעררים.

<אמי פלמור: שמאי הממשלתי.

<אמי פלמור: באמת, מגוון מאד רחב, אבל אני רוצה דווקא לדבר בזכות משרות זוטרות, כדי לדבר משהו על התהליך.

<אמי פלמור: כשאני מזהה ש-86% מכלל הפרקליטים האם כאלה שהיו בעבר מתמחים בפרקליטות, אני מסיקה מזה שיש חשיבות עצמה בלגדל דור של סטודנטים ומתמחים מהקבוצות שרוצות להשתלב בעתיד בפרקליטות.

<אמי פלמור: ובסוף התהליך מעיד על כך שאם התחלת את הדרך שלך אצלנו, ההמשך גם הוא פתוח בפניך.

<אמי פלמור: עכשיו צריך לדבר על סדרה של תהליכים שהמשרד עושה, בין אם זה כנסים, בין אם זה הדרכה לדרג שמראיין מועמדים לעבודה.

<אמי פלמור: מאות אנשים במשרד המשפטים עברו סדנאות לריאיון רב תרבותי שקו משווה הציגו בפנינו ואם מישהו חושב שזה שרת רק את בני החברה הערבית, ריאיון רב תרבותי שירת את החרדים שמתמודדים, את יוצאי אתיופיה שמתמודדים וכל אדם שיש לו, יש איזה שהוא צורך לחשוב אחרת כשמראיינים אותו.

<אמי פלמור: כמו שאמרתי, היום התהליך הזה הוא תהליך שהוטמע.

<אמי פלמור: חשוב לי להגיד, אמנם חבר הכנסת טיבי עושה את זה מתוך דאגה חשובה ורלבנטית לחברה הערבית, אני מאמינה ומשוכנעת ומדברת על זה בכל מקום, שזה צורך שלנו, של משרדי הממשלה, שיהיו בקרב עובדי המדינה כל אזרחי מדינת ישראל, נקודה.

<אמי פלמור: אנחנו משרתים את כל אזרחי המדינה.

אחמד טיבי: כולנו.

<אמי פלמור: אנחנו משרתים את כל אזרחי המדינה.

<אמי פלמור: אנחנו רוצים לייצר אמון בשירות שאנחנו נותנים.

<אמי פלמור: כולנו מבינים שכשאתה רואה אדם שאתה מאיזו שהיא סיבה מרגיש סוג של קרבה אליו, זה מייצר אמון.

<אמי פלמור: וזה נוגע לכל הקבוצות בחברה הישראלית ואפשר לנתח את זה אחד לאחד.

<אמי פלמור: אני אגיד דבר נוסף שהוא חשוב.

<אמי פלמור: בסוף זה בא לידי ביטוי, מישהו הזכיר את הרמדאן.

<אמי פלמור: אני אגיד שלמשל בשנים האחרונות הבנו שהרמדאן צריך להיות חלק מלוח השנה שלנו, אז לא עושים כנסים במהלך הרמדאן, כי הדבר הזה מקשה על מנהלים ועל עובדים לקחת חלק בכנסים.

<אמי פלמור: או פתאום הגיעה פנייה של עובדים, שאי אפשר לדווח על כוננויות בתקופת הרמדאן, כי זו תקופה שבה העובדים יוצאים מוקדם יותר והגענו להסדר עם נציבות שירות המדינה, שיאפשרו דיווח על כוננויות לבני החברה הערבית במהלך חודש הרמדאן.

<אמי פלמור: הדבר הזה משרת לא רק את עובדי משרד המשפטים, אלא את כל העובדים הערבים בשירות הציבורי.

<אמי פלמור: מה שחשוב לי להגיד מעבר לזה, זה שיש לנו היום במשרה מלאה את גברת סמא צפורי, שאחראית על גיוון במשרד המשפטים.

<אמי פלמור: התפקיד שלה הוא לא רק לראות שיש גיוון בכל היחידות, אלא לסייע בשימור של כוח האדם ועם זה אני אסיים.

<אמי פלמור: בסוף רוב משרדי הממשלה נמצאים בירושלים.

<אמי פלמור: לנו יש פריבילגיה שאנחנו פרושים ב-70 אתרים ברחבי הארץ.

<אמי פלמור: לא פשוט לבוא ולעבוד בירושלים מכל מיני סיבות, בוודאי כשמרכז החיים שלך הוא בצפון או בדרום ואנחנו רואים שאנשים שמחזיקים מעמד עד החתונה ולפעמים בגילאי הגן של הילדים שנולדים, ברגע שמתחיל עניין של בית ספר, אפילו אימן לדעתי עזב את ירושלים בשלב בית הספר, מתחילים לעזוב.

<אמי פלמור: אז צריך לחשוב על האתגר הזה, איך באמת הופכים את הדבר הזה לכדאי.

<אמי פלמור: אני אגיד שני דברים שצריך להבין אותם.

<אמי פלמור: קודם כל כל השירות הציבורי צריך להתחיל להבין שהעבודה לא מתבצעת רק בתוך ארבעה קירות בירושלים.

<אמי פלמור: יש היום דרך לעבוד מרחוק.

<אמי פלמור: לא חייבים לנסוע כל יום.

<אמי פלמור: לא חייבים להעתיק את המגורים לירושלים.

<אמי פלמור: יש לנו מודלים של העסקה, למשל ברשות הפטנטים, שבה עובדים חצי שבוע בירושלים וחצי שבוע בבית.

<אמי פלמור: זה אומר שיש שבועות שאנשים מגיעים רק פעמיים בשבוע לירושלים ושבועות של שלוש פעמים.

<אמי פלמור: זה משרת מאד את האוכלוסייה שחיה בפריפריה.

<אמי פלמור: כמובן גם את החברה הערבית, ויש לנו בוחני פטנטים ערבים שגרים בצפון וככה הם עובדים.

<אמי פלמור: גם בתפקידים אחרים שבהם חשוב לנו להביא אדם מתאים, אנחנו יכולים לאפשר עבודה מרחוק, ואני קוראת לנציבות, במסגרת הכלים שצריך לפתח והחשיבה מחוץ לקופסא, להתחיל לפתח את הכלים האלה.

<אמי פלמור: זה ישרת אנשים עם מוגבלות שלא רוצים להיות על הכבישים.

<אמי פלמור: זה ישרת - - -

יעל גרמן: נשים.

מיכל רוזין: הורים בכלל.

<אמי פלמור: ערכים של סביבה, של עולם ירוק, שלא צריך כל היום לנסוע.

<אמי פלמור: זה יקדים את ההתפתחות של תחבורה.

<אמי פלמור: אנחנו יודעים שבלי תחבורה קשה מאד להגיע למקום עבודה וגם הדבר הזה הוא מאפיין של האוכלוסייה הערבית.

<אמי פלמור: 50% מהעובדים הערבים שלנו הן נשים ערביות.

<אמי פלמור: אנחנו מאד מאד גאים בדבר הזה.

<אמי פלמור: זה אומר משהו על סביבת עבודה שהיא ידידותית למשפחה והיא ידידותית לנשים, אבל הקשיים התחבורתיים ביציאה מכל מיני אזורים בארץ, היא חסם שצריך להתמודד איתו, לא רק ביצירת תשתיות תחבורה, גם בתפיסה אחרת של צורת ההעסקה בשירות הציבורי.

<אמי פלמור: זהו.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חברת הכנסת סתיו שפיר.

אחמד טיבי: יצאה.

אחמד טיבי: אני רוצה לברך את חבר הכנסת עיסאווי פריג' שהגיע ואת חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: עכשיו נציג את הדו"ח ואחר כך אימן סייף יגיב עליו ואנשים אחרים שיבקשו להגיב.

אחמד טיבי: מי יציג את דו"ח המעקב?

<נועה רוזנפלד: אני.

אחמד טיבי: יישום החלטות הממשלה לייצוג הולם עבור האוכלוסייה הערבית, הדרוזית והצ'רקסית בשירות המדינה.

אחמד טיבי: בבקשה, תציגי את עצמך.

<נועה רוזנפלד: שלום.

<נועה רוזנפלד: שמי נועז רוזנפלד, אני מהמרכז להעצמת האזרח ואנחנו עקבנו בשנה האחרונה, יחד עם יוזמות קרן אברהם וארגון מעש, אחרי יישום החלטות הממשלה ב-2007 ו-2009 ליצירת ייצוג הולם.

<נועה רוזנפלד: אלה שתי החלטות הממשלה האחרונות שהתקבלו בנושא הזה.

<נועה רוזנפלד: כלומר אין מדיניות עדכנית יותר לעקוב אחריה ולכן מה שאתם רואים כאן זה מעין צילום רנטגן של מה שקורה כרגע עם ייצוג הולם לערבים בשירות המדינה.

<נועה רוזנפלד: אז הבשורה הראשונה היא שהמדינה עמדה ביעד שהיא הציבה לעצמה.

<נועה רוזנפלד: היא הגיעה ל-10% ייצוג הולם, אבל היא עשתה את זה באיחור של 4 שנים.

<נועה רוזנפלד: דיברה פה מנכ"לית משרד המשפטים, אבל לצערי משרד המשפטים הוא יוצא מן הכלל שאינו מעיד על הכלל.

<נועה רוזנפלד: בשנת 2016 הגיעו ל-10% ייצוג הולם, מה שהיו אמורים לעשות בשנת 2012.

<נועה רוזנפלד: כמובן, דיברו על זה כבר, ברגע שנכנסים למספרים, אז רואים שמשרד הפנים, משרד הבריאות ויחידות משרד הבריאות מושכים למעלה את הממוצע עבור כל משרדי הממשלה.

<נועה רוזנפלד: כשהולכים ליחידת המטה הרגילה, בוא נקרא לזה ככה, ובדו"ח שמוצג בפניכם גם נמצאים המספרים, אז מתגלה האמת והיא שבהנהלת בתי המשפט יש 3.5, במשרד ראש הממשלה יש 1.9, ברשות המיסים יש 4.2 וכן הלאה.

<נועה רוזנפלד: אלה המספרים.

<נועה רוזנפלד: הנציבות אומרת שבשנה האחרונה יש עלייה במספרים, שאנחנו עדיין לא רואים אותה, אבל למען האמת העלייה הזאת נובעת מהקליטה של 1,500 עובדי קבלן בבתי החולים הממשלתיים, שהם עובדי ניקיון.

<נועה רוזנפלד: כך ש - - -

מיכל בירן: כשהיא מבורכת לכשעצמה, אבל זה פשוט לא - - -

<נועה רוזנפלד: שהיא מבורכת, אין ספק, אבל - - -

מיכל בירן: זה לא עונה על המטרה שלשמה התכנסנו.

<נועה רוזנפלד: אבל אם אנחנו מדברים על ייצוג הולם, איכותי, בדרגי ניהול, עתודות וכן הלאה, אז לא זו הייתה כוונת המשורר.

<נועה רוזנפלד: לא רק משם היינו רוצים לראות את העלייה.

<נועה רוזנפלד: אז מה שהיה צריך לקרות כפועל יוצא מהחלטת הממשלה, זה שתיכתב תכנית חמש שנתית עבור כל אחד מהמשרדים ותובא לאישור אצל הנציבות וזה לא קורה.

<נועה רוזנפלד: אין דבר כזה.

<נועה רוזנפלד: המשרדים באים לאשר אצל הנציבות כל שנה את התכנית השנתית שלהם, אבל אין ראייה הוליסטית כזאת ותכנית שזזה קדימה.

<נועה רוזנפלד: מה שקורה היום זה ש-30% מהמשרות שיוצאות החוצה הן משרות ייעודיות.

<נועה רוזנפלד: אחת מכל שלוש משרות היא משרה לערבי, בדואי, דרוזי או צ'רקסי.

<נועה רוזנפלד: אז אם החלטת הממשלה דיברה על זה ש-30% מהמשרות ייעודו רק למגזר הערבי, אם עושים את החשבון הזה, שכל משרה, כלומר ש-30% מהמשרות הן משרות ייעודיות ורק אחת משלוש ממנה היא משרה שמגיעה לאוכלוסייה הערבית, בוודאי שלא עומדים ב-30% שהיא מיועדת רק לאוכלוסייה הזאת.

