ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 835, 2017-10-31 09:36

רועי פולקמן: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

רועי פולקמן: אנחנו מקדישים בכנסת יום שלם עם דיונים בהרבה מהוועדות – כבר התחיל דיון בוועדת החוץ והביטחון, בוועדת החינוך, בוועדת הכספים – ומציינים תרומתם של מתנדבי השירות וחניכי המכינות הקדם צבאיות.

רועי פולקמן: לעניין הזה בשעה 2:00 יהיה כנס מיוחד עם שר החינוך וסגן שר הביטחון וכמובן כולם מוזמנים אליו וגם נציין את זה במליאה יותר מאוחר.

רועי פולקמן: מעבר לחשיבות שתכף נדבר עליה, ונמצאים כאן נציגי התנועות שאני אקרא להן התנועות המשלחות, ותכף נגדיר את נושא הדיון שלנו, של שנת השירות, אין לנו הרבה מאוד זמן ואני תכף אעלה את הסוגיות להן נועד הדיון הזה.

רועי פולקמן: לפאר את נושא שנת השירות, זה ברור שאנחנו רוצים.

רועי פולקמן: אני יודע שעושים על זה הרבה אירועים אבל אנחנו רוצים להתקדם.

רועי פולקמן: אני חושב שבוודאי מי שנמצא כאן בחדר, אין לו מחלוקת על כך ששנת שירות זה דבר חשוב.

רועי פולקמן: אני רק חושב שיש לנו אתגר – ואני יכול להעיד ברמה האישית.

רועי פולקמן: אני כבן אדם עירוני הגעתי בשלב מסוים לגרעין נח"ל ומצאתי את עצמי – זאת לא בדיוק שנת שירות אלא היא נקראה של"ת אבל היא מאוד דומה לשנה שאתה עושה לפני הצבא והדבר הזה שינה את חיי מקצה לקצה, גם במובן של המרכיב של העשייה הקהילתית כעוגן שהפך להיות חלק מהחיים שלי.

רועי פולקמן: היום אבנר ואני גרים באותו ישוב ואני הגעתי לאותו ישוב בין השאר בגלל שהחיים שלי קיבלו את אותו מפנה בשנת השירות.

רועי פולקמן: זאת אומרת, המקום הזה שהביא אותי לגור בקהילה, במקרה הזה מעורבת דתית-חילונית, הוא לא קרה כי חיפשתי בית פרטי עם גינה.

רועי פולקמן: הוא קרה כי חיפשתי קהילה.

רועי פולקמן: המקום שבו אני חוויתי, את המקום הזה של קהילה והחלק של זה בחיים שלי, כילד עירוני, זה קרה בשנת השירות, בשל"ת.

רועי פולקמן: אחר כך הייתי כמה שנים אחראי על נושא שנת השירות בחברה להגנת הטבע והייתי מסתובב כדי לגייס אנשים.

רועי פולקמן: הייתי מסתובב בכנסים של התק"ם בכל הארץ כדי לגייס שין-שינים.

רועי פולקמן: זה היה מדהים.

רועי פולקמן: שתי סוגיות ליוו אותי אז כאשר אחת הייתה כמובן הוויכוח האם שולחים קומונות לקיבוצים או לעיירות פיתוח, והדיון היה מה המטרה של שנת השירות, שינוי של הקהילה או שינוי פנימי של החניך.

רועי פולקמן: תמיד אתה מבין את השניים האלה, את שני המהלכים האלה.

רועי פולקמן: זאת אומרת, שנת שירות היא לא רק שאנחנו באים לתרום ולשנות את החברה אלא משנים פנימה.

רועי פולקמן: מי שיוצא משנת השירות הזאת, הוא בן אדם אחר מכפי שהוא נכנס אליה.

רועי פולקמן: הדבר השני היה המתח בין התנועות המיישבות, התנועות הקיבוציות, תנועת המושבים וכולי, לבין העירוניים.

רועי פולקמן: כלומר, מי מגיע ואיך גורמים לזה.

רועי פולקמן: זה כאילו מובן מאליו במושבים, זה מובן מאליו בתנועה הקיבוצית, זה מובן שזה חלק בסיסי ממסלול ההתבגרות של אדם צעיר בישראל וכמעט לא עולה על הדעת לומר שהוא פראייר על כך שהוא דוחה בשנה את השירות שלו ובמערכת העירונית זה היה – בתקופתי, עברו מאז הרבה שנים – קריעת ים סוף לבוא לערים ולומר לחבר'ה עירוניים בואו תעשו שנת שירות.

רועי פולקמן: ברור שאחד האתגרים שלנו הוא להרחיב את המעגלים ולראות שאנשים מגיעים לשנת שירות מכל המגזרים ולא רק ממגזרים שבאופן טבעי הנורמות שלהם ברורות ואומרות את זה שהיום זאת כמובן הציונות הדתית, קיבוצים, מושבים, התנועות המיישבות.

רועי פולקמן: זה יעד אחד.

רועי פולקמן: לכן אני אומר שיש לי אתגר אחד שאני שם כאן על השולחן והוא להגדיר את התועלת משנת השירות ברמה המשקית והלאומית.

רועי פולקמן: אפשר לדבר על הרבה מדדים לעניין הזה.

רועי פולקמן: צריך שיהיה ברור שזאת לא איזו טובה.

רועי פולקמן: אנחנו צריכים לדעת ששנת שירות היא דבר שהמדינה מרוויחה ממנו הרבה וצריך להגדיר את זה בצורה מאוד ברורה.

רועי פולקמן: שירות צבאי יותר טוב, שיפור החיים, כושר השתכרות שעולה ועוד.

רועי פולקמן: צריך למדוד את זה.

רועי פולקמן: צריכים להיות מסוגלים לדבר על זה.

רועי פולקמן: זאת לא טובה.

רועי פולקמן: הדבר השני הוא שני נושאים.

רועי פולקמן: נמצאת כאן נעה היימן שמלווה את הנושא הזה באגף התקציבים כבר לא מעט שנים.

רועי פולקמן: יש שני נושאים גדולים.

רועי פולקמן: הנושא האחד הוא לדבר על התקינה והתקצוב, שזה בגדול בעצם אותו הדבר ולהגיד האם אנחנו נמצאים פחות או יותר במקום נכון או שיש כאן ערך משמעותי לקראת דיוני 2019 לדרוש הגדלה של התקציב/תקנים של שנת השירות בישראל.

רועי פולקמן: הדבר הנוסף הוא הדיון על האם זה צריך להיות מעוגן בתקנה בסיסית או שזה צריך לקרות כל פעם בסיכומים משניים או שזה צריך להיות בבסיס התקציב.

