ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 839, 2017-10-31 13:00

משה גפני: שלום לכולם.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אנחנו ממשיכים בנושא הזה שגם נמשיך אותו בהמשך על הבולענים בים המלח.

מיקי רוזנטל: חבר הכנסת ברושי איננו אז אולי נתחיל מהנושא השני.

משה גפני: אז צריך לקרוא לו.

משה גפני: בבקשה, ראש המועצה האזורית תמר, בבקשה.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חברי מאזור ים המלח, אנחנו ביקשנו את הדיון הזה כחלק מהיכולת של המדינה והכנסת לסייע לשני יישובים שחרב עליהם עולמם תרתי משמע, בכלים שעומדים לרשות הוועדה – במקרה זה הטבות המס.

איתן ברושי: אזור צפון ים המלח ועין-גדי הוא חלק מהתכנית שיושב-ראש הוועדה הוביל, ותמיד אנחנו זוכרים את זה לטובה.

איתן ברושי: בגלל המשבר שיתואר פה על-ידי הנציגים של המועצות והיישובים, שני יישובים, מצפה שלם שהוא באזור יהודה ושומרון ועין גדי שבוודאי לא צריך להסביר עליו, נפגעו ונפגעים קשה גם ביכולת הקיום שלהם וגם בביטחון שהם יכולים להישאר כמי שהיו כשהמדינה שלחה אותם לשם.

איתן ברושי: לכן הבקשה היא שהוועדה תאשר עם כל הקושי סכום שהוא לא גדול ואולי אפילו זניח, אבל ליישובים הוא שאלה קיומית.

איתן ברושי: הסכום הוא ההטבה המקסימלית עד שהמצב יחזור לקדמותו.

איתן ברושי: אם התכנית תושלם, והמצב יחזור לקדמותו, והאיום של הבולענים יוסר – דבר שהוא עכשיו איום לא פחות מהמנהרות ומהטילים.

איתן ברושי: אין לנו דיון עכשיו על הבולענים, גם אין לנו תשובות לשאלות האלה.

איתן ברושי: יש לנו רק מחויבות לחברים ולתושבים בשני היישובים הללו.

איתן ברושי: לכן הבקשה היא שוועדת הכספים תקבל החלטה שמאשרת למצפה שלם ולעין גדי את ההטבה המקסימלית גם באחוזים וגם בתקרה לשנים הקרובות עד שיבואו ימים טובים יותר.

איתן ברושי: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מיקי, אתה רוצה להוסיף?

מיקי רוזנטל: לא.

מיקי רוזנטל: אני אסתפק.

מיקי רוזנטל: חבל על הזמן.

משה גפני: אוקיי.

משה גפני: ראש המועצה האזורית תמר, מר דב ליטבינוף.

<דב ליטבינוף: חבר הכנסת ברושי אמר את זה בגדול – אנחנו כתבנו אליך מכתב - -

משה גפני: גם דיברנו בטלפון.

<דב ליטבינוף: נכון.

<דב ליטבינוף: גם דיברנו בטלפון.

<דב ליטבינוף: אנחנו מאוד מוקירים את פעילות הוועדה בנושא של הקלות המס.

<דב ליטבינוף: יצא ששני היישובים המדוברים: מצפה שלם ועין גדי - -

משה גפני: מצפה שלם הוא אצלך?

<דב ליטבינוף: מצפה שלם הוא במועצה אזורית מגילות, ועין גדי זה תמר.

משה גפני: אז עין גדי אצלך.

<דב ליטבינוף: זה מעבר לקו הירוק ובתוך הקו הירוק, אבל זה אותו ים המלח ואותה בעיה.

משה גפני: מה מעבר לקו הירוק?

<דב ליטבינוף: מצפה שלם זה מעבר לקו הירוק.

איתן ברושי: מצפה שלם זה בתחום יהודה ושומרון במגילות.

<דב ליטבינוף: זה אותו ים, אבל זה עשרה קילומטר.

<דב ליטבינוף: שניהם נפלו באותם קריטריונים - -

משה גפני: דב, תעשה לי טובה, אני רוצה להגיע לדיון הבא שנקיים, בעזרת ה'.

משה גפני: אני רוצה לדעת מה המדינה עשתה עם אותם הדברים שסיפרת לי וגם איתן סיפר לי – מה המדינה עשתה עם אותו אדם שיש לו שם אולם אירועים שנפל לבולען?

משה גפני: מה המדינה עושה עם המקרה הזה?

משה גפני: מה קורה לאדם הזה מול רשויות השלטון?

<דב ליטבינוף: אני אשלים את המשפט שהתחלתי אותו, ברשותך.

<דב ליטבינוף: אחד הקריטריונים היה 7 קילומטר מהגבול, ויצא שהגבול נמצא באמצע הים, ואנחנו במרחק של 7 קילומטר ו-200 מטר.

משה גפני: לא זה מה שאני שואל.

<דב ליטבינוף: אז 200 מטר הפרידו בין 7% לבין האחוזים שהיינו צריכים לקבל.

משה גפני: אבל אם לא היה בולען לא היינו מדברים על זה עכשיו בכלל.

משה גפני: אני שואל אותך, מה המדינה אומרת לאותו אחד שמגיע למשרד ואומר, חרב עלי עולמי, לא עשיתי שום דבר רע.

מיקי רוזנטל: היא אמרה מה שעניתי לך בדיון הקודם – תתפלל.

משה גפני: לפני להתפלל.

משה גפני: להתפלל זאת אופציה שאני לא שולל אותה.

משה גפני: מה עושה זה שהבולען החריב עליו את עולמו?

<דב ליטבינוף: האדם הפרטי לא עושה כרגע שום דבר, אבל אנחנו כשני ראשי מועצות בשני הקיבוצים נמצאים בהליך של החלטת ממשלה שאמורה להגיע ב-15 בחודש לדיון סופי בינינו.

<דב ליטבינוף: זאת החלטת ממשלה שאמורה לטפל בתושבים שגרים, לא בתופעה עצמה של הבולענים ולא בירידת המפלס של ים המלח, אלא בתושבים עצמם.

<דב ליטבינוף: להגיד לך שהמתווה מבחינתנו הוא אופטימלי כדי לעשות שינוי אמתי ומשמעותי כדי שהיישובים האלה ימשיכו לפרוח ולקיים את ההתיישבות בעוטף ים המלח?

<דב ליטבינוף: קראו לזה "קו עימות גיאולוגי".

<דב ליטבינוף: אז אנחנו בקו עימות גיאולוגי.

<דב ליטבינוף: להגיד לך שזה מספיק לעשות את השינוי כדי שההתיישבות תמשיך שם?

<דב ליטבינוף: אז אני אומר שלא.

<דב ליטבינוף: למשל אחת הסוגיות המרכזיות והעיקריות שלא מטופלת במסמך הזה זה עניין הביטוח.

<דב ליטבינוף: עדיין אנחנו נשארים בלי ביטוח.

<דב ליטבינוף: עדיין אנחנו נשארים במצב כזה שאם אני שולח אנשים מהמועצה לעשות עבודה או אריה שולח אנשים מהמועצה לעשות עבודה, וחס וחלילה קורה מקרה שהוא נופל לתוך בולען, אנחנו לא מבוטחים; או תייר שיכול לתבוע גם את המועצות וגם את האזור.

משה גפני: למה אתם לא מבוטחים?

<דב ליטבינוף: כי אף חברת ביטוח לא מוכנה לבטח אותנו, גם לא חברת הביטוח "ענבל".

איתן ברושי: "ענבל" מבטחת את עובדי המדינה.

איתן ברושי: כלומר אם יבוא פקיד מירושלים וייפול לבור, הוא מבוטח.

איתן ברושי: אם ראש המועצה ייפול הוא יישאר שם.

<דב ליטבינוף: יש כאלה שישמחו, ויש כאלה שלא.

<דב ליטבינוף: אני מקווה שיש יותר כאלה שלא.

<דב ליטבינוף: זה המצב.

אורלי לוי אבקסיס: יש "קרנית" שאמור לכסות כאשר אין ביטוחים.

אורלי לוי אבקסיס: אפשר אולי להחיל או לבקש התייחסות של משרד האוצר במקרה הזה האם הכיסוי יכול - - -

<דב ליטבינוף: אני רוצה בכוונה למקד את הדיון בנושא הקלות המס.

<דב ליטבינוף: הקלות המס נוגעות לכל תושב שהיום מתמודד עם בעיות בלתי רגילות בפרנסה.

<דב ליטבינוף: הקלת המס הזאת – שבעבור המדינה היא ממש כלום כי זה שני יישובים קטנים, ועבור האנשים שגרים שם היא משמעותית.

<דב ליטבינוף: המקום הזה מרוחק מכל מקור פרנסה – מירושלים שעה.

<דב ליטבינוף: בגלל הסיפור של הבולענים לוקח יותר זמן לנסוע.

<דב ליטבינוף: צריך למצוא פרנסה במקום, ולכן הנושא של הקלות המס מאוד משמעותי.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: תכף אתייחס לעניין הזה.

משה גפני: ראש המועצה האזורית מגילות, אריה כהן.

<אריה כהן: שלום.

<אריה כהן: אדוני היושב-ראש, שאלת מה הממשלה עשתה.

<אריה כהן: אני יכול להגיד לך שבינתיים עברו שלוש שנים מאז שחוף "מינרל" במצפה שלם נסגר; כל החוף בעין גדי נסגר וגם תחנת הדלק.

<אריה כהן: בפועל לא קרה שום דבר.

<אריה כהן: אמנם מקדמים החלטת ממשלה, וגם לקח שנתיים שלמות להביא את מנכ"ל משרד ראש הממשלה לאזור.

<אריה כהן: הוא עשה סיור בינואר השנה באזור.

משה גפני: אלי גרונר?

<אריה כהן: כן.

<אריה כהן: הוא ידע שיש בעיית בולענים, אבל הוא לא ידע שיש בעיה לאנשים.