עיסאווי פריג': אבל על פי מה שאת אומרת, בתהליך החקיקה שהיה בשנה האחרונה, שאני ראיתי, תמיד דאגתם לחלק דרוזי, בדואי, ערבי.

עיסאווי פריג': למה שאתם נותנים את הנתונים כאן, אנחנו לא רואים - - -

<נועה רוזנפלד: - - - אני לא הנציבות.

עיסאווי פריג': אתה מבין?

עיסאווי פריג': אני רוצה לראות את זה בעין, כי אתם הקפדתם לאורך תהליך החקיקה בממשלה הזאת, תמיד - - -

אחמד טיבי: לא היא.

עיסאווי פריג': לא היא, סליחה.

אחמד טיבי: אלה שעמדו מאחורי החקיקה.

עיסאווי פריג': הבלטתם את החלוקה הזו והחלוקה הזו הייתה חשובה לכם.

<נועה רוזנפלד: תיכף תשאל את - - -

עיסאווי פריג': אז למה שאנחנו באים לתוך המספרים, אני לא רואה את החלוקה הזו?

עיסאווי פריג': זה מבלבל אותי.

אחמד טיבי: תודה, חבר הכנסת פריג'.

אחמד טיבי: בבקשה, תמשיכי.

<נועה רוזנפלד: אוקיי, אני מתקדמת.

<נועה רוזנפלד: הייתה בתוך החלטת הממשלה - - -

אחמד טיבי: מי שרוצה לדבר שישלח לי הערה, כדי להירשם.

<נועה רוזנפלד: כיוון שיש את הנושא הגיאוגרפי, בתוך החלטת הממשלה הפעילו כלי של סיוע בשכר דירה ובהחזר הוצאות נסיעה לאנשים שייסעו או שיעתיקו את מקום מגוריהם לאזור שבו יש יותר משרדי ממשלה.

<נועה רוזנפלד: כלומר קרי ירושלים.

<נועה רוזנפלד: אין מדידה של הכלי הזה.

<נועה רוזנפלד: כלומר אנחנו שאלנו עד כמה משתמשים בזה, זה כן אפקטיבי, זה לא אפקטיבי.

<נועה רוזנפלד: הכסף שניתן זה מספיק, זה לא מספיק, אבל כשלא מודדים את טיב השימוש בכלי, אז אי אפשר לומר האם הוא טוב או רע או כדאי להגדיל אותו או להרחיב אותו.

<נועה רוזנפלד: אז למעשה זה נשאר חסר, העניין הזה.

<נועה רוזנפלד: הפסיקו בשנת 2012 לצבוע משרות של סטודנטים ערבים ונכון להיום 5.6% מהסטודנטים בשירות המדינה הם סטודנטים ערבים, כך שגם שם אין ייצוג הולם לערבים בקרב הסטודנטים.

<נועה רוזנפלד: בנוגע לנגישות ומידע.

<נועה רוזנפלד: אתר נציבות שירות המדינה הוא לא בשפה הערבית.

<נועה רוזנפלד: משרות לא מתפרסמות בשפה הערבית.

<נועה רוזנפלד: בשנת 2014 הנציבות עשתה מעין פיילוט כזה עם קו משווה, יצאה להתקשרות - - -

<אמי פלמור: אצלנו זה מתפרסם בערבית.

<נועה רוזנפלד: אצלנו זה כלל שאינו מעיד על הכלל.

עיסאווי פריג': שיתרבו כאלה.

אחמד טיבי: שירבו.

עיסאווי פריג': שירבו.

<נועה רוזנפלד: זה לא בערבית.

<נועה רוזנפלד: שילוב נציגים ערבים כחברים בוועדת בוחנים – דיברה פה רחלי על העניין הזה של מי בוחר.

<נועה רוזנפלד: העניין הזה הוא לא מעוגן ונעול באופן טוטאלי.

<נועה רוזנפלד: תמונת המצב היא עמומה בעניין הזה ולגבי הדיווח, התקדמות החלטת הממשלה, אין דיווח, כי גם ועדת השרים בעניין הזה לא מתכנסת, אז מין הסתם בשנים 2015 ו-2015 היא לא קיבלה דיווחים.

<נועה רוזנפלד: אז זו תמונת המצב.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אימן, בבקשה, מנכ"ל הרשות לפיתוח כלכלי.

אחמד טיבי: בבקשה אדוני.

<אימן סייף: טוב, אז אני כידוע לכם לא עובד הנציבות ולא בא לענות בשום הנציבות, היא צריכה לענות בשם - - -

אחמד טיבי: יש כאן נציג של הנציבות?

<רועי דרור: כן, יש פה נציגים של הנציבות ושל משרד ראש הממשלה, הם יענו על מה שצריך.

<אימן סייף: אז אני ברשות

<אימן סייף: כם אתייחס לנושא בכמה היבטים.

<אימן סייף: אז כמובן אני מברך על הכינוס, ד"ר טיבי ואני חושב שזה מאד מאד חשוב לכנס את הוועדה הזאת ולהמשיך ולדון בנושא הזה, כי לדעתי בשנתיים-שלוש האחרונות הנושא הזה ירד לצערי הרב מסדר היום.

<אימן סייף: אנחנו כמובן, כרשות לפיתוח כלכלי במשרד לשוויון חברתי, אחראים על הנושא של שילוב כלכלי, פתוח כלכלי של אוכלוסיית המיעוטים ועושים המון פעילות במטרה להגיע בעצם ליעדים שהממשלה קבעה לנו; וכמובן דגש על שוק העבודה.

<אימן סייף: בנושא של שוק העבודה אז אנחנו כמובן פועלים בכמה מישורים על מנת להגדיל את שיעור האוכלוסייה הערבית בשוק העבודה.

<אימן סייף: אז כמובן שהמגזר הציבורי הוא אחד מהם, אבל לא רק.

<אימן סייף: המגזר העסקי ודובר כאן על זה, יש לנו פרויקט באמת מדהים, קולקטיב אימפקט, ששם אנחנו ממש עובדים עם כל תאגיד ותאגיד ויחד איתו בונים תכנית עבודה רב שנתית להכניס בעצם עובדים ערבים ל - - -

מיכל בירן: איזה תמריצים הם מקבלים?

<אימן סייף: הם לא מקבלים תמריצים, הם מקבלים פשוט רק עבודה וליווי ומודל עסקי.

<אימן סייף: המטרה שלנו דרך אגב, גם במגזר העסקי וגם פה במשרדי הממשלה, אני חושב שמה שאמי אמרה כאן זה הדבר האמיתי.

<אימן סייף: זה שהגיוס של העובדים הערבים יהיה חלק מה-DNA של משרדי הממשלה.

<אימן סייף: שלא צריך לא תמריצים ולא תכניות ייעודיות בשביל לקלוט ערבים.

<אימן סייף: לא בממשלה וגם לא במגזר העסקי.

<אימן סייף: זה בעצם היעד שלנו.

<אמי פלמור: מתוך הבנת הערך.

<אימן סייף: חד משמעית.

<אימן סייף: ולכן יש לנו כאן סדרה של פרויקטים ופעולות שאנחנו עושים.

<אימן סייף: אני לא אלאה אתכם בכל הדברים האלה, אבל אנחנו עוסקים באמת המון בנושאים האלה.

<אימן סייף: התוצאות שאנחנו רואים בעצם בשנים האחרונות הן שיש עלייה בשיעור התעסוקה של האוכלוסייה הערבית, דגש על האוכלוסייה של נשים ערביות.

<אימן סייף: נכון, אנחנו עדיין ב-30% ויש פער גדול מול האוכלוסייה היהודית, אבל זו בהחלט עלייה יפה.

<אימן סייף: יש באמת מהפכה, הייתי אומר, במגזר הערבי בכל מה שקשור לנושא של ההשכלה הגבוהה, בדגש על נשים ערביות.

<אימן סייף: תסתכלו כאן על הגרפים.

<אימן סייף: הנשים הערביות - 14% מהן עם תואר אקדמי ולכן זה חשוב מאד.

<אימן סייף: האוכלוסייה הערבית רוצה להיכנס לשוק העבודה, חייבים לתת להם אופק תעסוקתי, אם זה בממשלה ואם זה במגזר העסקי.

<אימן סייף: זה עלה כאן כמובן בדו"ח, יש עלייה בשיעור האוכלוסייה הערבית שנכנסת למשרדי הממשלה.

<אימן סייף: אני כאחד שנכנס למשרד הכלכלה בשנת 1994, הייתי בין הכלכלנים הערבים הראשונים שנכנסו לממשלה בשנת 1994.

<אימן סייף: אני מאד שמח לראות את השינוי שחל במשרדי הממשלה וצריך להגיד את זה.

<אימן סייף: גם הדו"ח דיבר על זה.

<אימן סייף: יש גידול בכ-88% של עובדים ערבים שנכנסו לשירות המדינה בין שנת 2007 לשנת 2015 לעומת 19% עובדים חדשים שנכנסו לשירות המדינה בשנים האלה.

<אימן סייף: אז יש כאן באמת מגמה מבורכת בהקשר הזה.

<אימן סייף: החסמים שגם הדו"ח העלה אותם וגם כן בוועדה להסרת חסמים שאמי עמדה בראשה, זיהינו את החסמים האלה.

<אימן סייף: מדברים על החסם הגיאוגרפי כחסם מרכזי, הדרישה לניסיון במכרזים והקטע של חוסר הידע בקרב האוכלוסייה הערבית.

<אימן סייף: אלה בעצם החסמים שזיהינו.

<אימן סייף: גם חוסר אמון בקרב האוכלוסייה הערבית לתהליך שקורה בתוך משרדי הממשלה – תפור, לא תפור וכל הדברים שאנחנו בעצם מכירים.

<אימן סייף: חייבים גם להגיד, בחלק ממשרדי הממשלה ולצערי הרב אני חייב להגיד בחלק גדול ממשרדי הממשלה, הם לא מאמינים בסוגיה של שילוב ערבים בתוך משרדי הממשלה.

<אימן סייף: הדוגמא של אמי כאן

<אימן סייף: באמת היא יוצאת מן הכלל והלוואי והיו לנו עוד מנכ"לים של משרדי ממשלה ושרים שמאמינים, כפי שאמי והמשרד שלה בעצם מאמינים בסיפור הזה.

<אימן סייף: אם היה לנו באמת את האמונה הזאת ואת הרתימה של הנהלת המשרד ואת הגיוס של העובדים הערבים, אני חושב שהמספרים היו הרבה יותר טובים.

<אימן סייף: ולכן מה שעשינו בשנים האחרונות, וזה השקף האחרון, ובזה אני מסיים, אני אעבור על זה, אדלג על זה, כי עשינו קמפיין גם בקרב האוכלוסייה הערבית כתוצאה מהדברים האלה, אבל מה שעשינו זה גיבשנו.

<אימן סייף: יש טיוטה של החלטת ממשלה, ד"ר טיבי.

<אימן סייף: יחד עם אמי ועם הצוות שלה ישבנו ובאמת חקרנו מה צריך לעשות על מנת להתקדם.

<אימן סייף: לצערי הרב לא קיבלנו שיתוף פעולה ממשרד האוצר בנושא הזה וגם נציבות שירות המדינה - והם יגידו כאן - לא מאמינה שצריך בעצם לקדם החלטת ממשלה חדשה.

<אימן סייף: אנחנו חושבים באופן מקצועי ביותר שצריך החלטת ממשלה חדשה.

<אימן סייף: צריך לקבוע יעד חדש לנושא הזה.

<אימן סייף: הסוגיה של מספר המשרות המיועדות, גם עם הדבר הזה צריך להמשיך, אין מה לעשות, צריך אפליה מתקנת.

<אימן סייף: הסוגיה של ההסברה מול האוכלוסייה הערבית והריצ'ינג האוט שדיברה עליו אמי, הוא קריטי בנושא הזה.