רועי פולקמן: אני יודע שיש מחלוקות על כך גם בין התנועות אבל אני אומר שבעיני אלה שתי השאלות הגדולות ואני אומר את זה כדי שנהיה פרקטיים מעבר לחיבוק את עצמנו כי אנחנו אוהבים את שנת השירות.

רועי פולקמן: אנחנו רוצים להיות פרקטיים.

רועי פולקמן: אני רוצה לצאת מכאן עם איזושהי אמירה האם אחד האתגרים של ועדת הכספים/דיוני התקציב הקרובים הוא להגדיל את היקפי התקציבים, ואני אומר כאן שאנחנו צריכים להיות אמיתיים.

רועי פולקמן: לא כל סכום הגיוני כי בסוף אנחנו יכולים לבלוע את הגידולים כי היה גידול בשנים האחרונות.

רועי פולקמן: כמעט הכפלה.

<נעה היימן: הכפלה.

רועי פולקמן: השאלה היא האם זה מספיק.

רועי פולקמן: יכול להיות שזאת הכפלה מסכום נמוך ואנחנו רוצים להגיע למצב שהסכום הרבה יותר גבוה.

מוסי רז: הכפלה במה?

רועי פולקמן: בתקציב.

<שלומי קסטרו: לא בתקנים.

<שלומי קסטרו: בתקציב.

<נעה היימן: זה מה שביקשו התנועות.

רועי פולקמן: זה בדיוק הדיון שאנחנו רוצים לעשות.

רועי פולקמן: אנחנו רוצים להבין האם יש לנו חסם של תקנים.

רועי פולקמן: ברור שהייתי רוצה להגיע ליעד הרבה יותר אגרסיבי של משרתי שנת שירות, כאשר המסה של אנשים שעושים שנת שירות בישראל הוא גדול יותר.

רועי פולקמן: אין לנו הרבה זמן.

רועי פולקמן: מצגות כלליות, היסטוריה, שנת שירות לאן, מאז ומעולם, מתמיד ולנצח, תהיו קצרים.

רועי פולקמן: כל אחד יציג את עצמו, ידבר בקצרה כי אני רוצה שנתמקד בשאלות שהעליתי.

<אילן גזית: בוקר טוב.

<אילן גזית: תודה על הדיון ועל היום.

<אילן גזית: אני יושב ראש ועדת שנת שירות במועצת תנועות הנוער וגם יושב ראש המחנות העולים.

<אילן גזית: שלוש מלים על שנת השירות, היסטוריה והווה.

<אילן גזית: זה גם מופיע במצגת שמחולקת.

<אילן גזית: בקצרה על ההיסטוריה ועל ההווה ואיך הגענו לנקודה בה אנחנו נמצאים היום.

<אילן גזית: אנחנו מציינים השנה 75 שנים למפעל שנת השירות שהתחיל בעצם כמפעל וולנטרי של בני נוער בזמן מלחמת העולם השנייה, שהחליטו שהם לא רוצים להמשיך את הלימודים והם מתגייסים לשנת שירות.

<אילן גזית: אבל הם אמרו שהם ממלאים את החובה האלמנטרית שלהם.

<אילן גזית: לימים המפעל הזה גדל והפך להיות מפעל של התנועה הקיבוצית כמו שציינת.

<אילן גזית: עד אמצע שנות ה-90 אנחנו מדברים על מפעל שהוא של התנועות המיישבות ותנועות הנוער ובשנים האחרונות הצטרפו הרבה מאוד ארגונים למפעל שנת השירות.

<אילן גזית: היום בתקנת תנועות הנוער יש 24 ארגונים ותנועות שמוציאים שנת שירות.

<אילן גזית: אנחנו מדברים על גידול מסיבי גם במספר השין-שינים.

<אילן גזית: בשנת 2017 יש כ-2,230 שין-שינים שנתמכים על ידי משרד החינוך.

<אילן גזית: זה בעצם גידול מאוד דרמטי.

רועי פולקמן: באחוזים, איזה אחוז זה משכבה?

<שלומי קסטרו: ארבעה אחוזים כולל התק"ם.

<שלומי קסטרו: עם 3,000 אנחנו מדברים על ארבעה אחוזים מהפוטנציאליים לגיוס לשירות לאומי.

רועי פולקמן: נעה, לתפיסתך כי את מתמחה בעניינים האלה, זה מספר ראוי?

רועי פולקמן: מספר נמוך?

רועי פולקמן: ארבעה אחוזים נשמע לי כהדיוט בעניין מספר מאוד נמוך.

<נעה היימן: אתה גם יכול לשאול האם כל ילד הולך לחוג.

רועי פולקמן: אני יודע שהיה לנו יעד לומר שלפחות חצי מישוב צריך ללכת לתנועת נוער.

רועי פולקמן: גם על חוגים, בהחלט.

<נעה היימן: צריך אולי להזכיר לפני ההיסטוריה של 75 שנים את חמש השנים האחרונות.

רועי פולקמן: אני רוצה שתמקדי אותנו בפרקטיקה.

<נעה היימן: תקציב שנות השירות מורכב היום מאחריות של שני גופים, משרד הביטחון שאחראי לתת את אישור דחיית השירות ומשרד החינוך שמתקצב.

<נעה היימן: לאורך השנים זאת הייתה הפרקטיקה הנהוגה והיא פרקטיקה הקיימת והיא מאוד בעייתית.

<נעה היימן: למה היא מאוד בעייתית?

<נעה היימן: כי משרד הביטחון יכול לאשר איזשהו גידול, משרד החינוך בעצם מקבל את המספר כאיזשהו נתון.

<נעה היימן: התקציב הקיים מתחלק במספר עליו הוחלט באותה שנה.

<נעה היימן: לאורך השנים המספר הלך וגדל משנה לשנה, מה ששחק את התקצוב פר ילד, פר שין-שין.

<נעה היימן: לפני כמה שנים הייתה ועדה שישבה על הנושא.

<נעה היימן: אני אמרתי בוועדה, לא היה דוח סופי מוסכם על כל החברים, שכל עוד זאת הפרקטיקה, היא לעולם לא תשתנה.

<נעה היימן: גם אם נחליט עכשיו שמגדילים באלף תקנים ונניח שיימצא התקציב, כדי לשמור את התקצוב פר שין-שין באותה רמה, בשנה הבאה, אם עוד פעם יהיה גידול, עוד פעם יישחק התעריף פר שין-שין.