<אריה כהן: כרגע עומדת החלטת ממשלה שאני מקווה שעד סוף השנה תתקבל.

<אריה כהן: בינתיים לא קורה שום דבר.

<אריה כהן: זאת אומרת הבן אדם לא קיבל פיצוי.

<אריה כהן: לא קוראים לזה פיצוי.

<אריה כהן: אומרים שרוצים לתת הטבות לתושבים ביישובים האלה במצפה שלם ובעין גדי.

<אריה כהן: אנחנו במשא ומתן, ואנחנו צריכים את התמיכה.

<אריה כהן: בלי התמיכה של הכנסת בוועדת הפנים גם הביקור הזה לא היה קורה.

איתן ברושי: הדיון התחיל בוועדת הפנים ביוזמתי.

מיקי רוזנטל: לא חשוב, אבל אתה בוועדת כספים.

<אריה כהן: אני יודע שגם ועדת הכספים יכולה לתמוך בזה.

<אריה כהן: התמיכה הזאת חשובה.

<אריה כהן: גם נושא הטבות המס הוא חלק בלתי נפרד.

משה גפני: תכף אני אגיד על העניין הזה.

משה גפני: מי נמצא פה מהממשלה?

<קריאה: משרד הפנים, משרד התיירות והגנת הסביבה.

משה גפני: מי ראשון?

מיקי רוזנטל: האוצר לא פה?

<קריאה: - - -

משה גפני: עבר הרבה זמן מאז שתופעת הבולענים קרתה.

משה גפני: אנשים נפגעו באופן דרמטי – גם הרשויות המקומיות וגם אנשים פרטיים.

משה גפני: מה עשתה הממשלה עד היום?

משה גפני: אפשר ללכת לפי הסדר.

איתן ברושי: לא כולם צריכים לדבר כי הרוב לא עשו.

משה גפני: גם מי שלא עשה שידבר.

מיקי רוזנטל: השאלה הייתה לא מה אתם מתכננים לעשות, אלא מה עשיתם.

מיקי רוזנטל: אם יש ספק לגבי השאלה.

<עידו לבנה: אני סגן ממונה על מחוז הדרום במשרד הפנים.

<עידו לבנה: אין ספק לגבי השאלה.

<עידו לבנה: תחום האחריות של משרד הפנים והיכולת לעזור לבן אדם פרטי לא קיימת.

<עידו לבנה: במשרד הפנים לא היה משהו שנתון לפתחו מבחינת סיוע לרשויות.

<עידו לבנה: לא נעשה הליך, ובוודאי לא בנושא הבולענים.

משה גפני: אני מתנצל, לא שמעתי.

<עידו לבנה: אני אומר שמשרד הפנים, ודאי בנושא הבולענים, לא עשה פעולה.

<עידו לבנה: זה נושא שהוא בתחום אחריות משרד הפנים.

משה גפני: משרד הפנים לא מתעסק בעניין הזה?

<עידו לבנה: בבולענים כבולענים לא.

משה גפני: לא כבולענים.

משה גפני: יש פה רשויות בתחום האחריות שלכם, שתי מועצות אזוריות.

משה גפני: מה שקרה שפתאום התקציב שלהם נהיה בבעיה כיוון שהיו בולענים.

משה גפני: הם לא אשמים בזה.

משה גפני: אתם לא נוגעים בעניין?

<עידו לבנה: אנחנו לא נוגעים בעניין.

<עידו לבנה: אין תקצוב מיוחד לנושא הזה.

משה גפני: ואין קריטריון.

מיקי רוזנטל: חור שחור.

משה גפני: זה דבר מקובל.

מיקי רוזנטל: לפחות הוא אומר בכנות את התשובה.

משה גפני: אין קריטריון.

משה גפני: תודה.

משה גפני: משרד התיירות, בבקשה.

<סיגל גבאי: אני ממשרד התיירות.

<סיגל גבאי: למשרד התיירות אין סמכות ואין כלים לטפל בבעיית הבולענים.

<סיגל גבאי: בעיית הבולענים היא בעיית תשתית.

<סיגל גבאי: לנו אין סמכות.

משה גפני: בטוח שיש ממשלה.

משה גפני: על זה אין ספק?

משה גפני: אין אחריות לאף משרד אבל - -

<סיגל גבאי: - - - בולענים.

משה גפני: בקיצור, אין לך תשובה על העניין זה כי מה שהולך לקרות הוא שהתיירות נפגעת שם.

מיקי רוזנטל: אחד החופים המשמעותיים ביותר בים המלח נסגר לפני שלוש שנים – חוף "מינרל".

מיקי רוזנטל: אלפי אנשים פקדו אותו מדי יום.

מיקי רוזנטל: אתם משרד התיירות – כלום.

מיקי רוזנטל: נאדה.

<סיגל גבאי: רגע.

<סיגל גבאי: אתם, משרד התיירות – זה לא כלום.

<סיגל גבאי: אתם, משרד התיירות, התכווננו למה שאנחנו טובים בו – לחפש תשתית תיירות אחרת.

<סיגל גבאי: עשינו בדיקת היתכנות וניסינו למצוא חוף אחר שיוכל לשרת את הציבור.

<סיגל גבאי: אבל לסגור את הבולען או לפתור את בעיית הבולענים זה לא משרד התיירות.

משה גפני: לא, לא.

מיקי רוזנטל: לא זה מה שנשאלתם.

<סיגל גבאי: אז אנחנו כן עשינו בדיקת היתכנות.

<סיגל גבאי: אנחנו עדיין עושים, אנחנו מחפשים חופים אחרים ומנסים להכשיר חופים אחרים לרווחת הציבור.

משה גפני: תודה.

משה גפני: בבקשה, מיכאל רבזין, משרד האוצר.

<מיכאל רבזין: אני מהחשב הכללי במשרד האוצר.

משה גפני: שם הצ'קים.

<מיכאל רבזין: אנחנו מבצעים, אנחנו לא אחראים על המדיניות.

<מיכאל רבזין: אבל אני אגיד - -

אורלי לוי אבקסיס: בקיצור, אין מדיניות.

אורלי לוי אבקסיס: אין לכם מה לבצע כי אין מדיניות.

<מיכאל רבזין: קיימת עבודת מטה מאוד רצינית בראשות מנכ"ל משרד ראש הממשלה כמו שאמרו ראש מועצת תמר וראש מועצת מגילות.

<מיכאל רבזין: הסכום שנדון כרגע הוא מאות מיליוני שקלים – כ-400 מיליון שקלים – בחלוקה של משרדי הממשלה הרוולנטיים: תיירות, חקלאות, מים ותחבורה.

משה גפני: 400 מיליון שקל למה?

<מיכאל רבזין: זה מתחלק לכמה נושאים.

משה גפני: אבל למי?

משה גפני: למועצות הללו?

<מיכאל רבזין: זה ילך לפרויקטים ספציפיים בנושא חקלאות, תיירות, מים, תחבורה.

משה גפני: למועצות האזוריות תמר ומגילות ים המלח?

<מיכאל רבזין: בדיוק.

<מיכאל רבזין: נכון מאוד.

משה גפני: מתי תקבלו החלטה על החלוקה של הכסף הזה?

משה גפני: החלטת הממשלה.

מיקי רוזנטל: אתה יכול לצבוע לנו את הכסף הזה?

<מיכאל רבזין: זה נדון בדרגים.

<מיכאל רבזין: זה נמצא כרגע לקראת החלטה סופית.

משה גפני: הכול אצל אלי גרונר?

<מיכאל רבזין: הכול כרגע - -

משה גפני: מי המטה שלו?

<מיכאל רבזין: אמיר ברקן.

<מיכאל רבזין: קיימת טיוטה של החלטת הממשלה, ומתקיימים דיונים תקציביים.

<מיכאל רבזין: אני לא מאגף התקציבים באוצר, אבל מתקיימים דיונים תקציביים איזה תקציב יופנה מאיזה משרד.

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: 400 מיליון שקל - -

אורלי לוי אבקסיס: זה מהתקציבים הקיימים במשרדים.

מיקי רוזנטל: אם אין מקור תקציבי - - - מיליארד שקל לישיבות.

אורלי לוי אבקסיס: - - - איזה משרד ייתן מהקופה שלו - - - אין כסף חדש

משה גפני: רבותי.

<מיכאל רבזין: זה משנה אם זה כסף חדש?

אורלי לוי אבקסיס: בוודאי שזה משנה כי יש תכניות לכל משרד שמוכנות לביצוע התקציב.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת שאם עכשיו אתה מסיט את הכספים משהו אחר יגיע לפה לשולחן כי נגרע ממנו התקציב.

אורלי לוי אבקסיס: יש כסף חדש או אין כסף חדש?

משה גפני: אבל בואי נדבר קודם על 400 מיליון שקל.

משה גפני: מתי צריך לקבל החלטה בעניין הזה?

<מיכאל רבזין: הדיונים התקיימו כבר ארבעה חודשים.

<מיכאל רבזין: צפוי להתקיים דיון - -

איתן ברושי: ב-15 בנובמבר יש דיון רב-תחומי בין כל הגורמים.

<מיכאל רבזין: - - כדי לסגור סופית את החלטת הממשלה במטרה להביא אותה לדיון בממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: משרד התיירות, יש לכם כסף פנוי בשביל זה?

אורלי לוי אבקסיס: כי לפי מה שאני מבינה ממשרד האוצר השתמשו בתקציבים הקיימים שלכם בתוך המשרדים.

<מיכאל רבזין: זאת לא שאלה רלוונטית כי תקציבי משרד התיירות הם תקציבים לפרויקטים.

<מיכאל רבזין: כל שנה נבחנים אלו פרויקטים, והממשלה מתעדפת אלו פרויקטים יותר חשובים.

<מיכאל רבזין: כרגע הממשלה מבקשת לתעדף פרויקטים באזור המועצה האזורית.

אורלי לוי אבקסיס: הכול משרד התיירות?