<אימן סייף: הקמת מאגר מועמדים, תכניות עתידים בשירות המדינה.

<אימן סייף: אתם יודעים, יש היום כניסה של צעירים צוערים יהודים בעיקר לשירות המדינה.

<אימן סייף: אז חשוב שנעשה גם תכנית של צוערים לאוכלוסייה הערבית, להכניס אותם לשירות המדינה.

<אימן סייף: כלים לעבודה בירושלים, בתל אביב – אני מאד מסכים עם אמי – שגם עבודה מהבית, בעיקר גם כן לנשים ערביות שייכנסו לתוך הסיפור הזה.

<אימן סייף: והכי הכי חשוב, ובזה לא הצלחנו, זה בעצם לחייב את משרדי הממשלה לגבש תכניות עבודה חמש שנתיות עם יעדים מדידים, על מנת בעצם להגיע ליעד הנכסף הזה.

<אימן סייף: אין לנו את התכניות האלה ואני מניח שנציבות שירות המדינה תענה על זה.

<אימן סייף: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

יעל גרמן: אני רוצה לשאול שאלה.

אחמד טיבי: הערה, חברת הכנסת גרמן.

יעל גרמן: לא הערה, שאלה.

יעל גרמן: איזה אחוז מהבוגרים עובדים באמת במקצוע שהם סיימו?

מיכל בירן: כי אנחנו יודעים למשל על המון נשים שלומדות הוראה ובסוף עובדות בספרות.

יעל גרמן: נכון, אבל לא רק, גם מהנדסים ועורכי דין.

<אימן סייף: נכון, יש אחוז גבוה, אני מסכים איתך.

מיכל בירן: כי הם הולכים להיות מורים.

מיכל בירן: הם לא מתקבלים להנדסה, הם הולכים להיות מורים ומי שלמד הוראה הולך ל - - -

<אימן סייף: בתחום ההייטק למשל זה מאד בולט.

<אימן סייף: יש לנו המון בוגרים שלמדו את מקצועות ההייטק, שהם מועסקים היום כמורים ומורות ו - - -

יעל גרמן: יש לך נתונים לגבי האחוזים, איזה אחוז עובדים במקצוע שסיימנו ואיזה לא?

<אימן סייף: יש לנו את הנתונים האלה, אני לא זוכר.

<אימן סייף: אימאן, אולי לך יש כמשרד העבודה?

<אימאן טרביה-אלקאסם: אנחנו נוכל לשלוח את זה באופן מסודר, אבל יש לי נתונים על תחום האקדמאים, אני אשמח להציג.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: בינתיים אני רוצה שנציב שירות המדינה ידבר, או מי מטעמו.

<רועי דרור: יש מצגת.

אחמד טיבי: מצגת, בבקשה.

יעל גרמן: עתירי מצגות אנחנו.

<רועי דרור: לא, זה יהיה קצר, חברת הכנסת.

מיכל רוזין: היא לא אמרה את זה לרעה, ההיפך.

יעל גרמן: לא, אני דווקא מעודדת מצגות קצרות, הן הכי אפקטיביות.

<רועי דרור: קודם כל תודה רבה על הכנס.

<רועי דרור: אני חושב שהנושא הוא נושא חשוב.

<רועי דרור: אני רועי, אני ראש צוות ממשל במשרד ראש הממשלה ויושב איתי פה בלאל, מהנציבות.

<רועי דרור: שנינו חברים בוועדה שבעצם קובעת יעדים דיפרנציאלים ביחד עם משרדי הממשלה לכלל האוכלוסיות.

<רועי דרור: יש העתקים על השולחנות.

<רועי דרור: נדבר ממש בקצרה על הנתונים כדי שנתחדד רגע על הבעיות, על ההתקדמות לעומת אי ההתקדמות ונתייחס להערות שעלו פה עד עכשיו.

<רועי דרור: אז קודם כל השקף הראשון מראה שהממשלה משקיעה בשלוש השנים האחרונות, עושה קידום משמעותי בתחום הייצוג ההולם.

<רועי דרור: כלומר היינו בפער גדול מהיעד וסגרנו אותו בזמן יחסית קצת ממה שהיה קודם.

<רועי דרור: כלומר ההתקדמות בשלוש השנים האחרונות - - -

עיסאווי פריג': זה ערבים, מה יש לך לעשות כאן?

עיסאווי פריג': אני שואל.

<רועי דרור: אז אני אגיד, בשקף שמוצג אנחנו רואים שבשלוש השנים האחרונות הממשלה סוגרת את הפער באופן יחסית יותר מהיר בכלל משרדי הממשלה, לא רק במשרדי הבריאות והפנים כפי שהיה בעבר.

<רועי דרור: במשרדים בהם יש ייצוג מועט על גבול ההזוי, מוקפאת אצלם הקליטה עד אשר שתיים מתוך שלוש משרות מסומנות או אחת מתוך שתיים.

<רועי דרור: כלומר גם משרד ראש הממשלה לדוגמא ונציבות שירות המדינה צריכים לסמן שתיים מתוך שלוש משרות לייצוג לאוכלוסיות שבהן הם לא עומדים ביעדים.

<רועי דרור: כשיוצג השקף הראשון אנחנו נגיד שאנחנו גם רואים עלייה יוצאת דופן בכמות המועמדים למכרזים.

<רועי דרור: זה לא מספיק, כלומר הגענו בשנת 2016 ל-14%.

<רועי דרור: כלומר יש כניסה יותר גבוהה ממה שהיה בעבר, שהיינו על 7%-8% מכלל המועמדים.

<רועי דרור: אנחנו כבר ב-14% ואנחנו רוצים לעלות במועמדים, שזה הרבה יותר חשוב מסימון משרה כזו או אחרת, וזה לא רק משרד המשפטים.

<רועי דרור: לגבי השקף השני, מה שאתם רואים למטה ולא ברור, זה שאנחנו רואים שהבעיה שלנו גדלה ככל שאנחנו עולים בדרגות.

<רועי דרור: בדרגות של חוזי בכירים אנחנו נמצאים על 3.2% ואחת מתחת אנחנו נמצאים ב-5.3%.

<רועי דרור: גם זה עולה בשנתיים האחרונות, אבל רחוק מהיעד הכללי שהצבנו לנו כממשלה.

<רועי דרור: יש גם חלוקה לאיזה משרדים עומדים ואיזה לא.

<רועי דרור: איזה רחוקים מהיעד.

<רועי דרור: אנחנו עובדים עם כל משרד ומשרד - לא עם משרד המשפטים - שלא עומד ביעד ובונים איתו תכנית עבודה מפורטת לאוכלוסיות המגוונות שלא עומדות ביעדים.

<רועי דרור: עוד שקף, יש התפלגות שעושה הבחנה בין האוכלוסייה הכלכלית ואיזה דירוגים היא נמצאת לבין האוכלוסייה הערבית.

<רועי דרור: אגב, בדו"ח של הנציבות מהשנה האחרונה מופיעה הפרדה בין המגזר הבדואי, סליחה הדרוזי, אני אדייק, בלאל.

<רועי דרור: חבר הכנסת עיסאווי פריג', בדו"ח האחרון של נציבות שירות המדינה יש הבחנה בין דרוזים - - -

עיסאווי פריג': אנחנו יכולים לקבל את זה עכשיו לראות?

<רועי דרור: כן.

<רועי דרור: זה נמצא באתר אינטרנט.

<רועי דרור: אנחנו תיכף נשלח את זה.

עיסאווי פריג': אני רוצה שתנטרל את זה בחלוקת האחוזים.

עיסאווי פריג': כשאני הסתכלתי על הטבלה של החברים כאן, זה מבלבל אותנו.

<רועי דרור: אז יש את אותה טבלה באינטרנט על שנת 2015.

<רועי דרור: היא בחלוקה גם לאוכלוסייה הדרוזית.

<רועי דרור: אנחנו רואים ששתי האוכלוסיות סובלות מבעיות דומות.

<רועי דרור: תיכף נדבר שנייה על החסמים.

<רועי דרור: גם האחוזים מתפצלים באופן יחסי די דומה.

<רועי דרור: כלומר יחסי לאוכלוסייה ואנחנו נדבר על זה עוד דקה.

<רועי דרור: בסוף, בשקף האחרון שלא רואים בכלל כלום, כדי שלא תראו איפה עומד משרד ראש הממשלה, אז מופיע בעצם בכל משרד כמה עובדים יש, כמה בני מיעוטים - - -

עיסאווי פריג': אולי תעמוד על משרד הפנים, זה ה - - -

<רועי דרור: לא, לא, גם ש - - -

ג'מעה אזברגה: זה הכי גבוה.

ג'מעה אזברגה: לפי הדעת שלנו כולם שם.

<רועי דרור: חבר הכנסת עיסאווי פריג', כשאנחנו מוציאים את אנשי הדת שנמצאים במשרד הפנים, עדיין הממשלה עומדת ביעד.

<רועי דרור: אני אפסיק את הדיון הזה על הנושא של משרד הפנים כי הוא מיותר והוא גם פוגע במהות הדיון.

<רועי דרור: גם אם אתם מוציאים את אנשי הדת במשרד הפנים החוצה, עדיין הממשלה עומדת ביעד של 10%.

<רועי דרור: אני רוצה שנייה ל - - -

<קריאה: אבל עם בתי חולים ממשלתיים.

<רועי דרור: רגע, קודם כל בוא שנייה נראה.

<רועי דרור: שירות המדינה מונה 74,500 עובדים.

<רועי דרור: העובדים האלה הם עובדי שירות המדינה ומי שנותן שירות בבית חולים – אשתי מתמחה בהדסה, אבל היא לא במערכת הציבורית – אבל אני חושב שמי שנותן שירות בבית חולים ממשלתי חשוב לא פחות אם הוא ראש צוות ממשל כזה או אחר.

<רועי דרור: גם אם מנתחים, העלייה באחוז המועמדים ובאחוז האיוש בסופו של דבר, היא מופרדת, היא נמצאת גם במשרדי הממשלה הכלליים וגם בבתי החולים.

<רועי דרור: השינוי בשלוש השנים האחרונות הוא שינוי משמעותי לחיוב.

<רועי דרור: אני לא אומר ורק שנייה אני אתייחס למה שאמרו מנכ"לית משרד המשפטים וחברי אימן סייף.

אחמד טיבי: לגבי הרשימה הזאת, אני לא מצליח לראות מרחוק, למרות שזה כל כך גדול.

אחמד טיבי: כמה ערבים יש ברשות לפיתוח הבדואים?

<קריאה: שניים.

עיסאווי פריג': יש שניים.

אחמד טיבי: אני מבקש שהוא יענה.

<רועי דרור: שניים.

אחמד טיבי: מסך?

<קריאה: כ-90.

<קריאה: אני אעזור לך, 90.

<רועי דרור: הם שלושה אחוז מכלל ה - - -

אחמד טיבי: רוב הבדואים הם יהודים או?

מיכל בירן: תלוי מי סופר.

<רועי דרור: חבר הכנסת, אני לא - - -

<אמי פלמור: לא, האמת שצריך לשאול האם הבדואים רוצים להיות חלק ממנהלת הבדואים?

<אמי פלמור: זאת שאלה לא הוגנת.

<קריאה: בכלל לא רוצים להיות.

<אמי פלמור: זאת שאלה לא הוגנת.

<רועי דרור: לא, אבל אני אתייחס למשרד - - -

עיסאווי פריג': אני מסכים עם הגברת.

אחמד טיבי: אגב, זה לא מתנגש עם האמירה שלמרות שהבדואים לא רוצים, שמים עליהם גוף של 90 איש, שהם אומרים שהוא גוף עוין.

<רועי דרור: חבר הכנסת טיבי, אני רוצה להתייחס.

<רועי דרור: תראה, בוא נסתכל על המשרדים העיקריים.