<נעה היימן: בעצם לפני כמה שנים, עת ישבה הוועדה, הכאב המרכזי של התנועות המשלחות היה לא המספר אלא השחיקה בתעריף פר שין-שין שלא אפשרה להמשיך ולתמוך במפעל.

<נעה היימן: לכן כאשר אנחנו מדברים על מפעל שנות השירות, צריך לזכור כל הזמן שני משתנים.

<נעה היימן: זה לא רק המספר אלא זה גם מה התעריף פר שין-שין.

<נעה היימן: בדרך כלל השאיפה היא להגיע להיות כמו המכינות הקדם צבאיות כי המכינות הקדם צבאיות, יש שלהן מנגנון אחר.

<נעה היימן: המנגנון של המכינות אומר חמישים אחוזים מהכסף שם משרד הביטחון וחמישים אחוזים שם משרד החינוך וברגע שמשרד הביטחון גם מאשר את דחיית השירות אבל גם מתקצב, הוא דואג לסנכרן את המערכת כך שלא תהיה שחיקה מצד אחד ושהגידול יהיה בקצב שהוא ומשרד החינוך יודעים להעמיד את התקציב.

<אילן גזית: אני רוצה להמשיך את דבריה של נעה.

<אילן גזית: יש כאן את מסקנות הוועדה בה נעה ישבה.

<אילן גזית: אירית נמצאת כאן והיא הייתה יושבת ראש הוועדה.

<אילן גזית: רועי יסוד היה נציג התנועות.

<אילן גזית: היו גם נציגים של ארגוני הנוער.

<אילן גזית: יש הסכמה של כולם על מנגנון לתקצוב שנת השירות.

<אילן גזית: המנגנון בעצם אמר קודם כל להשלים את הפער שהיה ואחר כך אנחנו מדברים על גידול של עד עשרה אחוזים בשנה של מספר השין-שינים.

<אילן גזית: בימים אלה אמור להתפרסם תיקון לתקנה במשרד החינוך שבעצם מסדיר את העניין הזה וצריך לקחת את ההסכמה שיש, גם של האוצר, להגדיל עד עשרה אחוזים.

<נעה היימן: לא הייתה הסכמה על המספרים.

<נעה היימן: בעיקר המגבלה נבעה ממקום שבו התנועות אמרו שהגידול גדול מדי.

<נעה היימן: ככל שהגידול גדול ואין לו מקורות תקציביים לעמוד בו, התקציב פר שין-שין נשחק.

<נעה היימן: המטרה הייתה לרסן את הגידול.

<נעה היימן: אחרי שישב הצוות ולאחר משבר שהיה בקיץ 2015, התקציב עמד אז על בערך עשרים וקצת מיליון שקלים.

<נעה היימן: משרד החינוך ומשרד האוצר הוסיפו כעשרים מיליון שקלים לבסיס התקציב.

<נעה היימן: כמעט הכפלה של התקנה.

<נעה היימן: מכיוון שהיה איזשהו משבר, הסיכום היה בין שלושת השרים – שר החינוך, שר האוצר ושר הביטחון – שכל אחד מהמשרדים שם עשרה מיליון שקלים.

<נעה היימן: כך עברנו את 2015.

<נעה היימן: שנה לאחר מכן הכסף של חינוך ואוצר כבר נמצא בבסיס ואין בעיה.

<נעה היימן: משרד הביטחון סירב להעביר את התקציב.

<נעה היימן: כשאנחנו מדברים על פערי התקצוב, הבעיות שיש, כן בבסיס או לא בבסיס, אנחנו בעצם מדברים על עשרה מיליון שקלים של משרד הביטחון.

רועי פולקמן: ברור.

רועי פולקמן: אני מכיר את הבעיה של עשרת מיליון השקלים האלה.

רועי פולקמן: עסקנו בזה הרבה.

רועי פולקמן: הצטרפה חברת הכנסת סתיו שפיר שהיא שותפה ליום המיוחד הזה.

רועי פולקמן: אני שואל האם יש הסכמה על מנגנון גידול שנתי.

רועי פולקמן: אני שם בצד לרגע את הדיון על עשרת האחוזים.

רועי פולקמן: אלה יכולים להיות חמישה אחוזים או שבעה אחוזים.

<קריאה: יש.

רועי פולקמן: האם ברמה הכללית של משרדי הביטחון, האוצר והחינוך.

רועי פולקמן: אולי תתייחסי לזה בקצרה.

רועי פולקמן: סליחה שאני קצר אבל אנחנו רוצים לגעת ממש בלב הדברים.

רועי פולקמן: אותי מעניין לא הסכום כי בסוף אם מסכימים שיש יעד לאומי של התנועות המשלחות פלוס משרדי הממשלה ואומרים שאנחנו רוצים לגדול כל שנה בשישה אחוזים, זה הולך תקנים פלוס תקצוב וביחד צריך ללכת.

רועי פולקמן: יש הסכמה על הדבר הזה?

<אירית ברוק: יש.

<אירית ברוק: אני אומר יותר מזה.

<אירית ברוק: אני הייתי יושבת ראש הוועדה.

<אירית ברוק: אני מנהלת את המחלקה לתנועות נוער, קהילה והגשמה במשרד החינוך.

<אירית ברוק: אני חושבת שמה שהיה מיוחד בוועדה זה שההסכמות היו מרחיקות לכת והדוח לא נעשה רק בשאלה בה אנחנו דנים היום, מי יתקצב.

<אירית ברוק: אבל הייתה הסכמה גם של משרד הביטחון על גובה הסכום.

<אירית ברוק: זאת אומרת, הייתה הסכמה להעמיד את גובה התקנה על הסכום של 55 מיליון שקלים.

<נעה היימן: משרד הביטחון הסכים להגדיל ככל שהוא לא מממן.

<אירית ברוק: נכון, אבל הייתה הסכמה.

<אירית ברוק: כמה שזה נשמע קשה, זאת הייתה ההסכמה.

רועי פולקמן: אני מסכים להגדיל כל סכום אם זה בא מתקציב ארצות הברית.

רועי פולקמן: אני מוכן לשים מאה מיליון כל שנה עבור השין-שינים.

<אירית ברוק: זה לא דבר קטן כי הייתה הסכמה לכך שצריך את הכסף הזה, שזה לא כסף שהוא באוויר ואין צורך בו והוא סתם מתבזבז.

<אילן גזית: גם על המנגנון הייתה הסכמה.

<אירית ברוק: וגם הייתה הסכמה על המנגנון, איך הכסף אמור להיות מחולק.