<מיכאל רבזין: לא אמרתי שהכול.

משה גפני: 400 מיליון שקל האלה נמצאים, ועדיין לא חולק מזה כסף.

אורלי לוי אבקסיס: הם מיועדים לדברים אחרים, ועכשיו מבקשים להסיט את התקציבים.

משה גפני: שנייה, שנייה.

משה גפני: 400 מיליון שקל נמצאים בדיון, ועדיין לא חולק מזה כסף.

<מיכאל רבזין: זה לא צבוע.

<מיכאל רבזין: זה פרויקטים ספציפיים שבדיונים מול המועצות הוחלט לקדם.

משה גפני: טוב.

משה גפני: דב, אני תכף אתן לך.

משה גפני: אתה לא צריך להצביע.

משה גפני: אני לא אצא מהישיבה הזאת בלי שנדע מה אנחנו לא יודעים.

משה גפני: החשב הכללי, אתה אומר לוועדה מכובדת בכנסת שיש בה חברים מכובדים, חוץ מהיושב-ראש, שיש 400 מיליון שקל לפרויקטים במועצה האזורית תמר ומגילות ים המלח.

<מיכאל רבזין: עדיין אין, אבל צפוי.

משה גפני: רגע, נגיע לנקודה.

משה גפני: אל תשאיר אותי סתם.

משה גפני: מאיפה הכסף הזה?

<מיכאל רבזין: עוד פעם - -

משה גפני: לא עוד פעם.

משה גפני: פעם ראשונה.

<מיכאל רבזין: סליחה.

<מיכאל רבזין: אני לא אגף התקציבים, ואני לא מייצג את אגף התקציבים באוצר.

משה גפני: אתה החשב הכללי.

משה גפני: אתה לא יכול לוועדה כאן ולהגיד, יש 400 מיליון שקל שעליהם דן אלי גרונר, מנכ"ל משרד ראש הממשלה, מול המועצות האזוריות ששם נמצאים הבולענים.

משה גפני: אתה לא יכול להגיד דבר כזה.

משה גפני: אתה צריך לסייג את הדברים שלך.

משה גפני: אתה החשב הכללי, אתה לא אגף התקציבים.

משה גפני: צריך להגיד שיכול להיות שלא ייצא מזה שום דבר מכיוון שאין מקור תקציבי.

<מיכאל רבזין: אני לא חושב שזה המצב, ואני אדגים ואסביר - -

משה גפני: בבקשה.

<מיכאל רבזין: למשל, משרד התיירות, יש לו תקציב כל שנה לפרויקטים של צת"פ – צוות תכנון ופיתוח – שמאפשר תקצוב של פרויקטי תשתית תיירותיים.

משה גפני: תודה.

משה גפני: סיגל גבאי, משרד התיירות, בבקשה.

משה גפני: הנציג של החשב הכללי אומר שהולכים לקחת מהפרויקטים של משרד התיירות כדי לעזור לפתרון הבעיה של הבולענים.

משה גפני: את יודעת מזה?

<סיגל גבאי: אנחנו יודעים שמתגבשת החלטת ממשלה.

<סיגל גבאי: אצלנו במשרד התיירות היא נמצאת בבדיקה.

<סיגל גבאי: יש דגשים נוספים שאנחנו נצטרך לתת – גם בדיקות כלכליות וגם השלכות רוחביות.

<סיגל גבאי: כרגע ההחלטה הזאת עדיין לא הופרה.

משה גפני: אבל אתם מודעים לכך שחלק מהכסף יגיע מהתקציב שלכם.

משה גפני: את יודעת את זה?

מיקי רוזנטל: את יודעת להגיד לנו כמה?

<סיגל גבאי: אני לא יודעת להגיד כמה.

<מיכאל רבזין: אני יכול להגיד - -

מיקי רוזנטל: אתה יכול להגיד לנו כמה הסעיף התקציבי הזה של פיתוח תשתיות תיירות?

<מיכאל רבזין: כל שנה בסביבות 150 מיליון שקלים.

אורלי לוי אבקסיס: - - - מה קורה לגביהם?

מיקי רוזנטל: שר התיירות היה בוועדה, ודיבר על כך שהסעיף התקציבי של פיתוח תיירות הוא כל כך דל, והוא מתבייש בו כי הוא סך הכול 100 מיליון שקל.

מיקי רוזנטל: אז עכשיו אומרים ש-400 מה-100 מיליון ייקחו - - -

איתן ברושי: לא, לא את כל ה-400.

מיקי רוזנטל: וואלה, אז אין כסף.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להציע הצעה נוספת.

משה גפני: רגע, שנייה.

משה גפני: עידו לבנה, אנחנו אישרנו פה את קרן הארנונה החדשה של המשרד שלכם.

משה גפני: אתם לוקחים בחשבון את הנושא של הבולענים כשאתם מחלקים עכשיו את הכסף?

<עידו לבנה: אני לא מכיר קריטריון כזה.

<עידו לבנה: אני יכול לבדוק ולהחזיר תשובה.

איתן ברושי: בירידת הארנונה מהמתקנים שקרסו.

משה גפני: אנחנו אישרנו את קרן הארנונה והוספנו כסף כי סברנו שמשרד הפנים צודק שצריך לעשות חישוב מחדש של חלוקת הארנונה.

משה גפני: אחד הדברים של החישוב מחדש הוא שעד היום לא נתנו את הדעת לאותן מועצות שבהן יש בולענים.

משה גפני: אנשים איבדו את - -

מיקי רוזנטל: פרנסתם.

משה גפני: אז אתה תבדוק, ותחזור אלינו.

<עידו לבנה: - - -

משה גפני: משרד התיירות – אמרנו, משרד הפנים – אמרנו; החשב הכללי – אמרנו.

משה גפני: מי עוד נשאר?

מיקי רוזנטל: המשרד להגנת הסביבה.

מיקי רוזנטל: אולי יש לו הרבה כסף.

<רם אלמוג: אני מהמשרד להגנת הסביבה.

<רם אלמוג: אני רק אומר בפתיח שאנחנו לא נמצאים בעין הסערה.

<רם אלמוג: וזאת בהחלט סערה בעינינו.

<רם אלמוג: אני חושב שהבינו את זה גם בוועדת הפנים וגם במשרד ראש הממשלה שהחליטו לקחת את האחריות ולתכלל את כל הבעיה כי היא בעיה מאוד מורכבת.

<רם אלמוג: אני רק אומר שבעקבות החלטת ממשלה ב-2012 המשרד להגנת הסביבה קיבל תקציב לטפל במשאבי טבע שנפגעו בגלל ירידת המפלס ובשל התפתחות הבולענים.

<רם אלמוג: אבל לתופעת הבולענים עצמה אין מזור.

<רם אלמוג: צריך לראות איך חיים לצדה.

משה גפני: זה לא נושא הדיון.

מיקי רוזנטל: הדיון הוא התושבים שנפגעים מהנושא הזה.

משה גפני: אתה השלישי שאומר את זה.

משה גפני: משהו לקוי בהסברה שלנו.

<רם אלמוג: אני הבנתי.

משה גפני: אני הייתי יושב-ראש ועדת הפנים וטיפלתי בעניין הבולענים, אבל לא היה אז.

<רם אלמוג: הבנתי היטב את שאלתך.

<רם אלמוג: ,

משה גפני: אנחנו מדברים על המועצות, על האנשים.

משה גפני: אני כבר נותן לך.

<רם אלמוג: במסגרת התכנית הכוללת שבאנו דרכה לשקם משאבי טבע השקענו גם בפרויקטים יחד עם שתי המועצות כדי לתת מקצת החלופות כדי לסייע ביחס לאותם משאבים שהלכו ואבדו בחוף "מינרל" ובחוף עין גדי.

<רם אלמוג: הנזק פה הוא רציני ביותר.

<רם אלמוג: אבל הדבר הזה כבר נעשה, הוא הושלם.

<רם אלמוג: אנחנו משלימים אותו ממש בחודשים הקרובים ולא נשאר לנו תקציב.

איתן ברושי: - - - היה 120 מיליון שקל אז.

<רם אלמוג: אנחנו שותפים בצוות אצל גרונר ובהחלט תומכים בכל פעולה שהממשלה תחליט אם לבוא ולתמוך ביישובים.

איתן ברושי: אני רוצה להעיר הערה לסדר, ברשותך.

איתן ברושי: לדעתי, יש כאן סטייה מהנושא שעל סדר היום.

איתן ברושי: אני חושב שצריך להזמין לכאן את מנכ"ל משרד ראש הממשלה והצוות שלו יחד עם האחרים לדיון מסודר לפני החלטת הממשלה.

איתן ברושי: זה חלק מתקציב 2018.

איתן ברושי: מדובר על מאות מיליונים.

איתן ברושי: כרגיל חלק זה תחבורה, כביש 90.

איתן ברושי: אנחנו מדברים על התושבים.

איתן ברושי: ברשותך, גפני, אני מציע שהוועדה תקבל עכשיו החלטה שהיא תומכת בבקשה של הטבות המס.

איתן ברושי: בוא נחליט עכשיו מה שיש על סדר היום – שתהיה הטבת מס מרבית לתקופה של השנים הקרובות עד שהמצב - - -

משה גפני: בסדר, אני תכף אתייחס לעניין הזה.

איתן ברושי: את זה אני מציע להחליט עכשיו.

משה גפני: אתה יכול להחליט.

משה גפני: צריך לתקן את החוק.

משה גפני: אתה לא יכול להחליט.

משה גפני: דב, רצית להגיד משהו לגבי העניין?

<דב ליטבינוף: אני רוצה להאיר את עיניך ואת עיני הוועדה במה דברים אמורים.

<דב ליטבינוף: כשמדברים על 400 מיליון שקל צריך להבין מה 400 מיליון שקל האלה אומרים.

<דב ליטבינוף: 200 מיליון שקל הם לתשתית תחבורתית.