<רועי דרור: זה חשוב מאד שנראה את המטרה המשותפת שיש לנו כאן, שיהיה יותר ייצוג, אמי ציינה את זה, שיותר מועמדים ייגשו לא רק למשרות של ייצוג הולם, אלא לכלל המשרות ויש לנו דרך ארוכה.

מיכל בירן: תראה, זה לא בשביל להקניט, אבל הבנת המצב לאשורו עוזרת לשרטט דרכים.

<רועי דרור: אין בעיה.

<רועי דרור: לא, אבל המצב לאשורו הוא שיש משרדים שמצטיינים, שעושים מאמץ ניכר, שעושים הבנה שלקלוט את האוכלוסייה הערבית זה חלק מה-DNA שלהם ויש כאלה שעוד לא הפנימו, ואנחנו התחלנו בשלוש השנים האחרונות לכפות כלים מאד משמעותיים ולא נעימים לאלה שלא הפנימו את השינוי הנדרש.

<רועי דרור: לצד זאת יש חסמים משמעותיים שלא נפתרו וצריך לפתור אותם מהצד שלנו, כממשלה.

<רועי דרור: לצד הנגישות למשרות צריך להיפתר ותומר ציין דו"ח שמשרד ראש הממשלה והנציבות ועוד משרדים אחרים היו שותפים לייצוג לאוכלוסייה החרדית.

<רועי דרור: שמנו כלים אחרים לנושא הנגישות.

<רועי דרור: אני חושב שרגע לפני שמעבירים לכם את המקל לעודד אנשים לגשת למכרזים, אנחנו צריכים בסופו של דבר לעשות את הכלים הפשוטים כדי שאנשים יגיעו למכרזים.

<רועי דרור: אנחנו עובדים על זה.

<רועי דרור: הנושא של נגישות צריך להיפתר.

<רועי דרור: זו סוגיה אחת וזה חסם ראשון מצד הממשלה.

מיכל בירן: אני אשמח שתגיד על זה רק בעוד מילים, מה צריך לקרות כדי שזה יקרה?

<רועי דרור: אני אתן דוגמא מה צריך לקרות.

<רועי דרור: לפרסם במקומות שאנשים מהאוכלוסייה קוראים.

<רועי דרור: כלומר לפעמים כדי להגיע לבן אדם אחד שנבחר במכרז צריך בן אדם אחד ואם אמא של מועמד קוראת את העיתון שלה בשפה הערבית, אז היא צריכה לקרוא כדי להתקשר ולהגיד תקשיב, שמעתי על משרה מעניינת כזאת וכזאת, תיגש.

<רועי דרור: אמא שלו, הוא, לא משנה.

<רועי דרור: הדרכים שבהם אתה מקבל, זה בסוף איזה שהוא עולם שלם של צירוף מקרים מרגש ואנחנו רוצים שאנשים יהיו מודעים למשרות ולאו דווקא המשרות של ייצוג הולם, אלא כלל המשרות.

<רועי דרור: אנחנו מפרסמים 3,000 מכרזים פומביים בשנה.

<רועי דרור: זה די הרבה.

<רועי דרור: זה נתח חשוב, שחשוב שנשמש דוגמא אישית בנגישות.

<רועי דרור: זה נושא אחד.

<רועי דרור: עשינו את זה נניח עם האוכלוסייה החרדית, לפרסם משרות כלליות בעיתונות החרדית.

<אמי פלמור: אנחנו פשוט עושים קידום ממומן בפייסבוק, שמכוון לאוכלוסייה הערבית.

<אמי פלמור: זה נראה לי הכי אפקטיבי.

<רועי דרור: אז אני חושב שהדוגמא של משרד המשפטים היא דוגמא טובה שניתן להרחיב אותה.

<רועי דרור: יש עוד אמצעים.

<רועי דרור: צריך להרחיב במספר רק של אמצעים את הנגישות.

<רועי דרור: זה דבר אחד.

<רועי דרור: הדבר השני שאמי ציינה והוא חשוב ויש לנו רשימה של חסמים שמתרחשים באזור הגן של הילדים.

<רועי דרור: אנחנו מגייסים הון אנושי מצוין מקרב האוכלוסייה הערבית וכמוני, שיש לי שתי ילדות בגן, שחבר טוב שלי בויצ"ו יש לו גם שני ילדים והוא יעזור לצפון בגלל המסגרת החינוכית וגם התמיכה החינוכית ורשת הביטחון.

<רועי דרור: אמי ציינה כמה פתרונות שאנחנו עובדים עליהם, עבודה מהבית, דפוסי העסקה אחרים.

<רועי דרור: כרגע הפתרונות האלה לא מייצרים את נקודת האיזון שתהיה משתלמת לבן האוכלוסייה הערבית להישאר בשימור בשירות המדינה, ואנחנו מאבדים אנשים מאד מאד טובים, שמתחילים בשירות המדינה, צומחים בשירות המדינה ובסופו של דבר הולכים ולכן הם גם לא מגיעים לסגל הבכיר.

<רועי דרור: כלומר הבעיה בכניסה מצטמצמת.

<רועי דרור: אנחנו רואים אותה מצטמצמת.

<רועי דרור: יש משרדים כמו המשרד שאני מייצג, שצריך להפעיל עליו כלים משמעותיים ואנחנו מפעילים כמשרד ראש הממשלה, כנציבות וכמשרד האוצר, שיושב פה.

<רועי דרור: הם שותפים לנושא הזה.

<רועי דרור: מצד שני עוד לא מצאנו פתרונות לחסמים לקידום האוכלוסייה הערבית ואני חושב שזה כיוון שאנחנו צריכים לשקול.

<רועי דרור: הדבר האחרון שאני אסיים בו, אני חושב שאנחנו צריכים להגיד שהתהליכים הם הוגנים.

<רועי דרור: הם הוגנים היום יותר מבעבר ואנחנו צריכים לעשות הסברה שהתהליכים הם הוגנים ויש סיכוי לזכות, ומצד שני אנחנו צריכים לרתום שותפים שיעזרו לנו לעודד את האוכלוסייה להביע אמון בתהליך.

<רועי דרור: בסופו של דבר התהליכים בשירות המדינה הם תהליכים הוגנים.

<רועי דרור: הם גם מתקצרים בלוחות הזמנים הכל הזמן ואנחנו רוצים שיהיו יותר מועמדים.

<רועי דרור: בשביל שיהיו יותר מועמדים לא מספיקה הממשלה.

<רועי דרור: אני מודה גם לשרת המשפטים וגם למנכ"לית משרד המשפט שעושים האוט-ריץ' מאד משמעותי ואנחנו רואים שזה נושא פירות, אבל אנחנו צריכים שעוד אנשים בממשלה יעשו האוט-ריץ'.

<רועי דרור: ברגע שזה יקרה והחברה האזרחית תסייע, אני חושב שיהיו לנו יותר מועמדים.

<רועי דרור: אני חושב שצריך לעמוד ביעד של 10% בכל משרד ממשלתי, וזה ההבדל בינינו לבין הרשות.

<רועי דרור: אנחנו רוצים להקפיד שלא משרד מצטיין יגיע ל-20%, אלא שכלל המשרדים יפנימו את זה בתוך ה-DNA שלהם לפני שהממשלה עוברת הלאה ומכניסה עוד 12%, אבל באותם מקומות שקל לנו, אלא מתמודדים במקומות שקשה לנו ולהגיע ליעד בכלל השירות הציבורי זה נראה לי המקום הנכון יותר להיות.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: כן, הערה.

<אמי פלמור: אני רוצה לומר הערה לנציבות.

<אמי פלמור: שני רעיונות מיידיים לביצוע.

<אמי פלמור: אחד, שתחייבו כל משרד לפרסם דו"ח בסוף כל שנה, כי יש משהו במודעות ובשקיפות, שמייצר שינוי תודעה.

מיכל בירן: ובשיימינג.

<אמי פלמור: לא.

<אמי פלמור: את רואה, אני לא הולכת לשיימינג, אבל אני חושבת שברגע שאתה רואה - - -

מיכל בירן: זה התפקיד שלי.

<אמי פלמור: אגב אני אגיד לך לגבי עצמי.

<אמי פלמור: מאחר שהדו"ח הזה משקף את כל הקבוצות, אז הוא הראה לי מיד איפה אני חלשה וזה חייב אותי לחזק את עצמי.

<אמי פלמור: הדבר השני, לממשלה אין מושג מה היא עצמה מממנת.

<אמי פלמור: אני יכולה להגיד שכשאנחנו התעכבנו עם מכרז לפרקליטות, שיש בו באמת מאות מועמדים, אני הנחיתי את אגף כוח האדם שלנו - כי באמת אין אמון בתהליכים האלה - להוציא מכתב פנייה אישי למועמדים הערבים, קודם כל להסביר למה יש עיכוב, שהעיכוב לא קשור אליהם.

<אמי פלמור: והדבר השני שאנחנו ממליצים להם, הוא להתכונן למבחני הנציבות ושמרכזי ריאן נותנים אפשרות להתכונן בחינם למבחני הנציבות.

<אמי פלמור: הדבר הזה הוא לא בידיעת – אני לא רוצה להגיד, זה לא שהוא לא בידיעת המועמדים, הוא לא בידיעת הממשלה.

<אמי פלמור: כי כשאני עמדתי בראש הוועדה להסרת חסמים, ישבו נציגים של משרד הכלכלה ואף אחד אפילו לא טרח.

<אמי פלמור: זה לא את, אז זה בסדר.

<אמי פלמור: לא טרחו אפילו להביא לידיעתי שיש דבר כזה.

<אמי פלמור: אני דיברתי על זה שזה חסם מאד רציני, המבחנים הם קשים.

<אמי פלמור: אנחנו רואים שיש לנו בוגרי הרווארד שחוזרים לארץ ונכשלים במבחני הנציבות, אבל הם לא נעלבים, הם ניגשים פעם נוספת, כי הם יודעים שהמבחנים האלה הם בעייתיים ולא בהכרח משקפים באמת יכולת של אדם.

<אמי פלמור: אז אם בתור התחלה הנציבות הייתה כותבת מכתב סטנדרטי לכל מועמד וכותבת לו את זה עם הגשת המועמדות – דע לך, כדאי להתכונן, דע לך, אפשר להתכונן כך וכך, דע לך, התהליך הוא כזה וכזה וגם קח בחשבון שיש X מועמדים על כל משרה.

<אמי פלמור: זה שהגעת מקום שני או שלישי מתוך 100, זה עדיין מדהים וזה לא אומר שאתה צריך להתייאש ולא להתמודד על המשרה הבאה בשירות הציבורי, כי זה התהליך.

<אמי פלמור: יש משהו בידיעה שעושה את ההבדל.

מיכל בירן: שזה אגב ההבדל, כי מי שיש לו הרבה חברים שנמצאים, אז את מה שאת אומרת הוא לא צריך במכתב.

מיכל בירן: מישהו מהחברים שלו יגיד לו אה, ניסיתי שלוש פעמים ובסוף-.

מיכל בירן: זה בדיוק ההבדל בין ההון התרבותי הזה.

<אמי פלמור: אני רוצה להגיד לך שאני עשיתי מחקר על הסיפור הזה של מבחני הנציבות.

<אמי פלמור: רוב האנשים שגמרו תואר ראשון וחלקם בציונים גבוהים, שנכשלים במבחני הנציבות, כל כך מתביישים שלא בא להם לדבר על זה עם אף אחד אחר.

<אמי פלמור: הם פשוט מסבירים שהם החליטו להתעניין בתפקיד אחר ובעבודה אחרת.

<אמי פלמור: אז זה לא נושא לדיון.

<אמי פלמור: ולכן המכתב הזה - - -

מיכל בירן: היה צריך להעביר את חברי הכנסת את המבחן הזה.

<אמי פלמור: עדיף שלא.

<אמי פלמור: המכתב הפשוט הזה, שמייצר ידיעה - - -

אחמד טיבי: ככה היא רוצה לרסק את הליכוד.