<אירית ברוק: כאמור, משרד הביטחון מלכתחילה התנגד למנגנון הגידול.

<נעה היימן: משרד הביטחון הסכים שככל שלא דורשים ממנו כסף, הוא מוכן להגדיל כמה שצריך.

<אירית ברוק: בדיוק.

<אירית ברוק: הוא מוכן להגדיל והוא מוכן להגביל.

<אירית ברוק: מהבחינה הזאת הייתה הסכמה.

<אירית ברוק: אני רוצה לציין שבסיס התקנה לא הוכפל אלא הרבה מעבר לזה.

<אירית ברוק: זאת אומרת, עלינו מ-18 מיליון ל-46.800 מיליון בבסיס.

<אירית ברוק: זה מעבר להכפלה.

<אירית ברוק: השר בנט אימץ את מסקנות הוועדה.

<אירית ברוק: תיקנו את תקנת התמיכה כתשתית למסקנות הוועדה שנתונות בצד של משרד החינוך.

<אירית ברוק: גם חשוב לציין, בצד הדברים האלה, שיש ביקוש מאוד גדול לשנת שירות.

רועי פולקמן: זה סימן להצלחה גדולה.

<אירית ברוק: נכון.

<אירית ברוק: ביקוש גדול מאוד בקרב בוגרי י"ב.

<אירית ברוק: יש הכרה גדולה של הצוותים החינוכיים בזה שזה חשוב ושצריך לדחוף את הילדים לאחד משלושת המסלולים של שנת י"ג בציבור החילוני, שזה או שנת שירות או מכינות קדם צבאיות או תכניות אופק.

<אירית ברוק: יש הכנות בבתי הספר.

<אילן גזית: תתייחסי למנגנון הגידול.

<אירית ברוק: מנגנון הגידול.

<אירית ברוק: אנחנו יודעים שב-2015 שאפנו להגיע ל-55 מיליון שקלים והמנגנון היה שככל שהתקנים גדלים משם ואילך, הפער מ-46 לאן שצריך להגיע, יחולק בין שלושת המשרדים שווה בשווה תוך כדי זה שאפילו מנכ"לי המשרדים נפגשים ומתאמים בינם לבין עצמם.

רועי פולקמן: מה עמדת משרד הביטחון בעסקה הזאת?

<שי מרנץ: אני מאגף התקציבים במשרד הביטחון.

<שי מרנץ: בהמשך לדברים של אירית, בשנת 2015 כן היה תקצוב חד פעמי, כמו שגם נעה הזכירה.

<שי מרנץ: מאז באמת, משנת 2016, התייחסנו גם בדיון שהיה בינואר השנה, לא היה תקצוב של משרד הביטחון.

<שי מרנץ: כרגע, לאחר דיונים בנושא, גם בהשתתפות חברת הכנסת מירב בן ארי וגם שר הביטחון, אנחנו באמת בוחנים את התפקוד שלנו.

<שי מרנץ: יש כוונה ורצון טוב של המשרד.

<אילן גזית: בשנת השירות?

<אילן גזית: את מדברת על השתתפות בשנת השירות?

<שי מרנץ: כן.

<אילן גזית: זו חדשה מרעננת.

רועי פולקמן: אנחנו שמחים על דבריך.

רועי פולקמן: אני שואל האם אפשר להתקדם עם הבנה על מנגנון גידול.

רועי פולקמן: בסוף חלק מהעניין אומר שאנחנו רואים בזה חשיבות ואומרים שנגיע להסכמות.

רועי פולקמן: הצבא יאמר איקס תקנים, גידול באיקס אחוזים כל שנה, ואפשר להגיע לזה.

רועי פולקמן: אתם שם?

<שי מרנץ: אני לא אתייחס בדיון הספציפי הזה למנגנון הגידול.

<שי מרנץ: זאת סמכות של האגף לחינוך חברתי במשרד הביטחון.

<שי מרנץ: אני רוצה להתייחס יותר לתקציב ופחות לסוגיית הגידול.

רועי פולקמן: בסדר.

רועי פולקמן: תודה.

רועי פולקמן: סתיו שפיר, בבקשה.

סתיו שפיר: תודה.

סתיו שפיר: אני חייבת לומר שלשמוע את משרד הביטחון מדבר כך על עשרה מיליון שקלים מתוך תקצוב של כמעט שבעים מיליארד שקלים, זה ממש מצחיק.

סתיו שפיר: באמת.

סתיו שפיר: עשרה מיליון שקלים.

סתיו שפיר: קודם כל, תודה רבה לרועי שמנהל את הדיון הזה בוועדת הכספים.

סתיו שפיר: רועי, אני וחברת הכנסת מירב בן ארי, כולנו מתרוצצים בין חמש ועדות, נכנסים ויוצאים ואני מתנצלת על כך, יזמנו את הדיון הזה מתוך הבנה משותפת אחת מאוד מאוד ברורה.

סתיו שפיר: שנת שירות והמכינות הקדם צבאיות, זה המפעל הציוני החשוב ביותר של ימינו.

סתיו שפיר: הדור הצעיר יוצא להתנדבות של שנה נוספת מעבר לשירות הצבאי שלו, מתוך רצון לקחת חלק, להשתתף, להתנדב, לפעול למען החברה הישראלית ולחזק את המדינה.

סתיו שפיר: המדינה יוצאת מורווחת והחבר'ה הצעירים האלה יוצאים עם רווח אדיר מהשנה הזאת.

סתיו שפיר: מהניסיון הכי אישי.

סתיו שפיר: אני עשיתי את שנת השירות שלי בגרעין בטבריה וזאת הייתה השנה הכי מדהימה בחיים שלי ואני מוכנה לחזור עליה בכל רגע נתון עשר פעמים ברצף עם חוסר השינה של השנה הזאת.

סתיו שפיר: היא תרמה לי הכי הרבה שאפשר להעלות על הדעת.

סתיו שפיר: אנחנו הרגשנו שאנחנו עושים הכי הרבה שרק אפשר וגם אחר כך, עת נכנסתי לשירות הצבאי שלי בקורס טיס, הייתה תחושה מאוד מאוד ברורה של מי החבר'ה שהגיעו משנת שירות וממכינות והגיעו קצת יותר מוכנים אחרי שהם עברו עוד משהו אחרי התיכון, לבין חבר'ה שהתגייסו ישר מהתיכון והם מגיעים קצת אחרת.

סתיו שפיר: אנחנו ביקשנו נתונים ממרכז המחקר והמידע של הכנסת כדי לבחון את השאלה הזאת גם אחר כך במבחן השירות הצבאי.