<דב ליטבינוף: זה לטפל בכביש העוקף שעוקף את הבולענים.

איתן ברושי: זה כביש של עם ישראל, לא של החברים.

<דב ליטבינוף: 200 מיליון שקל זה לתחבורה שכל עם ישראל נוסע בה.

<דב ליטבינוף: זה, כמובן, תורם לנו כי אנחנו חיים שם, אבל כל עם ישראל נוסע בכביש 90, הכביש הארוך ביותר במדינת ישראל.

<דב ליטבינוף: 200 מיליון שקל זה לדבר הזה.

<דב ליטבינוף: אני אומר לך שזה גם לא מתוקצב במשרד התחבורה.

<דב ליטבינוף: הלוואי שזה יהיה מתוקצב.

<דב ליטבינוף: נשארנו עם 200 מיליון שקל.

<דב ליטבינוף: 200 מיליון שקל זה לדברים שונים כאלה ואחרים.

<דב ליטבינוף: אני לא חושב ש-200 מיליון שקל עושים שינוי באורחות החיים או בתפיסה של מה שאנחנו רוצים להוביל – להמשיך את ההתיישבות שלנו בים המלח.

<דב ליטבינוף: כדי להמשיך את ההתיישבות – וזה לא לקיים רק את מי שנמצא שם – אנחנו רוצים לקלוט אנשים.

<דב ליטבינוף: גם אריה במגילות וגם אני במועצה אזורית תמר רוצים להכפיל את ההתיישבות כדי שהיא תתקיים.

<דב ליטבינוף: בשביל זה צריך חכות, לא דגים.

<דב ליטבינוף: אנחנו מדברים את הדבר הזה.

מיקי רוזנטל: מה זה הדבר שאתם מבקשים?

משה גפני: הטבות מס.

<דב ליטבינוף: זה לא רק.

<דב ליטבינוף: לדוגמה, אם סגרנו תחנת דלק, מסעדה, מרכז מבקרים, חוף רחצה – אני לא רוצה כסף.

<דב ליטבינוף: אני רוצה שתיתן לי את אותו חוף רחצה ואותה תחנת דלק במקום אחר שאני יכולה לקיים אותה.

<דב ליטבינוף: דבר נוסף, אם הכסף שיהיה בהחלטת הממשלה לא יהיה כסף צבוע וישלחו אותנו – את אריה ואותי – לחפש ולכתת את רגלינו במשרדים השונים ולהביא את הכסף מהמשרדים השונים ולהתחנן, לא יהיה שום פיצוי.

<דב ליטבינוף: לגבי 120 מיליון שקל שהוקצו – זה חוזר ונאמר: הפרויקטים האלה הם להגנת הסביבה, והם מבורכים.

<דב ליטבינוף: זה לא תרם אפילו לעובד אחד נוסף או לפרנסה אחת נוספת בים המלח.

<דב ליטבינוף: קחו את הדברים בפרופורציות.

משה גפני: תודה.

משה גפני: בבקשה, אדוני.

<יריב קיטה: אני מנהל העסקים של עין גדי.

<יריב קיטה: אני רוצה לחדד כמה נקודות שעלו פה לצערי, ואני אתחיל ברקע קצר.

<יריב קיטה: כל נושא הבולענים ביישובים האלה בפרט, שהם הנפגעים היחידים כמעט, הוא החצר האחורית.

<יריב קיטה: אף אחד לא מטפל בזה.

<יריב קיטה: אף אחד לא לוקח את זה לעומק ומבין את הסיטואציה שבה אנחנו נמצאים.

<יריב קיטה: בעין גדי יש כ-600 נפש ובמצפה שלם יש כ-200 נפש.

<יריב קיטה: 800 נפש – זה הכול, זה מה שיש בכלל.

<יריב קיטה: הטבות המס האלה זה ה-peanuts של ה-peanuts.

<יריב קיטה: מבחינתנו אנחנו רוצים גורמי משיכה.

<יריב קיטה: כדי להביא את האנשים לחיות באזור הזה שהוא כ-100 קילומטר שיש בהם כ-3,000 נפש.

<יריב קיטה: זה הכול.

<יריב קיטה: למקום הזה אנחנו צריכים כלים.

<יריב קיטה: אנחנו לא מתמודדים עם בעיה של ים המלח, של בולענים בלי מים, בלי אדמה ובלי אנשים.

<יריב קיטה: אני לא יודע איך מנצחים קרב כזה.

<יריב קיטה: לדבר הזה אנחנו לפחות מבקשים עזרה.

<יריב קיטה: אל תביאו לנו מתנות, אבל עזרה כדי שנוכל להתמודד עם זה.

<יריב קיטה: הזמן הוא לרעתנו.

<יריב קיטה: אני אתן דוגמה קטנה, יש לנו בעין גדי 4 תינוקות בלבד בגיל הרך.

<יריב קיטה: זה המצב.

<יריב קיטה: זה גרף שאם אנחנו לא פועלים אתמול הוא בקריסה.

משה גפני: רבותי, אנחנו לא משלימים פה את הדיון.

משה גפני: אני, כמובן, אדבר עם אלי גרונר, ויכול להיות שנעשה ישיבה כפי שהוצע לעשות פה ישיבה בוועדה יחד איתם.

משה גפני: אנחנו מקיימים דיון על אזורי עדיפות לאומית, וצריך להכניס קריטריון, לפחות הוראת שעה, לגבי הנושא של הבולענים.

משה גפני: מדובר על ציבור לא גדול ועל מועצות אזוריות לא גדולות, אבל אין דבר כזה שמדינת ישראל מפקירה את האנשים האלה.

משה גפני: אנחנו נכנסים לעניין.

משה גפני: אתה אומר שאף אחד לא מתייחס, אבל הנה, עובדה.

משה גפני: אנחנו מתייחסים.

משה גפני: אנחנו ועדת הכספים של הכנסת, של מדינת ישראל.

משה גפני: אני מבקש להבהיר.

משה גפני: אתם מדברים על זה כל הזמן – יש אזורי עדיפות לאומית, יש חוק.

משה גפני: צריך לתקן אותו.

משה גפני: אין בעיה.

משה גפני: לא קורה שום דבר אם מתקנים אותו.

משה גפני: אנחנו הולכים לקיים את הדיון הזה על הדיון שהיה קודם לגבי יישובים מעורבים.

משה גפני: יש קריטריונים נוספים שצריך להוסיף.

משה גפני: אם אנחנו הולכים על הטבות המס – רק שתדעו איפה אנחנו עומדים: זה לא חוק ממשלתי, זה חוק שאנחנו עשינו אותו כאן.

משה גפני: אם אנחנו רוצים לשנות קריטריון אחד אנחנו צריכים לעשות תיקון חקיקה.

משה גפני: תיקון חקיקה בעניין הזה של הטבות מס שבג"ץ מרחף מאחורה ורשות המסים בוודאי תתנגד, אז שתגיד שיש לזה מיד השלכת רוחב.

מיקי רוזנטל: עשרות פוליטיקאים רק ממתינים - - -

<קריאות: - - -

משה גפני: אני הולך להגיד את זה בכל מקרה.

משה גפני: יש שלושה קריטריונים שעל-פיהם נקבעו הטבות המס:

משה גפני: הקרבה לגבול, הסוציו-אקונומי והפריפריאלי.

<דב ליטבינוף: המרחק מהגבול הוא 7.200 קילומטר מירדן.

משה גפני: אפשר לבדוק את זה אבל זה לא רלוונטי עכשיו.

משה גפני: לפני חקיקת החוק לא היו הטבות מס אצלכם.

משה גפני: נהיו הטבות מס מכיוון שעמדתם בקריטריון שלפיו אתם מקבלים 7%.

מיקי רוזנטל: זה לא הביא אלפי אנשים לעין גדי.

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: הבעיה של עין-גדי היא בעיה אחרת.

משה גפני: הטבות המס – אפשר לדבר על זה, אבל זה לצאת ידי חובה בלי לפתור את הבעיה.

משה גפני: אם אתם אומרים, הטבות מס – נניח שאנחנו משתכנעים, ואנחנו לא משתכנעים כי נצטרך לקבוע קריטריון שלא יהיה עמיד בשום דבר, אז יבוא – לא רוצה להגיד שמות – ויגיד, שגם הוא נמצא באותו מצב.

משה גפני: אנחנו מתמקדים בבולענים; אנחנו מתמקדים בעניין להביא תקציב לעניין הזה שזה הדבר הכי חשוב.

משה גפני: נבוא ונגיד, הטבות מס – בסדר, אין בעיה, נקיים על זה דיון שנתיים.

משה גפני: לא ייצא מזה שום דבר.

<דב ליטבינוף: והוראת שעה?

משה גפני: אין הוראת שעה.

משה גפני: הוראת שעה זה חוק.

משה גפני: גם לכפר ורדים עשינו הוראת שעה וגם ליישובי הצפון, ליישובי הגבול עשינו הוראת שעה.

משה גפני: אנחנו בודקים את זה עכשיו גם בעקבות זה שהודיעו לנו מהלמ"ס שיש להם מפה של יישובים פריפריאליים, מה שעד היום לא היה.

משה גפני: אני רוצה לעזור לכם יחד עם החברים.

משה גפני: אסור למדינת ישראל להזניח את זה.

משה גפני: אני הולך לדבר עם אלי גרונר, ולהגיד לו שהתקיים דיון כאן, ושאנחנו לא מתכוונים להרפות מהעניין הזה.

משה גפני: נקיים דיון גם להוסיף לחוק במקום שיש בולענים או למצוא ניסוח משפטי שאפשר יהיה לעשות בזה הוראת שעה כדי לפתור את הבעיה.

אורלי לוי אבקסיס: נפגעי טבע?

<קריאות: - - -

יעל כהן-פארן: קרן נזקי טבע.

<דב ליטבינוף: נגדיר את זה כקו עימות גיאולוגי.

אורלי לוי אבקסיס: אפשר הצעה לסדר, גפני?