<אמי פלמור: אני אגיד דבר נוסף, שכשהנציבות עושה את זה, היא גם מייצרת יחסי אמון כלפיה, כי היא מראה שאכפת לה, שהיא באמת רוצה את המועמדים האלה ובאמת קוראת להם להתמודד על תפקידים בשירות הציבורי.

עיסאווי פריג': את כל כך צודקת שאני נתקל - - -

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: לפני שאני עובר לחברי כנסת, האמת היא שאני יכול להבין למשל למה ברבנות הראשית אין אף ערבי.

אחמד טיבי: זה סביר.

אחמד טיבי: אפס מתוך 81, אבל למה בלשכת הפרסום הממשלתית, לפ"מ, אין ערבים?

אחמד טיבי: למרות שהיא עוסקת בעיתונות הערבית, היא עוסקת ועושקת, גם וגם.

אחמד טיבי: חבר הכנסת עבדל חכים חאג' יחיא, בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אתחיל בזה, כבוד יושב הראש, שקודם כל אני מברך על המפגש הזה, אותך וגם את החברות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: העניין שהייתה החלטת ממשלה שציינה את דרכה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: גם אימן דיבר על זה, אבל ההחלטה שאנחנו צריכים לקבל אותה היא לא עוד שלב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היא צריכה להיות השלב שבו נסגור את הפער ונגיע לשוויון, אפילו אם פרק הזמן יימשך עוד קצת, אבל יהיה יעד מוגדר והיעד צריך להגדיר לא הגדרה כללית, שיכולה להיות מוטעית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: של כל משרדי הממשלה או העבודה בשירות הציבורי לא כוללת, אלא לדעת גם משרד משרד ומקום מקום מה צריך לקבל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אתן דוגמא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כשאנחנו מדברים על סך הכל, אנחנו יודעים שבחינוך המורים שלנו והמנהלים הם ערבים בכל בתי הספר שלנו, כמעט ואין ערבים וגם יש מחסור של מורים בבתי ספר יהודים ויש חלק ממורים ערבים שנכנסים לשם.

<רחלי אדרי: זה חשוב להסביר רגע.

<רחלי אדרי: ה-74,000 לא מתייחס למורים.

<רחלי אדרי: זו טעות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: סליחה, יכול להיות.

<רחלי אדרי: לא, אני רק אומרת.

עיסאווי פריג': איך יכול להיות?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אני אדבר על הפנים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הפנים למשל, כל עובדי הדת, האימאמים והמואזינים, הם נמצאים עובדי משרד הפנים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז ברור שלא יבואו יהודים להיות אימאמים בתוך המסגדים שלנו ולא מואזינים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז ברור שזה - - -

ג'מאל זחאלקה: ברור שזה אחוז גבוה מהמואזינים והאימאמים הם מוסלמים.

אחמד טיבי: כמו שאומרים, סעודיה היא המדינה הטובה ביותר בארגון החאג' עד כה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי אין מקום אחר.

אחמד טיבי: אין מקום אחר, כן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המשמעות של זה זה לא במקומות שזה מובן מאליו, כמו העניין של בתי החולים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לנו אינפלציה במספר הרופאים, כי יש לנו הרבה שלומדים בחו"ל וגם בשנים האחרונות אנחנו רואים מאות בכל שנה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז ברור שהם יקלטו בבתי החולים, אבל זה לא אמור לתת תשובה על מחסור, כאילו שמשרדים אחרים יהיו באחוזים נמוכים ונמוכים ביותר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: איך אנחנו עושים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש את הנקודה שגם אימן התייחס אליה וגם כבוד המנכ"לית, אמי, העניין של כמה ניגשים ואיך לטפל בזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: דיברת על חמישה מתוך כמה מאות.

<אמי פלמור: היום כבר יש 100.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן, עכשיו מה אנחנו צריכים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו צריכים את הקמפיין והקמפיין הנכון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה הקמפיין הנכון הזה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא יביאו מודעה ותראו ותראה את זה בעיתון, אלא שאימן סייף למשל יהיה חלק מקמפיין.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יעמוד ויגיד תשמעו, אני אזרח ערבי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני למדתי כך וכך, היכולות שלי הן כך וכך והמעמד שלי ואני הגעתי למשרד ואני - - -

<אמי פלמור: חבל שלא הבאתי להקרין לך את הסרט שעשיתי על העובדים הערבים שלנו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: טוב, אז יכול להיות שזה במשרד שלך, אבל אני מדבר על הכלל.

מיכל בירן: תקשיבי, את פשוט טובה מדי ומשלמים לנו בשביל להתלונן.

מיכל בירן: תשאירו לנו קצת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אמי, קיבלת מחמאות מאחרים וגם אני מצטרף לאלה שנותנים את המחמאות, אבל זה לא רק אצלך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה העניין, שאני רוצה שבכלל, כי לא כולם עורכי דין שיתנו את העבודה במשרד המשפטים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: את יודעת מה, יש גם מהנדסים, שאני מסתכל על משרד התחבורה, מה הם עושים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כמה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש מהנדסים שיש להם מקום שהם צריכים להיות שם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: במשרד השיכון כמה מהנדסים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מדבר על הכלל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן זה חלק מהעבודה שאנחנו צריכים לעשות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מיכל, המקרה של אמא שלך נגע לליבי, אבל ההבדל, שאנחנו לא נחפש מקום אחר לחיות בו, אלא נמשיך להיות פה ואנחנו נאבק ואנחנו רואים בך ובאחרים גם שותפים למאבק.

אחמד טיבי: תודה רבה, חבר הכנסת חאג' יחיא.

אחמד טיבי: אני רוצה לתת לאימן.

אחמד טיבי: אגב, חילקנו הרבה מחמאות לאמי ובצדק, אבל מגיע גם לאימן מחמאות על עבודה ממושכת, נחושה כל השנים האלה.

אחמד טיבי: אני מכיר אותו מאז שהקמתי את הוועדה והוא תמיד נכח, תמיד דחף ומגיעה לו תודה.

אחמד טיבי: תפדל, אימן.

<אימן סייף: אני מופתע.

<אימן סייף: תודה רבה.

<אימן סייף: פשוט יש לי ישיבה באוצר ואני חייב לצאת.

<אימן סייף: אבל סמא נמצאת כאן והיא תחליף אותי להמשך הדיון.

<אימן סייף: אני כן חושב, דוקטור, שכן צריכה להיות החלטת ממשלה עם המרכיבים שדיבר עליהם רועי, מנציבות שירות המדינה ומה שאמי דיברה עליהם, עם הכלים החדשים, אבל חייבת להיות החלטת ממשלה לחמש השנים הקרובות עם הכלים המגוונים האלה, על מנת להגיע ובאמת לעשות את קפיצת המדרגה.

<אימן סייף: אני בעד יעד דיפרנציאלי למשרדים, לא יעד אחיד לכל משרדי הממשלה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

עיסאווי פריג': שלום וברכות על הדיון ועל הנתונים.

עיסאווי פריג': חברים, אני רוצה להתייחס לזה מנקודת מבט חיובית ועם תקווה לעתיד.

עיסאווי פריג': אני קודם כל אתייחס לזה ברמת איך זה ערוך מבחינתכם.

עיסאווי פריג': קח למשל את בתי הדין הרבניים, שזה אפס.

עיסאווי פריג': זה צריך להיות מקביל להם בתי דין שרעיים, אבל בתי הדין השרעיים נכנסו במשרד המשפטים, אז זה עיוות את התוצאה.

עיסאווי פריג': קח את משרד הדתות, מופיע בנפרד, שזה יהודים, רבנים, ידוע.

עיסאווי פריג': צריך להיות מקבילה אצל הערבים ואין מקבילה כזו.

עיסאווי פריג': זה הופיע במשרד הפנים, אז זה עיוות את התוצאה.

עיסאווי פריג': אז העריכה הזו מעוותת את איך שאתה רואה את הדברים.

עיסאווי פריג': השאלה היא האם זה במתכוון או שזה נפל ככה?

עיסאווי פריג': אז אני מבקש, בכדי שיהיו לנו כלים נכונים איך להתייחס לזה, תעשו את החלוקה באופן עקבי.

עיסאווי פריג': הנקודה השנייה לגבי שני דברים, וכאן אמי, אני רוצה שתקשיבי לי.

עיסאווי פריג': קיבלת ברכות ובצדק, לפי הנתונים, אבל יש שני דברים בכל משרד.

עיסאווי פריג': יש מטה ויש שטח.

עיסאווי פריג': אני גם רוצה להיות ולראות שברמת המטה זה מקבל ביטוי, לא רק ברמת השטח.

עיסאווי פריג': שאפילו אצלכם במשרד המשפטים, הנהלת בתי המשפט, שזה המטה בעצם - - -

<אמי פלמור: זה לא אנחנו.

<אמי פלמור: לא, לא, אתה מבלבל.

<אמי פלמור: זה לא אנחנו.

<אמי פלמור: הנהלת בתי המשפט זה גוף נפרד שהוא תחת שרת המשפטים.

עיסאווי פריג': אה, זה לא משרד המשפטים?

<אמי פלמור: לא, לא.

<אמי פלמור: ובהנהלה שלי - - -

עיסאווי פריג': לא משנה.

עיסאווי פריג': אני חוזר בי, זה לא משרד המשפטים?

<אמי פלמור: לא.

עיסאווי פריג': יפה.

עיסאווי פריג': טוב, שנדע.

<אמי פלמור: זה משרד המשפטים תחת השרה, זה לא משרד המשפטים - - -

עיסאווי פריג': הנהלת בתי המשפט זה תחת גוף אחר.

<אמי פלמור: כן.

עיסאווי פריג': אז ההערה שרציתי בקטע הזה היא ברמת שטח, ברמת מטה, שאם אני מתמקד במשרד הבריאות, נתונים מאד מאד מרשימים ברמת השטח, אבל ברמת המטה – אין.

עיסאווי פריג': וקבלת ההחלטות וכל המדיניות מאיפה נופלת?

עיסאווי פריג': נופלת מלמעלה.

עיסאווי פריג': זה ברור.

יעל גרמן: יש מנהלי בתי חולים.

עיסאווי פריג': אני מסתכל, מתרגם את הנתונים שאני רואה בעין.

יעל גרמן: לא, אתה מדבר על המטה של משרד הבריאות, אבל אם בתוך משרד הבריאות אתה לוקח גם את בתי החולים, אז יש לנו מנהלי בתי חולים.

עיסאווי פריג': כן, אבל כשאני רואה בית חולים רמב"ם, בית חולים בלינסון ואני מסתכל על האחוזים, זה מופרד באופן טוטאלי - - -

<רועי דרור: כן, אבל למשרד הבריאות יש 13% במטה.

עיסאווי פריג': במטה עצמו.

<קריאה: לא, לא, זה 2 - - -

עיסאווי פריג': זה 2%.

עיסאווי פריג': אתה רואה?

עיסאווי פריג': בשביל מה?

עיסאווי פריג': אני לא נכנס לוויכוחים.

עיסאווי פריג': 3.54 - - -

<רועי דרור: אה, הבנתי מה הבנת.

עיסאווי פריג': רועי, אני מברך על - - -

<רועי דרור: הבנתי.

<רועי דרור: להוציא את הלשכות החוצה.

עיסאווי פריג': כן.

עיסאווי פריג': אני מברך על העבודה שלכם.

עיסאווי פריג': יש אור בקצה המנהרה.

עיסאווי פריג': אני לא רוצה את כל העדר.

עיסאווי פריג': שוויה-שוויה.

<רועי דרור: ברור.

עיסאווי פריג': אני מתקדם.

עיסאווי פריג': נדחף כמה ואני מסתכל בחיוב, לא לרעה, אבל עיקר הדברים, עיקר הנקודה מה שאמי התייחסה, חברים - - -

אחמד טיבי: נא לשאוף לסיים.

עיסאווי פריג': אני שואף לסיים בנקודה הזאת.