סתיו שפיר: 74 אחוזים ממתנדבי שנת שירות משרתים בתפקידי לחימה לעומת 41 אחוזים בלבד בכלל צה"ל.

סתיו שפיר: 31 אחוזים מהמתנדבים משרתים כמפקדים זוטרים לעומת 11 אחוזים בכלל צה"ל.

סתיו שפיר: 13 אחוזים משרתים כקצינים לעומת 4,1 אחוז בלבד בכלל צה"ל.

סתיו שפיר: אצל המכינות הקדם צבאיות הנתונים אפילו קצת יותר גבוהים.

סתיו שפיר: שמונים אחוזים הולכים למערך הלחימה לעומת 44 אחוזים.

סתיו שפיר: אתם מבינים את העיקרון.

סתיו שפיר: טוב לצה"ל, טוב למדינה, טוב לשין-שינים ולמתנדבי המכינות.

סתיו שפיר: איך יתכן שגם היום ב-2017, כאשר כל ההוכחות נמצאות על השולחן וברור שזה המפעל הכי טוב לכולם, כולם יוצאים מורווחים, עדיין יש כזאת מגבלה על המכסות ואנשים צריכים ללכת ולקמבן לעצמם את המכסה כדי להצליח להוסיף עוד שנה של התנדבות למען המדינה?

סתיו שפיר: איך זה יכול להיות?

סתיו שפיר: בנוסף, אנחנו כל שנה צריכים לבוא לכאן להתווכח על התקציב.

סתיו שפיר: תשמעו, השנה, עת הבאתי לכאן בקשה להוסיף את עשרת מיליון השקלים העלובים האלה כדי לאפשר למפעל הזה להתקיים, אמרו לי כאן בוועדת הכספים: אולי תסגרי איזה דיל.

סתיו שפיר: כאילו אני צריכה לבוא כחברת כנסת ולסגור דיל פוליטי.

סתיו שפיר: המשמעות של זה היא שאני אצטרך לסתום את הפה כנראה על איזושהי העברת כספים מושחתת למקום אחר.

סתיו שפיר: זאת המשמעות.

סתיו שפיר: אני צריכה לסגור דיל כדי ששנת השירות יקבלו את התקציב שלהם?

סתיו שפיר: זה נשמע למישהו אמיתי שכך זה צריך להתנהל?

סתיו שפיר: באמת.

סתיו שפיר: אני לא חושבת שהסיפור הזה של התקצוב צריך בכלל להתחלק בין שלושת המשרדים.

סתיו שפיר: אני חושבת שצריך לקבל החלטה.

סתיו שפיר: משרד האוצר הוא לא גזבר.

סתיו שפיר: הוא אחראי על מימוש המטרות הלאומיות של מדינת ישראל בצד הכספי שלהן.

סתיו שפיר: צריך לקבל כאן החלטה מה המטרה שלנו.

סתיו שפיר: אם המטרה שלנו היא להוציא כמה שיותר אנשים לשנת שירות ומכינות, כי אנחנו מבינים את התועלת לחברה הישראלית, אנחנו צריכים ללכת על מהלך שאומר שפותחים את המכסות ומי שרוצה להתנדב, בבקשה בוא.

סתיו שפיר: אנחנו בודקים מה התקציב הנדרש, מתקצבים את זה בבסיס התקציב ולא בהעברות תקציביות ו לא בשום קומבינה אחרת.

סתיו שפיר: בבסיס התקציב, כמו שצריך.

סתיו שפיר: אף גוף מפעיל לא צריך להיגרר כל השנה בלי לדעת כמה כסף יש לו כדי להפעיל את השנה.

סתיו שפיר: כך אי אפשר לעבוד.

סתיו שפיר: אי אפשר.

סתיו שפיר: אף אחד לא יכול לעבוד כך, בטח לא בעבודה כל כך חשובה כאשר מתנדבים ולפעמים חיי אדם תלויים בזה כי בסוף אם לא יבוא המתנדב, זה ייגרע מהפנימייה, מההוסטל, מהקשיש שלא מקבל את השירות של המתנדב הזה שעוזר לו, מבית הספר שמחכה למתנדבים.

סתיו שפיר: כך אי אפשר.

סתיו שפיר: להחליט על מקור תקציבי אחד.

סתיו שפיר: מדובר בתקציבים מאוד מאוד קטנים, בשני המשרדים הגדולים ביותר במדינה, משרד החינוך ומשרד הביטחון.

סתיו שפיר: תקציבים מזעריים שהמשרדים האלה בכלל לא מרגישים אותם.

סתיו שפיר: להחליט על זה חד משמעית.

סתיו שפיר: אני חושבת, רועי, שלשם כך גם עשינו את היום הזה.

סתיו שפיר: רצינו להסדיר את התנאים כדי שאנחנו לא נצטרך לחזור לכאן בכל פעם ובכל שנה כדי לדבר על הנושא הזה שוב.

סתיו שפיר: לפתור את זה אחת ולתמיד.

סתיו שפיר: להגיע למסקנות הנדרשות.

סתיו שפיר: אני מניחה שכולם כאן שותפים למטרה הזאת.

סתיו שפיר: לקבל החלטה כדי שהכסף יהיה בבסיס התקציב ובלי כל הבלגן אחר כך.

רועי פולקמן: תודה רבה.

רועי פולקמן: בהחלט בתחילת הדברים של הדיון אמרתי שיש שתי מטרות שאנחנו רוצים לצאת עם תובנות לגביהן כאשר האחת היא כן בסיס תקציב או לא בסיס תקציב, והשנייה היא מנגנון הגידול.

רועי פולקמן: התייחסות.

<רועי יסוד: אני רכז הנוער העובד והלומד, גוף גדול בתקנה.

<רועי יסוד: אני אומר שאנחנו השגנו הישג.

<רועי יסוד: בשנת 2014 שי פירון מינה ועדה, בשנת 2015 נפתלי בנט קיבל את מסקנות הוועדה.

<רועי יסוד: ישבו בוועדה שלושת המשרדים, ישבו בוועדה נציגים של הגופים המשלחים המרכזיים במדינת ישראל.

<רועי יסוד: אני ממש מבקש ממך, רועי, לסמוך ידיך על דוח הוועדה.

<רועי יסוד: יש בו הגיון צרוף שהושג במאמץ גדול במספר ישיבות לא קטן שבא ואומר דבר מאוד פשוט והוא שאנחנו לא רוצים מה שנקרא לשנות את האופי של מפעל שנת השירות אגב דיוני תקציב.