אורלי לוי אבקסיס: תסלחו לי, אני חושבת שאתם שמים את יהבכם בנתיב הלא נכון לפתור את הבעיה.

אורלי לוי אבקסיס: כשאתם שמים את כל כובד המשקל בנושא הטבות המס – גם היושב-ראש הדגיש שתהיה פה בעיה מאוד גדולה לשנות את החוק כי יהיו לזה השלכות.

אורלי לוי אבקסיס: אתם תראו מועצות מסוימות רבות איתכם על כך שנגרע מהם, וזה גם לא משנה את המצב.

<דב ליטבינוף: בשביל זה אנחנו פה כדי שתעזרו לנו.

אורלי לוי אבקסיס: אני איתכם.

אורלי לוי אבקסיס: מ-7% מקסימום תעלו ל-11%-9% בהטבות גם זה לא יביא לכם משפחות חדשות ולא ישנה את המצב.

אורלי לוי אבקסיס: בוא ננסה לחשוב מחוץ לקופסה; לא במה שקיים, אולי ליצור משהו חדש.

אורלי לוי אבקסיס: לכן מה שאמרה חברת הכנסת כהן פארן – הוא יכול להיות הנתיב הרלוונטי לקרן לנזקי טבע.

משה גפני: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: אני פונה למשרד האוצר ומבקשת מכם לשקול שוב את כל העניין הביטוחי.

אורלי לוי אבקסיס: לא ייתכן שאזור מוכה אסון או אזור שאנחנו יכולים להצביע עליו – וזה לא חדש, הייתם צריכים להיות ערוכים לזה כבר לפני שנים כשהחלה תופעת הבולענים – זה שישבתם ונרדמתם בשמירה, לא נעים לי להגיד - -

<קריאה: - - - ועדת הפנים.

אורלי לוי אבקסיס: - - יצרתם מציאות בלתי נסבלת בעבור תושבים.

אורלי לוי אבקסיס: ואני יודעת מה זה להגיע ממקום שלא רציונלי לגור בו.

אורלי לוי אבקסיס: ככל שאתם לא מיטיבים זה הופך להיות עוד יותר לא רציונלי ובאמת גורר כליה על אותם יישובים.

אורלי לוי אבקסיס: תנסו למצוא פתרון הגיוני עם פחות השלכות רוחב.

משה גפני: אבל זה כבר אצלנו.

משה גפני: גם אנחנו צריכים עכשיו למצוא פתרון.

אורלי לוי אבקסיס: אז אולי אנחנו.

אורלי לוי אבקסיס: גם אנחנו ידענו לחשוב מחוץ לקופסה כשנדרשנו.

אורלי לוי אבקסיס: אל תשימו את יהבכם בנושא של הטבות המס.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא ישנה את המצב.

מיקי רוזנטל: נחלק את זה לפתרון לטווח קצר לעזור להם באופן מידי ובטווח הארוך שזה יותר מורכב.

מיקי רוזנטל: כלומר צריך להביא סיוע לטווח המידי כי הבעיה גדולה.

משה גפני: אני אדבר עם אלי גרונר.

<דגן לוין: הרב גפני, אפשר משפט אחד?

משה גפני: מי אדוני?

<דגן לוין: שמי דגן לביא, אני מהתנועה הקיבוצית.

<דגן לוין: אני משתלב במגמה שהייתה בדיון, ואני אומר שהיות שכולנו בוגרי 1.3 מיליארד שקל שהובטחו לעוטף עזה והמיליארדים הרבים שהובטחו לגליל.

<דגן לוין: אנחנו יודעים מה המרחק בין הסכומים הפנטסטיים לבין היכולת לממש אותם במציאות.

משה גפני: מה אתה מציע?

<דגן לוין: אני מצטרף להצעתך לדבר עם אלי גרונר כיוון שהבעיה היא תכלול במשך שלוש שנים.

<דגן לוין: כל גורם מתבצר בעמדתו עד כמה הוא לא יכול לעזור.

<דגן לוין: דבר עם משרד ראש הממשלה שהוועדה עוקבת אחרי הדיון בהחלטת הממשלה ומבקשת לעשות - - -

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אנחנו בתהליך שהתחלנו היום.

משה גפני: זה תהליך של אזורי עדיפות לאומית ותהליך של עידוד השקעות הון.

משה גפני: זה תהליך שצריך לחשוב על כל הנושאים הזה מה עושים עם מקרים מהסוג הזה שעליהם לא דיברו כשעשו את זה.

משה גפני: במקביל עם הטיפול הנקודתי אדבר עם אלי גרונר, ואם יהיה צורך נביא אותו עם הצוות שלו לפה, ונקיים דיון יחד איתכם על זה.

משה גפני: צריך למצוא פתרון.

משה גפני: מדינת ישראל לא יכולה לעמוד מהצד.

משה גפני: אנחנו נמשיך את הדיון הזה.

משה גפני: אני מודה לכם על ההשתתפות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הבקשה של אורי מקלב עם אלה שמגיעים מחו"ל, שיהיה להם חוק.

משה גפני: ג.

משה גפני: מצב הקציר בים המלח, הצעתו של ח"כ מיקי רוזנטל

משה גפני: קציר המלח.

משה גפני: בבקשה, חבר הכנסת מיקי רוזנטל.

מיקי רוזנטל: נושא קציר המלח נולד כאחת החלופות כדי להגן בעיקר על מלונות ים המלח.

מיקי רוזנטל: ים המלח בנסיגה.

מיקי רוזנטל: החלק הדרומי כבר התייבש בין כה וכה; ואז לפני כ-30 שנה התחילו לבנות שם בריכות אידוי כדי להפיק אשלג.

מיקי רוזנטל: הוויכוח היה האם לעשות קציר שהוא יקר מאוד, האם להרים את החומות שיהיה הרבה יותר זול.

מיקי רוזנטל: בחרו חלופה שהיא לעשות קציר.

מיקי רוזנטל: דרך אגב, הירדנים עושים קציר.

מיקי רוזנטל: מפעל האשלג הירדני שמקביל למפעל הישראלי עושה קציר כבר 15 שנה לפחות, לדעתי.

יעל כהן-פארן: הוא התחיל רק בשנות ה-80.

מיקי רוזנטל: אני לא יכול לסקור את כל העניין, אלא רק לומר את הדבר הבא.

מיקי רוזנטל: ב-2012 חתמה מדינת ישראל הסכם עם כי"ל על הקציר.

מיקי רוזנטל: בהסכם הזה היו שלושה דברים משמעותיים: א', שמי הבריכות לא יעלו מעל גובה של 15.1 מטר מתחת לקו פני הים שנקבע ל-404 מתחת לפני הים; שנית, שהקציר יסתיים עד 2017.

מיקי רוזנטל: הקציר היה צריך להסתיים בינואר 2017.

<קריאות: לא, להתחיל.

<קריאה: גם לא להתחיל.

<קריאה: לא להסתיים ולא להתחיל.

מיקי רוזנטל: סליחה, להתחיל.

מיקי רוזנטל: אל תקנו אותי.

מיקי רוזנטל: אתם כולכם גאונים עד שזה מגיע לביצוע של החלטות הממשלה ושל ההסכמים.

מיקי רוזנטל: הדבר השלישי המשמעותי בהסכם שבגללו גם היה דחוף מאוד לקיים את הדיון – מה עושים עם החומר של הקציר?

מיקי רוזנטל: מדובר על בריכה 5 שהגודל שלה הוא חצי מהכינרת.

מיקי רוזנטל: כשיתחילו להוציא את החומר צריך לשפוך אותו, לפי ההסכם, בחלק הצפוני של הים.

מיקי רוזנטל: המדינה עשתה הסכם רשלני.

מיקי רוזנטל: לא כתוב איך יעבירו את החומר, לא כתוב כמויות ומי יפקח על זה.

מיקי רוזנטל: הסכם רשלני באופן נוראי.

מיקי רוזנטל: לא אני קובע את זה, אלא מבקר המדינה כתב דוח לפני שנה על המעשים.

מיקי רוזנטל: תוך כדי כך ההסכם כי"ל רצו לשנות את ההסכם, והם הצליחו.

מיקי רוזנטל: מה המשמעות מבחינת כי"ל שהם דוחים את הביצוע?

מיקי רוזנטל: מאות מיליונים.

מיקי רוזנטל: איך זה מתבטא?

מיקי רוזנטל: הרי מה זה משנה אם יעשו את זה ב-2017 או ב-2020?

מיקי רוזנטל: ב-2030 יסתיים הזיכיון, והכי משמעותי לכי"ל זה החישוב של הפחת במסים.

מיקי רוזנטל: אם הם השקיעו ב-2015 יהיה להם פחות פחת מאשר יהיה להם כשיתחילו ב-2020.

מיקי רוזנטל: מדובר בפרויקט שהיקפו מיליארדים.

מיקי רוזנטל: לכן כי"ל מעוניינת לדחות, ולמדינת ישראל אין עמדה.

מיקי רוזנטל: כי"ל דחתה בפועל את הביצוע, ומדינת ישראל גמגמה אל מול כי"ל.

מיקי רוזנטל: היום באופן מפתיע – כי היום סתם במקרה יש דיון על קציר המלח – כי"ל הודיעה לבורסה שהיא חתמה הסכם עם חברה הולנדית על ביצוע הקציר – מה שהיה צריך לקרות כבר לפני שנים ולא קרה באוזלת ידה של המדינה.

מיקי רוזנטל: כי"ל גם מרחה את המדינה בהרבה דברים – אני לא רוצה לדבר על זה.

משה גפני: רק הדיון לא קשור.

משה גפני: אבל נתת רמז – תמיד קורה שיש פה דיון בוועדה, ופתאום מתבצעים דברים.

משה גפני: אבל זה באופן אקראי.

מיקי רוזנטל: אני מציין שזה מקרי, כמובן.

מיקי רוזנטל: ההסכם נחתם כבר לפני שלושה שבועות, לדעתי.