עיסאווי פריג': אני חמש שנים חבר כנסת, כמעט זה חוזר וחוזר על עצמו, חוסר מיצוי זכויות וניצולן בקרב הצעירים הערבים, כי אין נגישות.

עיסאווי פריג': אין נגישות ואין, אין, אנשים לא יודעים.

עיסאווי פריג': פשוט לא יודעים.

עיסאווי פריג': רק אם מתמזל מזלך ואתה מכיר מישהו מסביבך, מהמערכת, זכית.

עיסאווי פריג': ברמת המלגות, ברמת התעסוקה, בכל הרמות זה קיים.

עיסאווי פריג': חייבים למצוא פתרון.

עיסאווי פריג': אמי זרקה פתרון, ככה בשליפה, שהוא קטלני – סוגית הפייסבוק.

עיסאווי פריג': הצעיר היום יושב כל הזמן על הדבר הזה וזה אמצעי נגישות מעולה, מעולה, מעולה, מעולה.

אחמד טיבי: תודה רבה עיסאווי.

עיסאווי פריג': ואחרון, ברשותך, אדוני, סוגית המבחן שאת מדברת עליו.

עיסאווי פריג': אני פעם ראשונה יודע שיש אפשרות לעשות את זה בריאן.

עיסאווי פריג': לא ידעתי.

עיסאווי פריג': אני חבר כנסת ולא ידעתי.

עיסאווי פריג': ולא ידעתי.

עיסאווי פריג': אתה כאן שומר את הילד אצלך.

עיסאווי פריג': אני לא ידעתי וכל הסביבה שלי גם לא ידעה, שאנחנו מדברים על זה.

עיסאווי פריג': מה זה שווה שיש לכם את האמצעי הזה ורמת השטח והאנשים לא יודעים מזה?

<קריאה: ריאן עובד בכפר קאסם, עובד בכל מקרום.

עיסאווי פריג': לא משנה.

עיסאווי פריג': ידידי, לא יודעים ואני בן אדם שמחובר על השטח.

עיסאווי פריג': אז חברים, חייבים לתת מענה לנקודות האלה בכדי להגיע ליותר ואפשר.

עיסאווי פריג': תודה אדוני.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אימאן טרביה-אלקאסם, משרד הרווחה.

<אימאן טרביה-אלקאסם: משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.

<אימאן טרביה-אלקאסם: אני רק רוצה להגיד שכל מי שמגיע לוועדות שומע ושומע טוב ומכיר טוב את מרכזי ריאן.

<אימאן טרביה-אלקאסם: אני אשמח להסביר בפורום אחר, חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

<אימאן טרביה-אלקאסם: אתה צריך להגיע יותר לוועדות.

עיסאווי פריג': אני בכלכלה, לא ברווחה, מה לעשות?

מיכל בירן: בכל מקרה, הוא לא בדיוק לגמרי קהל היעד.

מיכל בירן: איך שהוא הציבור צריך לדעת.

<אימאן טרביה-אלקאסם: ברשותכם, אני רוצה כמה דקות.

אחמד טיבי: בבקשה.

אחמד טיבי: זכות הדיבור שלך.

<אימאן טרביה-אלקאסם: אני ממשרד הרווחה, העבודה והשירותים החברתיים.

<אימאן טרביה-אלקאסם: תחום התעסוקה עבר ממשרד הכלכלה, מה שאמי התחילה לספר.

<אימאן טרביה-אלקאסם: אנחנו בעצם מנהלים את מערך מרכזי ריאן להכוון תעסוקתי בשטח, שנמצאים ב-22 מרכזים ברחבי הארץ ומשרתים כ-64 יישובים.

<אימאן טרביה-אלקאסם: במרכזי ריאן קיימת תכנית שנקראת אימתאז – אימתאז זו הצטיינות בעברית, שמטרתה זה הסבה והשמת אקדמאים בשוק העבודה באופן כללי ואחת המטרות שלה זה השמה בשירות הציבורי בכלל.

<אימאן טרביה-אלקאסם: אני יכולה רק להגיד לכם נתונים – רק בשנה האחרונה, חבר הכנסת עיסוואי פריג', נשלחו יותר מ-100 משתתפים למשרות בשירות המדינה במשרדי הממשלה.

<אימאן טרביה-אלקאסם: קיימים כנסים ברוב היישובים שמקבלים שירות על ידי מרכזי ריאן, ברמת הנגשה וברמת מצגת של האתר של נציבות שירות המדינה.

<אמי פלמור: סליחה, אמרת 100?

מיכל בירן: כמה עברו מתוכם?

יעל גרמן: 100 נשלחו, כמה עברו?

<אימאן טרביה-אלקאסם: 104 משתתפים נשלחו למכרזי משרדי הממשלה.

<אימאן טרביה-אלקאסם: יש חסמים, אני יכולה להגיד לכם.

עיסאווי פריג': מתוך המספרים שמופיעים במצגת זה מאד נמוך.

<אימאן טרביה-אלקאסם: וזה נמוך.

<אימאן טרביה-אלקאסם: אני אומרת, שנה אחרונה אני צופה לעוד גדילה של מספר המשתתפים, כי שמים את זה כיעד אישי.

<אימאן טרביה-אלקאסם: אני רק יכולה להגיד לך שבתכנית בדואים צפון שמנו לנו יעד של 50 מוסלמים בשירות המדינה.

<אימאן טרביה-אלקאסם: יש לנו איזה 4 השמות עד עכשיו.

<אימאן טרביה-אלקאסם: מטרת התכנית זה הכנה למבחנים.

<אימאן טרביה-אלקאסם: המשתתף הערבי מתמודד גם עם המבחנים הלא קלים וגם עם סוגית השפה כחסם בכניסה לשוק העבודה.

עיסאווי פריג': יש לכם דו"ח שנתי לגבי הפעילות וההישגים?

<אימאן טרביה-אלקאסם: אני אשלח לך הכל, רק תן לי לסיים בבקשה.

<אימאן טרביה-אלקאסם: אני אשלח לך הכל.

עיסאווי פריג': אני אשלח אותך שאלות, כי אני לא רוצה להביך אותך - - -

אחמד טיבי: אבל תן לה לסיים.

<אימאן טרביה-אלקאסם: אל תדאג, אף אחד לא מביך אותי.

עיסאווי פריג': אני לא הייתי רוצה להביך אותך.

<אימאן טרביה-אלקאסם: תן לי לסיים בבקשה, אני אענה לך על כל מה שאתה רוצה.

<אימאן טרביה-אלקאסם: התכנית מפתחת פיתוח של נט-וורקינג.

<אימאן טרביה-אלקאסם: דיברתם על חבר מביא חבר, אנחנו רוצים לחזק את האקדמאים הערבים דרך נט-וורקינג, דרך לבוא ולשכנע אותם.

<אימאן טרביה-אלקאסם: לחזק את האמון בממשלה, שלא כל המכרזים תפורים ושיגישו גם למשרות שהן לא ייעודיות לערבים.

<אימאן טרביה-אלקאסם: אחד הדברים שאנחנו עכשיו עובדים עליו זה העתודות לשירות המדינה.

<אימאן טרביה-אלקאסם: העתודות גם בתחום הכלכלנים וגם האקדמאים הרגילים.

<אימאן טרביה-אלקאסם: בחודש נובמבר השנה אנחנו מקימים מועדון סטודנטים שיהווה פלטפורמה ומסגרת לסטודנטים הערבים.

<אימאן טרביה-אלקאסם: אנחנו מתמקדים בעיר ירושלים, היות ורוב המטות נמצאים בעיר ירושלים.

<אימאן טרביה-אלקאסם: אנחנו נתפוס את הסטודנטים הערבים שנמצאים בכל המוסדות שיש בירושלים בשנים ג'-ד' ונכניס אותם למאגר של נציבות שירות המדינה; ואנחנו גם מנסים להכניס אותם למשרות סטודנטים, כדי שיחוו את השירות הציבורי, כדי לא להתייאש מהר ויחזרו בסוף, כולם חוזרים לכפרים ולערים שלהם, אז אנחנו רוצים להתמקד בסטודנטים שנמצאים כאן והחסימה נעשית ברמה היישובית.

אחמד טיבי: נא לסיים בבקשה.

<אימאן טרביה-אלקאסם: תודה.

<אימאן טרביה-אלקאסם: אני פנויה עכשיו.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

ג'מאל זחאלקה: הערות קצרות.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו - - -

ג'מעה אזברגה: סליחה - - -

אחמד טיבי: נכון, אתה ביקשת.

<אימאן טרביה-אלקאסם: ד"ר טיבי, ברשותך, רק משפט אחרון.

אחמד טיבי: - - - חבר הכנסת ג'מעה קודם.

ג'מעה אזברגה: קודם כל אני מברך על הדיון באמת.

ג'מעה אזברגה: אין בעיה עם החלטות ממשלה.

ג'מעה אזברגה: תמיד היו החלטות ממשלה, הבעיה היא ביישום של החלטות הממשלה והאפליה קיימת לא רק בעניין של משרות, אני חושב שזה במשאבים, בעניין של הקרקעות.

ג'מעה אזברגה: ניקח את משרד הרישוי בבאר שבע, אולי מתקבלים שם 700-800 אנשים ביום, יש עובדת אחת ערבייה.

ג'מעה אזברגה: החתירה שלנו, אני חושב שצריך להגיע למצב כזה של לחייב את המשרדים הממשלתיים לחתור להגיע למספר האחוזים שלנו באוכלוסייה, חוץ ממערכת הביטחון.

ג'מעה אזברגה: אנחנו 20%, אני חושב שצריך להיות 20% במשרד הפנים וההחלטות, עוד פעם, אין בעיה עם ההחלטות.

ג'מעה אזברגה: ההחלטות קיימות.

ג'מעה אזברגה: הבעיה עם יישום ההחלטות.

ג'מעה אזברגה: ד"ר אחמד טיבי, אתה העלית את העניין של הרשות להתיישבות הבדואים.

ג'מעה אזברגה: יש איזה 200 ומשהו עובדים שם, יש שני עובדים, לא שאנחנו מתים להיות שם במקום הזה, אבל אם אתה לוקח את הרשות, את יושב הראש של הרשות להתיישבות הבדואים, אחד כמו המנכ"ל, יושב ראש, תקרא לזה מה שאתה רוצה, הוא - - -

אחמד טיבי: יהיו חילופי שלטון זמניים בין ת"ע לבין בל"ד, אני חוזר על זה.

מיכל רוזין: אני מתנצלת, זה ממש לא אישי, אני יוצאת להלוויה.

מיכל רוזין: סליחה.

ג'מעה אזברגה: אז ברשות הזאת יש שני עובדים.

ג'מעה אזברגה: הוא אמר שיש שני עובדים, אני חושב שאתה אמרת.

<רועי דרור: כן.

ג'מעה אזברגה: שני עובדים.

ג'מעה אזברגה: אני יודע שיש עובד אחד.

ג'מעה אזברגה: אולי יש אחד ש - - -

<רועי דרור: אחד מתחבא, יש שניים.

ג'מעה אזברגה: אולי חדש.

ג'מעה אזברגה: יש שניים.

<אמי פלמור: אתה רוצה לצאת בקריאה לציבור הבדואי לבוא ולעבוד - - -

ג'מעה אזברגה: יש שניים, אבל אם אחד כמו יאיר מעיין, יושב ראש ההתיישבות אומר שיש לו הצהרות והוא כבר יש לו דעה קדומה, גזענית על אוכלוסייה כביכול שהוא אמור לטפל בה, זה אומר דרשני.

ג'מעה אזברגה: זה אומר דרשני.

ג'מעה אזברגה: הנתון שהביא הבחור לגבי משרד ראש הממשלה, כמה אחוזים נגיד עובדים ב - - -

<רועי דרור: פחות משני אחוזים.

ג'מעה אזברגה: פחות מאחוז.

<רועי דרור: לא, לא, פחות משני אחוזים.

ג'מעה אזברגה: פחות משני אחוזים, זה הפונקציה או התפקיד הבכיר ביותר במדינה והוא פונקציה מייצגת כביכול.