<רועי יסוד: אנחנו רוצים ללכת עם האופי צריך להגיד השמרני.

<רועי יסוד: יש עוד מסלולים כמו מכינות, כמו שנות התנדבות, כמו שירות לאומי.

<רועי יסוד: מסלול שנת השירות, אנחנו רוצים לשמור אותו באיזשהו הגיון.

<רועי יסוד: אני חושב שהשפה שנוצרה בוועדה היא שפה חשובה מאוד.

<רועי יסוד: הפרקטיקה של זה, נכון, היא כאובה ובמובן הזה אני מאוד מסכים עם חברת הכנסת סתיו שפיר.

<רועי יסוד: חסר כסף בתקצוב.

<רועי יסוד: אנחנו בקושי השגנו את 2017.

<רועי יסוד: אלמלא התערבות הנשיא, לא היינו משיגים את זה.

<רועי יסוד: אנחנו לא יודעים מה יקרה ב-2018.

<רועי יסוד: חסר לנו נכון להיום בבסיס התקציב סכום של כמעט 18 מיליון שקלים לשנת 2018.

<רועי יסוד: זה לא כסף גדול.

<רועי יסוד: אנחנו בתמורה באנו ואמרנו שלא נגדיל את המכסות מעבר לאותה תקרה של עשרה אחוזים כי הגידול האורגני הזה הוא גם טוב לנו כגופים.

<רועי יסוד: מי שאומר אחרת, לא מבין מה המשמעות.

רועי פולקמן: זה ברור.

רועי פולקמן: תודה.

<שלומי קסטרו: מנכ"ל מועצת ארגוני הנוער.

<שלומי קסטרו: נמצא כאן גם יוסי מלכה, יושב ראש ועדת שנת שירות אצלנו.

<שלומי קסטרו: ברשותך, שלושה דברים.

<שלומי קסטרו: נושא אחד מתחבר גם לדברים שאמרה חברת הכנסת סתיו שפיר.

<שלומי קסטרו: הצורך בשטח הוא אדיר.

<שלומי קסטרו: אנחנו פוגשים בשנים האחרונות צורך אדיר.

<שלומי קסטרו: על כל מקום פנוי אחד, יש חמישה מתמודדים וזה עוד יכול להתגבר, במיוחד שיש פריצה חדשה מערי פריפריה של חבר'ה שרוצים להצטרף שזה בעצם החלום שלנו.

<שלומי קסטרו: שנים אנחנו עובדים שם.

<שלומי קסטרו: החבר'ה האלה אומרים שהם רוצים לקחת אחריות על הקהילה שלהם.

<שלומי קסטרו: כיום ארבעה אחוזים בלבד מהמועמדים לגיוס מגיעים משם.

<שלומי קסטרו: יש עוד 14 אחוזים שמגישים בקשה ואנחנו לא מקבלים וכל השאר אפילו לא נמצאים בתוך התהליך כי אין להם סיכוי.

<שלומי קסטרו: לכן אני חושב שלכל הפחות אנחנו צריכים להתיישר על הקו של עד 15 אחוזים כמו המכינות הקדם צבאיות במכסות.

<שלומי קסטרו: המנגנון של בוא נפתח ובוא נראה אם החבר'ה רוצים להגיע.

<שלומי קסטרו: מערכת החינוך תומכת, החבר'ה הולכים וזה מעולה.

<שלומי קסטרו: דבר שני הוא מנגנון ההקצאה למכסות.

<שלומי קסטרו: בעינינו זה דבר סופר חשוב.

<שלומי קסטרו: צריך לומר שיש לנו פער של כמעט עשרים אחוזים בין בסיס התקציב לתקציב.

<שלומי קסטרו: כך אי אפשר להתנהל.

<שלומי קסטרו: אנחנו בגירעון תמידי.

<שלומי קסטרו: פער של עשרים אחוזים.

<שלומי קסטרו: אתה מתחיל שנה ואתה גם לא יודע בשנה הבאה כמה מכסות יהיו לך.

<שלומי קסטרו: כלומר, אתה רוצה לעשות תכנית חומש לארגון הנוער, אתה מתבסס נגיד גם על השין-שינים ואתה לא יכול לזוז בדבר הזה ולא יכול להתקיים אתו.

<שלומי קסטרו: דבר אחרון לגבי SRY.

<שלומי קסטרו: אנחנו כרגע יוצאים למחקר.

<שלומי קסטרו: כרגע מדובר על 5.9 מיליון שעות התנדבות בשנה שהשין-שינים נותנים.

<שלומי קסטרו: 3,000 מתנדבים.

<שלומי קסטרו: תשווה את זה נגיד לשכר מינימום או משהו כה – אנחנו מדברים על סכומי עתק.

<שלומי קסטרו: זאת אומרת, סדר גודל של 170 מיליון שקלים בתרומה, אנחנו מצליחים להעמיס כאן.

<שלומי קסטרו: זה מחקר רציני ומסודר שגם יראה את זה אפרופו התועלות הכלכליות למשק.

<שלומי קסטרו: כמובן שיש עוד הכנסות ממסים שהארגונים האלה נותנים וכולי.

<שלומי קסטרו: אפשר גם להראות עד כמה המפעל הזה הוא מפעל יצרני במובן הזה.

רועי פולקמן: תודה.

רועי פולקמן: זה יפה לשין-שינים שיושבים כאן, כמה כסף אתם מכניסים.

<יוסי מלכה: מנכ"ל מרכז מעשה.

<יוסי מלכה: ברשותכם, שלוש הערות.

<יוסי מלכה: קודם כל, אני מברך על היום הזה.

<יוסי מלכה: הנושא הזה הוא סופר חשוב במסר הציבורי שהוא מעביר.

<יוסי מלכה: צריך לברך על כך שבזירה הזו שיודעת ימים מאוד קשים, זירת הפרלמנט הישראלי שעוברת ללא ספק ימים של מחלוקת עמוקה, יש כאן מפעל שזוכה לתמיכה מקיר לקיר.

<יוסי מלכה: זה דבר נדיר במחוזותינו וצריך לברך על כך.

<יוסי מלכה: אין כאן אופוזיציה ואין כאן קואליציה אלא יש כאן ראייה משותפת של מפעל שיש לו תרומה עצומה.

<יוסי מלכה: שלוש הערות.

<יוסי מלכה: אני לגמרי מסכים שהמתווה שהוסכם עליו הוא המתווה הנכון לרגע זה בתנאים שהוכתבו.

<יוסי מלכה: מה זה אומר בתנאים שהוכתבו?