מיקי רוזנטל: אבל היום הם הודיעו את זה לבורסה כדי שנדע.

מוסי רז: אז אנחנו סתם נציבי מלח?

מיקי רוזנטל: לא, אנחנו לא נציבי מלח.

מיקי רוזנטל: אני רוצה להסביר את הבעייתיות.

משה גפני: מה שנכון נכון.

מיקי רוזנטל: יש שלושה חלקים בעייתיים בהסכם: א', אין חשש שתקרוס החומה כי הים יציב, אבל יש חשש אמתי ליסודות של המלונות.

מיקי רוזנטל: אם המים עולים היסודות של המלונות בתוך מים, וזה כבר יכול להוביל לאסון; שנית, בגלל ההסכם הרשלני של המדינה היום כי"ל מבקשת להוציא את החומר הזה מהקציר ולשים אותו במקום אחר בבריכה או ליד הבריכות.

מיקי רוזנטל: המדינה מגמגמת מול הדבר הזה, ולכן זה דחוף, כי פתאום יהיו לנו הרים חדשים בים המלח של טינופת.

מיקי רוזנטל: לכן צריך עכשיו לדאוג שזה לא יקרה; שלישית, אם צריך להתחיל ב-2017, ולא התחילו, אולי סתם בזבזנו כסף.

מיקי רוזנטל: הרי המדינה שמה בתקציב משרד התיירות שלא שייך לעניין, ואין שום שליטה על זה – גילינו בטעות שיש 700 מיליון שקל לדבר הזה.

מיקי רוזנטל: אם זה מיותר תגידו שזה מיותר, וניקח את הכסף לדברים אחרים.

מיקי רוזנטל: יש המון דברים לקחת את הכסף אליהם.

מיקי רוזנטל: אני עשיתי את הסקירה בקצרה, אבל הצבעתי על הבעיה הקריטית המרכזית שעכשיו כי"ל תמרח את המדינה ותקים הרים של טינופת ליד ים המלח; שנית, לא עומדים בהסכם, ואין סנקציות בהסכם.

מיקי רוזנטל: מי שחתם את ההסכם זה החשב הכללי הגאון, ואין בו סנקציות.

מיקי רוזנטל: אם כי"ל מפרה את ההסכם – שאתם צריכים לדעת את זה, כי אחר כך מי שילך לעבוד בכי"ל, שנדע למה.

משה גפני: אני רוצה להגיד שני דברים: אתה ביקשת לעשות דיון גם על קציר המלח וגם על הזיכיון של כי"ל.

מיקי רוזנטל: נכון.

מיקי רוזנטל: הפרדנו את זה.

משה גפני: הפרדנו את זה מכיוון שלפי טענת מנהל הוועדה, בנובמבר אמורים לבוא לכאן גם הכלכלן וגם החשב.

מיקי רוזנטל: יש זיקה בין הנושאים.

משה גפני: לגבי קציר המלח.

משה גפני: מי אחראי לזה?

<מיכאל רבזין: שלום רב.

משה גפני: אתה שמעת את חבר הכנסת מיקי רוזנטל?

<מיכאל רבזין: יצא לי.

<מיכאל רבזין: אני גם הקשבתי, ואני אתייחס לכל טענה של חבר הכנסת רוזנטל.

<מיכאל רבזין: קודם כול הבעיה שעמדה בפני הממשלה והמדינה הייתה עליית מפלס בבריכה מס' 5 כדי לא להציף את המלונות.

<מיכאל רבזין: נוהל משא ומתן מורכב מאוד בין הממשלה לבין מפעלי ים המלח, וב-2012 נחתם הסכם שמטרתו הייתה שלא תהיה הצפה של המלונות.

<מיכאל רבזין: כדי שלא תהיה הצפה היעד שנקבע בהסכם היה קביעת גובה מפלס מקסימלי לבריכה.

<מיכאל רבזין: זאת אומרת לא משנה מה, מפעלי ים המלח לא יכולים לעלות מעל המפלס הזה, ואם הם יעלו זה אומר שהמדינה יכולה להוציא להם צו הפסקת עבודה ויכולה להפסיק להם את כל הפעילות התעשייתית באזור ים המלח.

מיקי רוזנטל: שאלה

<מיכאל רבזין: אני אתייחס לכל הטענות.

מיקי רוזנטל: לא, לא.

מיקי רוזנטל: מאחר שאני מתמצא בכל הפרטים, אתה לא תמרח את זה כך.

מיקי רוזנטל: יש עלייה של 20 ס"מ בשנה של הבריכות, כן או לא?

מיקי רוזנטל: נכון שיש?

מיקי רוזנטל: זה בהצטברות של החומר

<מיכאל רבזין: נכון.

מיקי רוזנטל: עומק בריכה מס' 5 הוא 1.5 מטר בממוצע.

מיקי רוזנטל: מ-2012 שחתמתם על ההסכם ועד היום, כ-20 ס"מ בשנה - הבריכה עלתה במטר.

מיקי רוזנטל: איפה המים?

מיקי רוזנטל: איפה האידוי?

מיקי רוזנטל: מה קרה?

מיקי רוזנטל: לא רציתי להיכנס פה לדיון המקצועי איך מרחו אתכם על 15 מטר.

מיקי רוזנטל: אבל נאמר שזה מה שקבעתם כשחתמתם על הסכם.

מיקי רוזנטל: איפה המטר שהיא עלתה מאז?

משה גפני: בבקשה, תאפשר לו להשיב.

<מיכאל רבזין: אני אתייחס לכול וגם לשאלה הזאת.

משה גפני: אנחנו זוכרים שהוא שאל את השאלה הזאת.

<מיכאל רבזין: אני זוכר את השאלה הזאת, ואני אתייחס אליה.

<מיכאל רבזין: ביצוע פרויקט הקציר הוא אחד מפרויקטי התשתית הגדולים ביותר בישראל, אם לא אחד הפרויקטים הגדולים יותר של חפירות מים בעולם.

<מיכאל רבזין: זה פרויקט מורכב מאוד בעל אי ודאות גדולה מאוד שלא ניתן היה לחשוב ולתכנן מראש בזמן שהוא נחתם.

<מיכאל רבזין: לכן בהסכם לא נקבעו אבני דרך ברזל כמו שהחשב הכללי, הממשלה, אנחנו אוהבים מאוד להכניס להסכמים שלנו מול המגזר הפרטי.

<מיכאל רבזין: אבל בגלל שכי"ל היא הגורם המבצע והמממן את רובו של ההסכם, כ-80% מההסכם – והמדינה 20% מההסכם – בפרויקט תשתית כל כך מורכב לא ניתן היה לקבוע אבני דרך.

מיקי רוזנטל: למה הפרויקט לא יצא לדרך?

<מיכאל רבזין: לגבי 2017.

<מיכאל רבזין: ההסכם הוא פומבי, אנחנו פרסמנו אותו לציבור.

<מיכאל רבזין: בהסכם נקבע לא שהפרויקט יתחיל ב-2017, אלא שהחל מ-2017 כי"ל לא יכולה לעלות על גובה המפלס שנקבע.

<מיכאל רבזין: המפלס שהיה ב-2012 היה הרבה יותר נמוך ונלקח גאפ בכוונה כדי שניתן יהיה לעלות במפלס הזה.

<מיכאל רבזין: לא התחלנו את הפרויקט.

מיקי רוזנטל: מה גובה המים היום?

<שמעון דניאל: 14.5.

מיקי רוזנטל: 14.7.

<שמעון דניאל: לא, עוד לא.

מיקי רוזנטל: אני בדקתי - - -

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: הלאה.

<שמעון דניאל: אני מודד.

מיקי רוזנטל: זאת הבדיקה האחרונה.

מיקי רוזנטל: זה 14.7.

<שמעון דניאל: אני מודד.

מיקי רוזנטל: אז תתעדכן.

<שמעון דניאל: מה זה "תתעדכן"?

<שמעון דניאל: אני מודד.

מיקי רוזנטל: אני אומר לך.

מיקי רוזנטל: יש לי המדידה.

מיקי רוזנטל: אני תכף אראה לך אותה.

<מיכאל רבזין: לא הייתה, ואין כל כוונה להוציא 7-6.5 מיליארד שקלים על הפרויקט.

מיקי רוזנטל: - - -

משה גפני: אני גם רוצה להבין, מיקי.

מיקי רוזנטל: אני חייב לחדד.

מיקי רוזנטל: אם היום יש 15.5 מטר, כמו שאתם אומרים - -

<שמעון דניאל: 15.10.

משה גפני: מה התפקיד שלך?

<שמעון דניאל: אני מנכ"ל החברה להגנות ים המלח.

<שמעון דניאל: זאת חברה שהוקמה לעניין הזה.

מיקי רוזנטל: חברה שמככבת בתוך דוח מבקר המדינה.

משה גפני: טוב, לא חשוב.

משה גפני: אז מה?

מיקי רוזנטל: זה כן חשוב כי המדינה מתנהגת ברשלנות מול הדבר הזה.

מיקי רוזנטל: זה לא אני קבעתי את זה.

מיקי רוזנטל: אם זה 14.5 לשיטתו, ולשיטתי זה 14.70 – כי"ל חתמה רק היום על ההסכם, וזה הסכם כל כך מסובך.

מיקי רוזנטל: בתוך שנתיים זה מציף, זה ברור לך.

<שמעון דניאל: לא.

מיקי רוזנטל: אז מה, יפסיקו את העבודות של כי"ל?

יעל כהן-פארן: זה מה שהוא אומר.

<מיכאל רבזין: זה לא מה שאני אומר.

מיקי רוזנטל: אה, זה לא מה שאתה אומר?

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: שהוא יגיד.

<מיכאל רבזין: אני אתייחס לכל טענה.

משה גפני: בבקשה.

<מיכאל רבזין: אני לא אפספס אף טענה, אבל בסדר הכרונולוגי שלהן.

משה גפני: בבקשה.