ג'מעה אזברגה: ראש הממשלה צריך לראות את כל האוכלוסיות מאותו מרחק.

ג'מעה אזברגה: זאת אומרת אם ראש הממשלה לא רואה את זה ככה זה אומר הכל לדעתי.

ג'מעה אזברגה: הבעיה שלנו בעיקר הייתה החלטות ממשלה גם בעניין של משרות בכירות ובמשאבים והמשאבים זה יותר חשוב מהכל וזה לא מתבצע.

ג'מעה אזברגה: זה מה שאני חושב שצריך.

ג'מעה אזברגה: הדוגמא היא והגברת אמי הגיעה במשרד המשפטים לכמה?

ג'מעה אזברגה: אתם 10% היום במשרות לערבים?

<אמי פלמור: 11.3%.

ג'מעה אזברגה: 11.3% זה יפה, אבל זה עדיין לא הגיע אפילו לאחוז האוכלוסייה שאנחנו חותרים להגיע.

ג'מעה אזברגה: עוד דבר שאני חושב שצריך לעשות אותו, צריך לחייב אולי בהחלטת ממשלה שתהיה, אם תהיה ואני חושב שהיא חייבת להיות, כמו שאמר אימן לפני שהוא עזב, צריך לחייב את המשרדים לחתור להגיע ל-20%.

ג'מעה אזברגה: זה מה שאני חושב.

ג'מעה אזברגה: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה חבר הכנסת ג'מעה אזברגה.

אחמד טיבי: סמאח איוב מעמותת סיכוי, בבקשה.

<סמאח אלחטב-איוב: קודם כל אני מברכת את כל יוזמי היום, חברי כנסת וקולגות וכנ"ל גם את מנכ"לית משרד המשפטים וכל הנציגות הממשלתית ואת הקולגות מהחברה האזרחית.

<סמאח אלחטב-איוב: מסביב לשולחן הזה כולם יושבים פה וכולנו יודעים מה מתבקש.

<סמאח אלחטב-איוב: תכלס צריך לקדם החלטת ממשלה עדכנית.

<סמאח אלחטב-איוב: אני חושבת שזו הצפייה שלנו מהסיכום של דיון הוועדה היום.

<סמאח אלחטב-איוב: צריכה להיות החלטת ממשלה שתנקוב ביעד מספרי ולא שתקום עוד ועדה, כי רצו כמה טיוטות.

<סמאח אלחטב-איוב: מחליטים שדיברו על הקמת ועדה שתבחן וכו' וכו'.

<סמאח אלחטב-איוב: אנחנו מדברים והצפייה שלנו היא שהחלטת הממשלה תנקוב ביעד עדכני.

<סמאח אלחטב-איוב: היעד צריך להיות כמו שאמרו פה, כגודל האוכלוסייה, כי ככה גם מתייחסים ליתר הקבוצות באוכלוסייה; וגם הנושא של ייצוג הולם לדרך בכיר וגם נושא ייצוג הולם של נשים ערביות, כשמדברים על קידום תעסוקת נשים ערביות.

<סמאח אלחטב-איוב: זה אחד.

<סמאח אלחטב-איוב: שנית, אני חושבת שהדיון הזה גם צריך להתייחס לנושא של הטבות הוליסטיות.

<סמאח אלחטב-איוב: כשהנציגות הממשלתית דיברה פה על נושא של חסמים של גנים ונושא של ריחוק גיאוגרפי ואחד הדברים שאימצה מנכ"לית משרד המשפטים, העניין של עבודה מהבית וגם חלק מעבודה מהקריה הממשלתית בצפון, אז אני חושבת שזה דברים שצריכים יתר המשרדים לקחת אותם ולאמץ אותם.

<סמאח אלחטב-איוב: מה שמאד חשוב לי וצרם לי כיום וחסר לי בדיון, זה נושא של הדו"ח השנתי שיוצא כל שנה מנציבות שירות המדינה, ששם הרי כולם מדברים פה, ואחת הטענות שמועלות כלפי חסמים בקרב החברה הערבית זה מיעוט נרשמים.

<סמאח אלחטב-איוב: אם אתם מסתכלים על הדו"ח השנתי האחרון של נציבות שירות המדינה של השנה האחרונה, כי בינתיים אוטוטו הוא צריך לצאת עכשיו, אני חושבת.

<רועי דרור: נכון.

<סמאח אלחטב-איוב: נציבות הפסיקה שירות המדינה לפרסם את הנתון הזה.

<סמאח אלחטב-איוב: אם אנחנו מסתכלים חמש שנים אחורה, ראינו תמיד עלייה מתמדת במספר הנרשמים הערבים ופתאום הנציבות משכה את הנתון הזה.

<סמאח אלחטב-איוב: אם יש לנציבות הסבר, אני אשמח לקבל אותו.

<סמאח אלחטב-איוב: זה נתון שפשוט הודף את הטענה של מיעוט נרשמים ערבים לנושא המכרזים.

<רועי דרור: בתור משרד ראש הממשלה והנציבות, אנחנו נפרסם את זה.

<רועי דרור: אין שום כוונה להסתיר שום נתון.

<רועי דרור: הנתונים האלה יהיו גלויים.

<רועי דרור: יש עלייה - - -

<סמאח אלחטב-איוב: כן, כן, פשוט לא הבנתי.

<רועי דרור: יש עלייה, אנחנו לא צריכים להתבייש בה וזה מצוין.

<סמאח אלחטב-איוב: נכון.

<סמאח אלחטב-איוב: עכשיו שתי הערות אחרונות.

<סמאח אלחטב-איוב: הנושא של מכרזים ייעודיים.

<סמאח אלחטב-איוב: מכרזים ייעודיים היה כלי נהדר לקליטת החברה הערבית בתוך השירות הציבורי ובתוך שירות המדינה.

<סמאח אלחטב-איוב: את המכרזים הייעודים היו צריכים לבדוק וזה גם משהו שצריך לעמוד על שולחנה של נציבות שירות המדינה, כמי שמובילה את הנושא הזה – המכרז הייעודי – האם הוא חסם או כלי של מוביליות של החברה הערבית בתוך משרדי הממשלה, כי ראינו שזה כלי מצוין לקליטה, אבל האם עצם זה שמישהו נכנס דרך מכרז ייעודי, זה חסם אותו במכרזים פנימיים להתמודד.

אחמד טיבי: תודה רבה.

<סמאח אלחטב-איוב: רק רגע.

אחמד טיבי: משפט אחרון.

<סמאח אלחטב-איוב: אז גם כל הכבוד, באמת, למנכ"לית משרד המשפטים, לפרסום שלך, של הדו"ח הוולונטרי, שאת לא חייבת מבחינה חוקית לפרסם אותו.

<אמי פלמור: שאתם הצעתם לי לפרסם אותו.

<סמאח אלחטב-איוב: כן, תודה רבה לך.

<אמי פלמור: אני בדרך כלל נותנת לכם קרדיט.

<סמאח אלחטב-איוב: תודה רבה לך וממש מעל הבמה הזאת, אני חושבת שמשרד המשפטים צריך להיות מגדלור ליתר המשרדים בנושא הזה.

<סמאח אלחטב-איוב: אני חושבת שיש שני דברים שיכולים להאיץ את הסיפור של קליטת העובדים הערבים בתוך השירות הציבורי, כולל משפטים, זה שני דברים.

<סמאח אלחטב-איוב: הדו"ח הזה, אם מפרסמים אותו בערבית ועושים לו פרסום בתוך יישוב ערבי, גם הנושא של דרג בכיר – שיהיה בדו"ח הזה פירוט כמה ערבים יש מכלל הדרגים הבכירים בתוך משרד המשפטים – זה משהו שגם ידרבן את מנהלי האגפים בתוך המשרד וגם את החברה הערבית כולה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: מדובר בנושא חשוב ולא רק בעניין הכנסה ותעסוקה לאנשים, אלא בהשפעה על קבלת החלטות.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, כשיש במשרד מסוים, רוצים לקבל החלטה מסוימת ויש שם עובדים או עובדות ערביות, זה משפיע על ההחלטה.

ג'מאל זחאלקה: הוא יביא את הצרכים של החברה שלו וזה ישפיע וזה מעצים את החשיבות של זה.

ג'מאל זחאלקה: אי אפשר למדוד את זה, אמת.

ג'מאל זחאלקה: כלומר זה לא מדיד ובדרך כלל בחשיבה המודרנית כל דבר שלא מדיד זורקים אותו כדבר לא חשוב.

ג'מאל זחאלקה: לפעמים דברים לא מדידים הם לא פחות חשובים מדברים מדידים.

ג'מאל זחאלקה: המתמטיקה זה לא חזות הכל ולכן צריך לקחת את זה בחשבון.

ג'מאל זחאלקה: לכן חשוב מאד העניין הזה – באיזה דרג נמצא הפקיד ובאיזה דרג לא רק הכנסתו, שהוא מקבל יותר כסף, אלא יש לו יותר השפעה.

ג'מאל זחאלקה: ואם אני רוצה לחשב באופן פשטני את ההשפעה, אפשר לעקוף את המדידה של ההשפעה גופא, במדידה של המשפיעים.

ג'מאל זחאלקה: ואם אני מחשב את ההשפעה בנתונים שיש לנו, זה לא 10%, זה הרבה פחות.

ג'מאל זחאלקה: למה הרבה פחות?

ג'מאל זחאלקה: כי יש משקל גדול יותר ככל שהמשרה גבוהה יותר.

ג'מאל זחאלקה: ואם אנחנו במשרות הגבוהות פחות מ-3%, שהן מקבלות ההחלטות האסטרטגיות ובמשרה הבינונית זה 5% ובמשרות הרגילות בסביבות ה-10% או ה-12%, אז השפעתנו על קבלת ההחלטות, ונניח שנותנים לכולם את מלוא השפעתם, אז זה בפחות מ-5%.

ג'מאל זחאלקה: פחות, פחות.

ג'מאל זחאלקה: אני אמצא מישהו, איזה מנהל, אני לא בא מעולם הניהול, אבל אגיד לך שהשפעתו של איש במשרה גבוהה תהיה הרבה יותר גבוהה מהשפעה במשרה נמוכה.

ג'מאל זחאלקה: שתי הערות מהירות אחרות.

ג'מאל זחאלקה: אחת, חסר לי אחוז הנשים העובדות, שזה גם חשוב מאד מאד.

ג'מאל זחאלקה: זה לא עוד נתון וצריך לשים לב שיש היום אקדמיות ערביות, הן יותר מ-60%, צריך לראות מה קורה.

ג'מאל זחאלקה: חסר לי הנתון של במשרות חלקיות משרה, כי לפעמים מסבנים אותנו בנתונים, אומרים לנו נקלטו 50 ומסתבר-.

ג'מאל זחאלקה: שנייה אחת, אני רק אומר.

ג'מאל זחאלקה: יכול להיות שתגידי אחרת.

ג'מאל זחאלקה: גם האחוזים בתעסוקת נשים ערביות, חלק גדול מזה זה משרה חלקית ולא משרה מלאה.

ג'מאל זחאלקה: אחוז מחשיד - - -

יעל גרמן: כולן הנשים.

ג'מאל זחאלקה: לא, אבל פה זה קצת יותר אפילו, כלומר האחוזים האלה מחשידים.

ג'מאל זחאלקה: זהו, אז שני העניינים האלה.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב ששלושת העניינים האלה הם החשובים.

אחמד טיבי: תודה רב חבר הכנסת זחאלקה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: כן, אדוני יושב הראש, אני מברך אותך ואת חברותי היוזמות – יעל גרמן, מיכל בירן ומיכל רוזין.

אוסאמה סעדי: אתה כבר שנים על גבי שנים עוקב ודוחף את הנושא הזה, מאז ועדת החקירה הפרלמנטרית שאני זוכר.

אוסאמה סעדי: אני חייב גם לברך את אמי פלמור, שבאמת היא עובדת והיא יוזמת ודוחפת את הנושא הזה של ייצוג הולם גם לחברה הערבית, אבל גם לשאר המיעוטים.