<יוסי מלכה: זה אומר שיש מגבלת תקציב ומה לעשות, יש מגבלת תקציב ולאור מגבלות התקציב צריך להתנהל בזהירות כדי לא לשחוק את התעריף.

<יוסי מלכה: יחד עם זאת, מגבלת תקציב היא דבר גמיש, היא דבר שנוגע במדיניות של שרים.

<יוסי מלכה: אני מאוד הייתי שמח – שוב, אנחנו לא נפרוץ את גבולות המוסכם בהסכם כרגע – אם הגבולות האלה היו גמישים יותר ומתרחבים משום שמדובר במפעל שיש לו תרומה עצומה לא רק בהיבט של התרומה ושעות ההתנדבות והעובדה שרבים מהמפעלים החינוכיים והחברתיים בפריפריה נשענים על המתנדבים, אלא גם לאור העובדה – ואנחנו ארגון שעובד רק עם צעירים מהפריפריה הגיאוגרפית והחברתית – צעיר שעובר – ואלה נתונים בדוקים וחבל שאין לנו זמן כי הייתי מציג אותם – שנת התנדבות, שנת שירות, מכינה קדם צבאית ארוכה או קצרה, עובר דרמה בחיים שלו.

<יוסי מלכה: 52 אחוזים מהבוגרים שלנו בשנת שירות שמגיעים מפרופיל מוחלש, חלקם המכריע, עם נתוני פתיחה מאוד בעייתיים, מסיימים לימודים אקדמיים.

<יוסי מלכה: 52 אחוזים.

<יוסי מלכה: קבוצת ההשוואה שלנו על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, 17 אחוזים.

<יוסי מלכה: יש כאן מובהקות ברורה להשפעה.

<יוסי מלכה: אנחנו מייצרים סוכני שינוי בפריפריה שיש להם תרומה עצומה לפריפריה.

<יוסי מלכה: לכן יש כאן חשיבות.

<יוסי מלכה: אנחנו מקבלים את ההסכמות ואנחנו רק מבקשים לציין על השולחן שהיינו שמחים מאוד אם קצב הגידול היה יותר גדול.

<יוסי מלכה: נקודה שנייה היא התקציב.

<יוסי מלכה: דיברו על זה אבל חשוב לי לומר.

<יוסי מלכה: אי אפשר להתנהל בחוסר ודאות תקציבית שנה אחרי שנה.

<יוסי מלכה: אם יש כאן הסכמה רחבה, צריך לעגן אותה באחת משתי דרכים.

<יוסי מלכה: האחת, יש הסכם, אז שיואיל משרד הביטחון לחתום על ההסכם ולא לנהל ולמרוח משא ומתן שלוש שנים.

<יוסי מלכה: יש הסכם, תחתום עליו, תייצר ודאות, נתכנס כולנו להסכמות של ההסכם למרות שאני אומר שאת חלקו אני לא אוהב.

<יוסי מלכה: אנחנו משקיעים 38 אלף שקלים בכל שין-שין שלנו, התקצוב מדבר על פחות משלושים אלף שקלים אבל אני מוכן לחיות עם זה ואני חי עם זה בשלום.

<יוסי מלכה: יחד עם זאת, העובדה שכל שנה אנחנו צריכים להתנהל בחוסר ודאות, היא לא סבירה.

<יוסי מלכה: אפשר או לעגן את זה בהסכם שכבר חותמים עליו ולא משאירים אותו באוויר או שמקבלים את הצעת החוק שלך אדוני היושב ראש יחד עם חברת הכנסת מירב בן ארי, כך כמו חוק המכינות, שיהיה בבקשה חוק שנת השירות.

<יוסי מלכה: הוא מבטיח יציבות גם ברמת הגידול, הוא מבטיח יציבות ברמת התקציב.

רועי פולקמן: נכון.

רועי פולקמן: אנחנו כן מסכימים שלשם צריך ללכת.

<יוסי מלכה: אני הייתי שמח מאוד אם זה היה מה שהיה קורה בסופו של דבר.

<יוסי מלכה: הדבר השלישי וכאן אני קורא לא רק לחברי הכנסת ולמשרדי הממשלה אלא אני גם קורא לחבריי בחברה האזרחית.

<יוסי מלכה: מפעל השין-שינים התחיל כמו שהוא התחיל כחלק מהגשמה של תנועות הנוער והתנועה הקיבוצית.

<יוסי מלכה: הכול נהדר.

<יוסי מלכה: מדינת ישראל שינתה פניה.

<יוסי מלכה: גם סדר היום שלה השתנה.

<יוסי מלכה: אנחנו חייבים לעשות מאמץ קולקטיבי והרגולטור צריך לעזור לנו בעניין הזה.

<יוסי מלכה: זה אומר גם משרד הביטחון ובעיקר משרד החינוך לגוון בצורה יותר משמעותית את מי שלוקח חלק בשנת השירות.

<יוסי מלכה: חייבים לראות יותר צבעים בקרב המתנדבים, יותר צעירים מהפריפריה הגיאוגרפית חברתית.

<יוסי מלכה: השיעור שלהם היום בעולם שנת השירות הוא לא מספיק.

<יוסי מלכה: אני יודע שבתקנה החדשה יש שינויים שאמורים לעזור לנו לעשות את זה, אבל עדיין חברות וחברים, אני אומר שזאת מלאכה שלנו משום שיש כאן כלי שהוכח כבר, שהוא גם משנה את האישיות של הבן אדם וגם מייצר סוכני שינוי בפריפריה ולדעתי צריך בהסכמה לייצר כאן מנגנון שגם מגוון באופן משמעותי את מי שלוקח חלק במפעל הזה.

רועי פולקמן: תודה רבה.

רועי פולקמן: התייחסויות קצרות.

חיים ילין: קודם כל, אני מברך על היום הזה.

חיים ילין: אני חושב שהוא יום חשוב אבל בסוף צריך לדבר תכל'ס ולראות איך מקדמים את היום הזה ואיך הוא הופך להיות באמת ממשי ואופרטיבי.

חיים ילין: אני רוצה לציין כאן שבמדינת ישראל אין תקצוב לערכים.

חיים ילין: זה לא מדד שבאים ואומרים, או-קיי, אנחנו עכשיו רוצים להעלות את הערך של הערכים משמונה לתשע.

חיים ילין: אלה לא ציוני בגרות.

חיים ילין: אני אומר לכם שגם הממשלה, כל הממשלות, והאוצר כך מתנהגים.

חיים ילין: לא מעניין אותם מה התרומה להכנסות של המדינה.