<מיכאל רבזין: טענה נוספת שהעלה חבר הכנסת מיקי רוזנטל לגבי ערימות המלח שהולכים לשים אולי מול המלונות – לא ברור לי איפה.

<מיכאל רבזין: לגבי הדבר הזה התנהל דיון מאוד מורכב במקום שבו זה אמור להתנהל במוסדות התכנון של המדינה, בות"ל.

<מיכאל רבזין: הות"ל אישר לפני כשנה, אם אני לא טועה, תכנית 35א שבעצם אומרת איך יתבצע הפרויקט, איפה ומה השלבים, ואיפה ייערמו כל ערימות המלח.

<מיכאל רבזין: רק לסבר את האוזן – זה 16 מיליון קוב בשנה, 20 מיליון טון בשנה, שזה נפח פשוט עצום.

<מיכאל רבזין: הנושא הזה נדון והוכרע בות"ל.

<מיכאל רבזין: בהתחלה המלח ישונע לדרום ים המלח הצפוני, ולאחר מכן כשהאזור שהוגדר יתמלא המלח ישונע לים.

מיקי רוזנטל: אבל למה?

מיקי רוזנטל: בהסכם כתוב שהוא ישונע לים.

מיקי רוזנטל: כי"ל - - - אנחנו נישאר עם ההר הזה.

מיקי רוזנטל: זה ברור לך.

<מיכאל רבזין: בהסכם לא נקבע שום דבר בקשר לאופן שבו יבוצע הפרויקט.

מיקי רוזנטל: אבל נקבע שהוא ייטמן בים המלח בחלק הצפוני.

<מיכאל רבזין: לא כתוב בשום מקום בהסכם - -

מיקי רוזנטל: מה כן כתוב?

<מיכאל רבזין: ההסכם פורסם, אני יכול להביא לך אותו לכאן.

<מיכאל רבזין: לא כתוב בשום מקום בהסכם איך החברה מתכוונת לעשות אותו בגלל שאי אפשר היה - - -

משה גפני: אני לא בטוח שאני מצליח לעקוב אחרי כל הפרטים.

משה גפני: מיקי רוזנטל מכיר את זה יותר.

משה גפני: הוא שואל שאלה טכנית.

משה גפני: ההסכם הזה הוא לא הלכה למשה מסיני.

משה גפני: זה נעשה בידי אדם.

<מיכאל רבזין: נכון.

<מיכאל רבזין: חד-משמעית.

משה גפני: חבר הכנסת מיקי רוזנטל שואל מה נעשה עם ההרים האלה כשיסתיים הזיכיון של ים המלח?

<שמעון דניאל: לא יהיו הרים.

משה גפני: תן לו, בבקשה, להשלים.

משה גפני: מה נעשה עם ההרים האלה?

<שמעון דניאל: אין הרים.

<שמעון דניאל: לכן אין מה לעשות עם ההרים.

משה גפני: אבל איפה אתם שמים את זה עכשיו?

<שמעון דניאל: מתווה הקציר כפי שהוא מתוכנן במרכיבים העיקריים שלו הוא כן מתואר.

<שמעון דניאל: יש מערך קציר, מערך פינוי ומערך סילוק המלח.

<שמעון דניאל: המלח אמור להיות מפונה כולו לאגן הצפוני.

<שמעון דניאל: בשלב הראשון הוא מפונה למרחב שמתייבש בדרום ים המלח.

<שמעון דניאל: הוא יוטמן שם בצורה שהוא לא יבלוט, ואין אתו בעיה סביבתית.

<שמעון דניאל: זה נבחן על-ידי היועצים הסביבתיים של הות"ל, ואין מפגע סביבתי באזור הזה.

משה גפני: אין הרים.

<שמעון דניאל: אין הרים.

<שמעון דניאל: לכשיסתיים הקטע הזה המלח מתוכנן להיות מוטמן במעמקי הים באזורים שאותרו בבדיקות היתכנות שאנחנו עשינו לפני כשש שנים, וזה ישונע לשם במערך מתאים.

<שמעון דניאל: איך זה ישונע – נבחנות שתי אופציות עיקריות: יש אופציה אחת לשנע את זה לשם בצורה של כניסה סלבית שלא אלאה אתכם בזה, ואז זה יוטמן שם.

<שמעון דניאל: עם זה יש בעיות מסוימות.

<שמעון דניאל: או באמצעות בארגים – זה ספינות שיטמינו את זה בים.

מיקי רוזנטל: שאלה אליך – גם אני מכיר קצת את כי"ל, ואולי קצת יותר טוב ממך.

מיקי רוזנטל: אם כי"ל לא תעמוד בהסכם, איזו סנקציה יש לך שכתבת בחוזה?

מיקי רוזנטל: היא תגיד, לא בא לי עכשיו, לא יכולה, אין לי כסף – לא משנה למה?

משה גפני: השאלה מובנת בלי ההסברים.

<שמעון דניאל: אני לא אחראי - -

משה גפני: מי אחראי?

<שמעון דניאל: שנייה, רגע.

<שמעון דניאל: אני לא אימלט מזה.

<שמעון דניאל: אני חושב - -

מיקי רוזנטל: הרי מדובר במיליארדים.

<שמעון דניאל: - - - עבר על החוק, ויטפלו בכי"ל כמו שמטפלים בעבריינים.

משה גפני: אבל אתה לא חתמת על ההסכם איתם.

משה גפני: אתה חתמת את ההסכם איתם.

<שמעון דניאל: אני איש הביצוע.

משה גפני: אני יוצא מהדיון הזה מבולבל לגמרי.

משה גפני: אם זאת המטרה אז השגתם את זה.

משה גפני: אני אשב אחר כך עם מיקי רוזנטל ואלמד את זה.

משה גפני: למה אין סנקציות?

משה גפני: חברה כמו כי"ל היא חברה שיש לה עורכי דין טובים.

משה גפני: הם יעמדו מול המדינה, והם יסבירו למה הם לא יכולים לבצע את זה.

משה גפני: לא שאני יודע שזה הולך לקרות, אבל זאת אפשרות סבירה.

משה גפני: עם כי"ל יש לנו ניסיון.

משה גפני: למה לא שמתם סנקציות בהסכם?

משה גפני: אם הם לא מבצעים את מה שאמר מר דניאל, אז הם יצטרכו לשלם כסף או שיש כל מיני סנקציות שכשעושים חוזה.

<מיכאל רבזין: השאלה הזאת נבחנה ב-2012 - -

משה גפני: מה זה מעניין אותי מה נבחן.

משה גפני: אני לא למדתי ליבה.

משה גפני: זה בטח אנשים משכילים.

משה גפני: למה לא כתבו סנקציות בהסכם – שואל חבר הכנסת רוזנטל.

יעל כהן-פארן: גם אתה אמרת לפני שתי דקות שאם הם לא יעמדו ביעדים האלה והאלה תוכלו להוציא להם גם צו סגירה.

יעל כהן-פארן: האם זה אכן יכול לקרות?

<מיכאל רבזין: אכן יכול לקרות.

יעל כהן-פארן: בוא נודה על האמת – זה לא יקרה.

משה גפני: יעל, הוא שאל שאלה מאוד פשוטה.

משה גפני: אני לא מבין – הוא מתחיל לדבר אתי על זה, לא יודע.

יעל כהן-פארן: למרוח אותך.

משה גפני: מה פתאום, אני לא חושד בו שהוא מורח.

משה גפני: שאלה.

משה גפני: אם אין תשובה – תגיד שאין תשובה.

<מיכאל רבזין: יש תשובה.

משה גפני: טעיתם – תגיד שטעיתם.

משה גפני: גם זה בסדר.

משה גפני: כולם בשר ודם.

מיקי רוזנטל: אין סנקציות בהסכם, נכון?

משה גפני: אם הייתי יושב במקומך ועושה הסכם עם כי"ל, מהיכרותי עם הכוח שיש לכי"ל ועם כל מה שהיה – זה הסכם מאוד מורכב, אמרת את זה עשר פעמים – הדבר הכי פשוט, אמר מר דניאל, שזה בסדר, לא יהיו הרים.

משה גפני: לפי התכנית הכול מבוצע.

משה גפני: למה לא כתבתם משפט אחד, שאם תהיה הפרה של ההסכם בעניין הזה יהיו סנקציות?

<מיכאל רבזין: אני רוצה לחדד.

משה גפני: אני לא אבין את החידוד.

<מיכאל רבזין: אתה תבין.

<מיכאל רבזין: מעבר להסכם יש חוק.

<מיכאל רבזין: התכנית הסטטוטורית של הות"ל היא בגדר חוק.

<מיכאל רבזין: החוק קבע את המפלס המקסימלי - -

משה גפני: זאת התשובה.

מיקי רוזנטל: - - - החוק.

מיקי רוזנטל: הם יוציאו - -

משה גפני: מיקי, זאת התשובה.

מיקי רוזנטל: הרי הפרויקט הוא 8 מיליארד שמחציתו הוא שינוע של החומר – 4 מיליארד שקלים.

מיקי רוזנטל: נראה לך שכי"ל תשים את הכסף הזה?

מיקי רוזנטל: אני חותך את היד.

משה גפני: אנחנו נמשיך את הדיון הזה בנובמבר.

משה גפני: אנחנו לא מתכוונים להרפות.

<מיכאל רבזין: יש כאן עוד טענה שלא התייחסתי אליה.

משה גפני: מה למשל?

משה גפני: זה כבר מאוחר.

<מיכאל רבזין: הטענה האחרונה שהעלה חבר הכנסת מיקי רוזנטל ולא עניתי לו.

<מיכאל רבזין: גם מבקר המדינה מתייחס לטענה הזאת, ולדעתנו, היא שגויה, ואני אסביר מדוע.

<מיכאל רבזין: הטענה היא שהדחייה של הפרויקט הוסיפה לכי"ל עלויות שאחר כך המדינה תצטרך לשאת.