אוסאמה סעדי: אמרת גם על אתיופים, על בעלי מוגבלות.

אוסאמה סעדי: אנחנו גם חוקקנו חוק חדש בעניין בעלי המוגבלות.

אוסאמה סעדי: כמובן כל התודות לקרן אברהם ולחברי, ד"ר ת'אבת אבו ראס ושאר הארגונים שגם עוקבים ודוחפים ויוזמים את הנושא הזה של ייצוג הולם, שהוא באמת נושא חשוב.

אוסאמה סעדי: אנחנו מכירים את הנתונים.

אוסאמה סעדי: זה חשוב מאד גם שסוף סוף, אדוני יושב הראש, באיחור כה רב הגענו ליעד של 10%, כבר 11% - - -

יעל גרמן: שש שנים איחור.

אוסאמה סעדי: שש שנים באיחור, אבל תבינו, מוטב מאוחר מאשר לעולם לא.

אוסאמה סעדי: אומרים את זה.

אוסאמה סעדי: אני שואל ואני חושב שמהכנס החשוב הזה צריך גם לצאת מסר והמסר הוא שאנחנו רוצים כן עוד יעד ואני לא מבין למה הממשלה מתנגדת.

אוסאמה סעדי: עובדה שאחרי שהצבנו את היעד הזה, אז אמנם הגענו באיחור, אבל אלמלא כל הזמן אמרנו יש החלטה וצריך ליישם אותה, כאשר אין עוד יעד ואין עוד החלטה, אז זה יישאר ככה באוויר.

מיכל בירן: בעיקר כשאנחנו מבינים שחלק מהמשרדים לא רוצים ובלי אמצעים יותר קשוחים - - -

אוסאמה סעדי: בדיוק.

אוסאמה סעדי: ולכן, אמי, את יודעת שבאמת כשיש מכרזים ייעודיים אז זה עזר וזה חלק מהעניין הזה, שבאמת אנחנו הגענו ליעד הזה, שהצבתם מכרזים ייעודיים למגזר הערבי ולכן חשוב מאד – אדוני יושב הראש – שמכאן תצא החלטה שאנחנו כן קוראים לממשלה להציב יעד חדש, ואני לא מבין למה נציבות שירות המדינה מתנגדת.

אוסאמה סעדי: אני לא מבין את זה.

אוסאמה סעדי: תודה לכם.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: מי זה ירון שגיא?

אחמד טיבי: אין ירון שגיא.

אחמד טיבי: ג'נט שלום, נציבות שוויון הזדמנויות.

<ג'נט שלום: כן, שלום רב.

<ג'נט שלום: שמי ג'נט שלום, נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה.

<ג'נט שלום: קודם כל אני רוצה לברך על הדיון.

<ג'נט שלום: אני חושבת שכשמסתכלים על הנתונים ושמים מראה, זו הזדמנות להסתכל קדימה ולהתקדם.

<ג'נט שלום: נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה יושבת במשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, ואנחנו עושות אכיפה אזרחית על כל חקיקת השוויון.

<ג'נט שלום: זה כולל החקיקה של ייצוג הולם.

<ג'נט שלום: מעבר ליכולות שלנו באכיפה, יש לנו גם זרוע הסברה והדרכה, ששם אנחנו יכולות לספק גם למשרדי הממשלה כלים להגיע ליעדים של הייצוג ההולם שהם חייבים בהם.

<ג'נט שלום: אז אני עכשיו שמה על השולחן, שכלל משרדי הממשלה יכולים לפנות אלינו ולקבל ליווי שכולל גם ייעוץ ארגוני איך להגיע ליותר אוכלוסייה מגוונת, שכוללת גם ערבים.

<ג'נט שלום: לגבי האכיפה, אני מודה שלגבי ייצוג הולם זה קצת יותר מסובך מאשר אפליה, כי לגבי שירות המדינה אנחנו היום יכולות לתבוע, שלא כמו פעם, אבל אנחנו עדיין צריכים פונים.

<ג'נט שלום: אנחנו לא יכולות לתבוע כגוף, המדינה לא יכולה לתבוע את המדינה בעצמה, אבל אם אני מייצגת מישהו אני יכולה לתבוע; ובנושא של ייצוג הולם מאד קשה למצוא פונים, שלא כמו בנושא של אפליה, ששם הייתה לנו התקדמות מאד גדולה – 10% מהפניות שלנו היום הן על רקע לאום.

<ג'נט שלום: אצלי כרגע בנציבות של הדרום ושל ירושלים יש שלושה תיקים שאני מייצגת שהם על רקע לאום.

<ג'נט שלום: בנושא של ייצוג הולם הרהב יותר קשה למצוא אנשים שירצו לתבוע או שירגישו שהם לא קיבלו את מה שמגיע להם מהמשרדים.

<ג'נט שלום: ולכן אנחנו מאמינות בתחום הזה שההדרכה וההסברה עובדות יותר טוב ואנחנו באמת מזמינות את כל המשרדים לפנות אלינו ולקבל את הייעוץ.

<ג'נט שלום: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: יש סרטון קצר של משרד המשפטים, שאמי ביקשה להציג, בבקשה.

<אמי פלמור: כן, קצת אופטימיות בתוך הדיון הזה, לא יזיק.

<אמי פלמור: (מוצג סרטון)

<אמי פלמור: סרטון מלפני שנתיים וחצי, ובינתיים יש גרסאות.

<אמי פלמור: אני רק אגיד שאנחנו מקרינים סרטים מהסוג הזה בכנסים שאנחנו עושים, גם כדי להראות שיש מגוון רחב של אפשרויות.

<אמי פלמור: אתה לא חייב להיות פרקליט.

<אמי פלמור: אם אתה רוצה להיות בסיוע המשפטי ולתבוע את המדינה, זה גם אופציה; וגם בניסיון להביא סנגורית מהקהילה הבדואית, פרקליט דרוזי – שבינתיים נהיה מנהל המחלקה הפיסקאלית והוא - - - שופט מחוזי, כמיל עאטילה.

<אמי פלמור: גם ערבים נוצרים, גם ערבים מוסלמים, באמת כדי לנסות ולתת את התחושה.

<אמי פלמור: גם במדינה כזאת קטנה תמיד מישהו מכיר מישהו, שבעצם יש אנשים שאתם מכירים שנמצאים בתפקידים האלה ובתפקידים מאד מגוונים והנה, זה אפשרי והדבר הזה הוכיח את עצמו.

אחמד טיבי: תודה רבה.

יעל גרמן: באמת סיום מתוק.

אחמד טיבי: כן.

אחמד טיבי: אנחנו מסיימים את הישיבה הזאת וברשות

אחמד טיבי: כם אני רוצה לקרוא הצעות לסיכום: אלף אני שב ומודה לכל השותפים, לחברי, חברות הכנסת, חברותי, לד"ר ת'אבת אבו ראס, קרן אברהם ולתומר ורחלי.

אחמד טיבי: יש לשאוף ליעד חדש.

אחמד טיבי: אני רוצה שהיעד יהיה 20%, אבל גם אם ידובר על 15% עד שנת 2020, זאת תהיה התקדמות בכיוון הנכון.

אחמד טיבי: צריך להיזהר מעיסוק רק במספרים, כי זה מביא איתו בעיות חדשות.

אחמד טיבי: צריך לשים לב לדרג, לא רק לכמות.

אחמד טיבי: איכות היא דבר חשוב.

אחמד טיבי: שילוב איכותי של ערבים וערביות, נשים ערביות בממשלה, שילוב בדרגים גבוהים.

אחמד טיבי: התייחסתי ואני תמיד מתייחס להעדר ערבים כמעט בשלושת הדרגים הבכירים בשירות הציבורי.

<אמי פלמור: והפיזור בין המשרדים.

אחמד טיבי: תיכף.

אחמד טיבי: הצבת יעדים ייחודיים לכל משרד ורשות באופן נפרד.

אחמד טיבי: הממוצע משקר.

אחמד טיבי: יש גופים ללא ערבים כלל – משרדי ממשלה וגופים נוספים, לצד גופים עם אחוזים די גבוהים.

אחמד טיבי: גם במקרים האלה יש דגש על כמות ולא על איכות.

אחמד טיבי: עוד המלצה: אנחנו ממליצים לחייב כל משרד לפרסם דו"ח שנתי על ייצוג ושילוב הערבים והתקדמות או אי התקדמות שילוב הערבים במשרד.

אחמד טיבי: יש לבחון את החסמים בקרב האוכלוסייה הערבים – אמון, שייכות, שירות ושליחות וכן החסמים הפיזיים – מרחק תרבותי וגיאוגרפי.

אחמד טיבי: שלישית, גיבוש מדיניות עדכנית לטובת יצירת ייצוג הולם לערבים בשירות המדינה.

אחמד טיבי: מדיניות שתכלול גיוס וחיפוש אקטיביים.

אחמד טיבי: לא רק לפרסם מכרזים, אלא לעשות פעולה פרו-אקטיבית כדי להגיע אל האנשים, אל המועמדים המתאימים.

מיכל בירן: אפילו בתכניות שירה כבר עושים את זה.

אחמד טיבי: נכון.

אחמד טיבי: התמקדות באיכות והבאת ערבים לדרגי ניהול ולסגל הבכיר.

אחמד טיבי: גיבוש מדיניות ייעודית לנשים ערביות, וזו נקודה שרוב הדוברים התייחסו אליה.

אחמד טיבי: הערכה ומדידה באופן קבוע, יצירת איזונים חוזרים במידת הצורך.

אחמד טיבי: הנגשה שפתית ותרבותית באתר הנציבות, בפרסומים, במכרזים, ברשתות החברתיות ושיתופי פעולה עם גורמי המגזר השלישי.

אחמד טיבי: טיפוח אקלים פנים ארגוני המעודד סביבה מכילה ומקבלת לתרבותו ומנהגיו של העובד הערבי.

אחמד טיבי: רביעית, איגום סטטוטורי של מטה צוות מקצועי ליישום, מעקב ובקרה בנושא ייצוג הולם לערבים בנציבות שירות המדינה.

אחמד טיבי: חמישית, החלטות ממשלה שהיו עד כה ושדיברנו עליהן הן מיושנות, בעיקר בהיבט של משרות צבועות, שאנחנו מגלים שפעמים זה יוצר יותר נזק מתועלת.

אחמד טיבי: למרות שמבחינתי ומבחינת רבים שדיברו כאן יש עדיין חשיבות במשרות ייעודיות לערבים, כי ערבים ניגשים למשרות ייעודיות יותר מאשר למשרות כלליות.

אחמד טיבי: צריך להתבונן על החלטות הממשלה בנוגע לאוכלוסייה החרדית, שם פותחו כלים ומנגנונים חדשים ולשלב כאלה גם בהחלטת הממשלה החדשה שאנחנו תובעים בישיבה הזאת של ועדת הכספים – החלטה חדשה של ממשלת ישראל בכל מה שקשור לייצוג הולם וקליטת ערבים ושילוב ערבים מהחברה הערבית במשרדי הממשלה ובחברות הממשלתיות.

אחמד טיבי: הוועדה ממליצה היום לשקול מחדש בכנסת – שהייצוג של עובדים ערבים בה הוא אחד הנמוכים בכנסת – שכחתי לומר, בכנסת – שהיא כאילו ייצוג של משטר דמוקרטי – 2% או 2.4% מהעובדים הם עובדים ערבים.

אחמד טיבי: זה שיעור מביך של פרלמנט.

אחמד טיבי: מביך.

אחמד טיבי: נדמה לי שבקונגו ברזוויל, אחוז המיעוטים גדול יותר מאשר בכנסת ישראל.

אחמד טיבי: לכן הוועדה הזאת ממליצה להקים מחדש את ועדת החקירה הפרלמנטרית לקליטת ערבים בשירות הציבורי.

אחמד טיבי: תודה לכולם.

אחמד טיבי: הישיבה נעולה.