<מיכאל רבזין: קודם כול הדחיה של הפרויקט חוסכת עלויות גם לכי"ל, גם למדינה ולמשק כולו.

<מיכאל רבזין: אין שום כוונה לבצע פרויקט שאין בו צורך ולהוציא סתם כסף.

<מיכאל רבזין: שנית, לגבי הפחת שחבר הכנסת רוזנטל מתייחס אליו – הפחת שהמדינה צריכה להחזיר בהתאם לחוק הזיכיון בשנת 2030 כשהזיכיון מסתיים מתייחס רק להשקעות הוניות.

<מיכאל רבזין: קציר ים המלח, רובו אינו השקעות הוניות, אלא השקעות של תחזוקה שוטפת.

מיקי רוזנטל: זאת הפרשנות שלך.

<מיכאל רבזין: לא, ממש לא.

מיקי רוזנטל: אתה רוצה - - -

משה גפני: מיקי, אני לא רוצה להמשיך.

משה גפני: אנחנו עוד נידרש לעניין הזה.

<מיכאל רבזין: לכן מרכיב הפחת יהיה מינורי.

משה גפני: אתה צריך להסביר לי גם יותר.

מיקי רוזנטל: - - -

משה גפני: מיקי.

מיקי רוזנטל: אני רוצה שהמשרד להגנת הסביבה יוסיף מילה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אתה אחר כך צריך להסביר לי.

משה גפני: אני אסביר לך.

משה גפני: אבל אני רוצה שהוא יתייחס למה שהעלינו.

<רם אלמוג: אני במשרד להגנת הסביבה אחראי על תקצוב וניהול פרויקטים לאומיים, ומלווה את התכנית הזאת כבר לא מעט שנים.

<רם אלמוג: לדעתי, חבר הכנסת רוזנטל עלה על בעיה שאני מציב אותה לפני כל בעלי העניין בכל במה גם מול מבקר המדינה שטרח לשבת אתי על העניין הזה לא מעט שעות.

<רם אלמוג: ההסכם שעליו מדובר לא כולל את הפינוי של המלח.

<רם אלמוג: הוא כולל עמידה של מפעלי ים המלח במפלס עליון בבריכה הדרומית.

<רם אלמוג: זה מה שההסכם כולל.

<רם אלמוג: לכן מה שאתה אומר הוא נכון מאוד.

<רם אלמוג: התכנית בות"ל שהוזכרה קודם לא כוללת לפרטים איך מסלקים את המלח.

<רם אלמוג: לא רק זה, אלא שבתחילת הדרך להכנת התכנית הייתה כוונה לסלק את המלח - -

משה גפני: מה יהיה?

משה גפני: המשרדים מתווכחים ביניהם.

<רם אלמוג: לא.

<רם אלמוג: אנחנו ממש לא מתווכחים.

<רם אלמוג: הכוונה הייתה לסלק את המלח בהינף אחד.

<רם אלמוג: מפעלי ים המלח דחקו את זה לכיוון תום הזיכיון.

משה גפני: אתם מסכימים עם מה שהוא אומר?

<שמעון דניאל: ממש לא.

<שמעון דניאל: אנחנו חולקים עליו.

מיקי רוזנטל: חשוב להבין, הוא אינטרסנט, הוא עובד - -

<שמעון דניאל: אני ממש לא.

מיקי רוזנטל: נו, די.

מיקי רוזנטל: אתם לא הייתם מאפשרים - -

משה גפני: דניאל, לא שאלתי אותך.

משה גפני: החשב הכללי, בבקשה.

<מיכאל רבזין: קודם כול אני מבקש לציין שהחברה להגנות ים המלח היא הזרוע הביצועית של ממשלת ישראל במעקב אחרי יישום ההסכם ולראות מה קורה בשטח.

משה גפני: שמעת את נציג המשרד להגנת הסביבה?

<מיכאל רבזין: שמעתי.

משה גפני: אתה מסכים אתו?

<מיכאל רבזין: חד משמעית לא.

<מיכאל רבזין: אנחנו ניהלנו דיונים עם המשרד להגנת הסביבה; אנחנו הצגנו להם את התכנית ואת - - -

משה גפני: בסדר.

<שמעון דניאל: ברשותך, משפט אחד.

<שמעון דניאל: אם אתם מקיימים דיון כותרת הדיון תהיה כפי שהחלטת הממשלה מגדירה את העניין הזה.

<שמעון דניאל: החלטת הממשלה לא מדברת על פרויקט הקציר.

<שמעון דניאל: החלטת הממשלה מולי, ואני מקריא - -

משה גפני: לא, אל תקריא.

משה גפני: הממשלה צריכה לעשות חוק על שבת.

משה גפני: מה עכשיו הממשלה?

משה גפני: לא רלוונטי.

<שמעון דניאל: פרויקט הגנות הקבע: הקציר נכון, הוא מרכיב חשוב, אבל זה לא כל הפרויקט.

משה גפני: מר דניאל, תודה.

מיקי רוזנטל: אבל אני לא דיברתי - -

משה גפני: יעל, בבקשה.

יעל כהן-פארן: אמירה-שאלה: כשחתמו על הסכם הקציר בים המלח זה היה ברור שזה בא באותו הקשר של ועדת ששינסקי שהייתה אמורה להטיל עליהם מסים, והם קיבלו הפחתה באותם מסים.

יעל כהן-פארן: הם לא משלמים אותם, וזה כבר מ-2012.

<שמעון דניאל: ועדת ששינסקי באה אחרי כן.

<מיכאל רבזין: זה לא היה קשור לקציר.

יעל כהן-פארן: זה היה קציר.

מיקי רוזנטל: זה קשור, תאמין לי.

משה גפני: אולי תקשיבו רגע כי אני לא הולך לשום מקום עם זה.

יעל כהן-פארן: - - - הקלה במס לא קיבלנו בשביל ההסכם הזה.

יעל כהן-פארן: שנית, אני לא יודעת כמה מכם ראו את הר הגבס של "רותם אמפרט" שהיא רק חברה אחות של ים המלח ששם קרה האסון הידוע בנחל אשלים שהבריכה בו קרסה.

יעל כהן-פארן: רק לראות את ההר הזה נותן לך את הממדים שזה בלתי נתפס.

יעל כהן-פארן: נותנים לחברה פרטית שהיא בדיוק באותה בעלות כמו חברת ים המלח- -

<קריאה: זה קטן יחסית לכמויות המלח שייצאו מים המלח.

יעל כהן-פארן: בדיוק.

יעל כהן-פארן: זה מטורף לגמרי.

יעל כהן-פארן: כמו ששם הם עושים מה שהם רוצים, אני חוששת שגם פה הם יעשו מה שהם רוצים.

משה גפני: תודה.

משה גפני: עם כל הכבוד אני רוצה ללמוד את זה יותר.

משה גפני: חבר הכנסת רוזנטל העלה את זה בדחיפות, ואני כמובן אפשרתי לו.

משה גפני: הוא אומר שאם אנחנו לא נעלה את זה בדחיפות יכולות להיות בעיות מאוד קשות אחרי זה.

משה גפני: אנחנו רואים שלפחות חתמו על ההסכם.

משה גפני: אנחנו נמשיך את הדיון.

משה גפני: הדיון הזה יהיה גם בהקשר של ההסכם עם כי"ל – הזיכיון וכל מה שנלווה לעניין.

<מיכאל רבזין: לא הסכם עם כי"ל.

<מיכאל רבזין: רק אל תחשוב שאנחנו הולכים לעשות הסכם עם כי"ל.

מיקי רוזנטל: זיכיון.

<מיכאל רבזין: זיכיון.

משה גפני: אני מתנצל, זיכיון.

משה גפני: אני לא מציע להיות נחרץ בעניין הזה.

משה גפני: בכל הדיון הזה בא משרד ממשלתי שעוסק בהגנת הסביבה ואומר שהולכת להיות שם בעיה מאוד קשה.

משה גפני: אל תקלו ראש בעניין.

משה גפני: אנחנו כוועדה פרלמנטרית שתפקידה לפקח על עבודת הממשלה ולעקוב אחרי מה שקורה זה כבר עלה לדיון בפעם השנייה.

משה גפני: בלי להכיר את כל הפרטים ובלי להביע עמדה נחרצת כמו שחבר הכנסת רוזנטל יודע להגיד שהוא למד את זה, אני מודאג מהדיון הזה.

משה גפני: הדיון הזה מעיד על כך שיש בעיות, זה לא שאין בעיות.

משה גפני: אם היו באים כל הגורמים הנוגעים בדבר, ואומרים שאין לנו מה לדאוג – לא יהיה הר של מלח ולא יקרה שום דבר, ואנחנו נשנע את זה למקומות שתוכננו בעמקי הים אז ניחא.

משה גפני: אבל זה לא המצב.

משה גפני: דרך אגב, לא תפסתי את חבר הכנסת רוזנטל באמירות שלא היו מבוססות על משהו.

משה גפני: צריך להיות מודאג מהעניין הזה.

משה גפני: לכן נמשיך את המעקב אחרי התופעה הזאת.

משה גפני: אני מציע שתבחנו את עצמכם כי בשלב מסוים נמשיך את הדיון הזה.

משה גפני: אז כעצה אישית עדיף להגיד את האמת המוחלטת, ולא להיות נאמן למשרד שממנו אתה בא כדי שאחר כך אם יקרה משהו תגיד שאמרת את הדברים כמו שהם.

משה גפני: אז לא צריך להגן על דברים שאין צורך להגן עליהם.

משה גפני: תגיד את האמת.

משה גפני: אם נדע את האמת גם נדע להתמודד עם זה גם אתם וגם אנחנו.

משה גפני: אני מודה לכם על הסבלנות, אני מודה לכם על ההשתתפות בדיון.

משה גפני: אנחנו נמשיך את הדיון הזה.

משה גפני: נודיע לכם מתי.

משה גפני: אנחנו מתכוונים להמשיך את הדיון הזה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.