חיים ילין: אותם מעניינת ההוצאה ומה התקציב שצריך לתקצב.

חיים ילין: גם אם כל השין-שינים מביאים ביחד מיליארד שקלים למדינת ישראל ולקופה של המדינה – אתה תעשה את המחקר שלך לצורך העניין ואתה תביא את הנתונים – זה לא מעניין.

חיים ילין: לכן המלחמה כאן, בגלל שזה לא משהו ממשי אלא זה משהו ערכי לטווח ארוך.

חיים ילין: ערכים בפוליטיקה, אתה יודע, אי אפשר למדוד אותם.

חיים ילין: אי אפשר לבוא ולקחת קולות.

חיים ילין: זה לא עובד כך.

חיים ילין: אני אומר לכם את הדברים כמו שהם.

חיים ילין: הבת הרביעית שלי התקבלה עכשיו וכולם היו מבן שמן, כנות וכולי.

חיים ילין: עברתי את כל דרך הייסורים של כל אחד מהם, את כל סופי השבוע, את כל הבכי על כך שלא התקבלו לכאן וכן התקבלו לשם, את זה שהיא לא עם החברה שלה והיא לא עם החבר שלה וכל מה שאתם רוצים.

חיים ילין: אני מכיר את כל הסיפורים.

רועי פולקמן: אתה יכול להגיד שמתחיל בבכי ומסתיים בחיוך.

חיים ילין: בסוף הם מגיעים לצה"ל בוגרים יותר, כמעט כולם הולכים לפיקוד, לקצונה, בלי שצה"ל השקיע כמעט שקל אחד מתוך הצבא.

חיים ילין: מה אנחנו רוצים?

חיים ילין: הפער הזה של הגיל בין 18 ל-19 בשנה הזאת מביא לא ילדים שגדלים בצבא אלא בני אדם שהם כבר תורמים מהיום הראשון שלהם בתוך המחלקה, בתוך הצבא, בתוך הגיבוש עצמו.

חיים ילין: זאת השקעה לטווח ארוך.

חיים ילין: כך צריך להסתכל על זה.

חיים ילין: אלה ערכים שחוזרים בחזרה למדינת ישראל.

חיים ילין: אני מסתכל עליך כי את נציגת צה"ל היחידה שנמצאת כאן עם מדים ואת צריכה להעביר את המסר.

חיים ילין: אין לי שום טענות אליך.

רועי פולקמן: לא סתם נציגה של צה"ל.

רועי פולקמן: אחראית על התקציבים.

חיים ילין: אין לי שום טענות כלפיך אבל כששמעתי כאן את השיח הקטן של 10-12 מיליון שקלים, זה מצחיק אותי.

חיים ילין: במקום הזה בחמש דקות מעבירים פי מאה מהסכומים האלה ואת אפילו לא יודעת איך זה קורה.

חיים ילין: אנחנו כבר בנובמבר והנה, זה מגיע וכל מה שצריך לעשות זה שאין רזרבות עד שלא מתקצבים את שנת השירות ואת המכינות.

חיים ילין: זה צריך להיות עניין של אופוזיציה וקואליציה.

חיים ילין: יש כאן בתוך השיח הזה שני חברי כנסת מסיעת כולנו וגם שר האוצר הוא משם.

חיים ילין: זה המסר שצריך לעבור.

חיים ילין: זה הדבר היחידי שעובד כאן.

חיים ילין: מה זה ערכים.

חיים ילין: ערכים הם שעל דבר כזה מפילים ממשלה.

חיים ילין: על דבר כזה לא מפילים ממשלה.

חיים ילין: זה ערך.

חיים ילין: על זה אתה נלחם עד הסוף.

חיים ילין: יפילו על דברים אחרים ולא על זה.

חיים ילין: אני קודם כל רוצה לברך על היום, לברך את כל השין-שינים שהתקבלו ואלה שלא התקבלו, אני מקווה שיתקבלו ואני רוצה להבין דבר אחד.

חיים ילין: בעוד אלף תקנים אתם משנים כאן

חיים ילין: מציאות של מאות נערים ואלפי נערים שיכולים לקבל טיפול ישיר ואחר כך תקבלו את כולם מפקדים.

חיים ילין: למה לא לעשות זאת?

חיים ילין: הוויכוח שלי עם גנץ היה שהוא צריך אותם עכשיו.

חיים ילין: זה נוער איכותי.

חיים ילין: אני אומר, בסדר, תקבל אותם הרבה יותר איכותיים בעוד שנה.

חיים ילין: זה הוויכוח מבחינת הגיוס והתקנים ומבחינת הכספים, זאת עבודה שלנו כאן בוועדת הכספים.

רועי פולקמן: כן.

רועי פולקמן: על זה נדבר עוד מעט.

סתיו שפיר: תבינו פרופורציות של מה זה עשרה מיליון שקלים שאתם מחפשים.

סתיו שפיר: אורן חזן ונאוה בוקר קיבלו בדילים פוליטיים בערב התקציב עשרים מיליון שקלים ביחד לחלוקה לאן שהם רוצים בלי מטרה.

סתיו שפיר: תבינו את הפרופורציות של הדיון.

יעל גרמן: אולי מישהו יאיר את עינינו ויאמר מהו התקציב של השירות הלאומי.

<קריאה: אלה שלושים אלף כפול 18 אלף תקנים.

<קריאה: 450 מיליון שקלים.

חיים ילין: יש פה סכנה אחת.

חיים ילין: ברגע שהרבה נערים לא מתקבלים בגלל היעדר תקנים, אחרים לא יבואו אחריהם.

חיים ילין: בלי כוונה אתם יכולים להפיל את המפעל הזה כי אנשים לא התקבלו.

יעל גרמן: אני רוצה לומר שיש לי הערכה אדירה לשירות הלאומי.

יעל גרמן: זה דבר אדיר וחייבים לשמור אותו ולשאת אותו על כפיים.

יעל גרמן: אבל מדובר כאן על שנת שירות במקום שירות צבאי.

רועי פולקמן: במקום?

<קריאה: לא.

רועי פולקמן: את מדברת על השירות הלאומי.

יעל גרמן: על השירות הלאומי.

יעל גרמן: התחלתי עם השירות הלאומי.

יעל גרמן: שמנו 400 ומשהו מיליון שקלים למול עינינו.

יעל גרמן: עכשיו אני באה לדיון שלנו.

יעל גרמן: דרך אגב, יש לנו בסביבות חמישים אחוזים שאינם משרתים מסיבות כאלו ואחרות.

יעל גרמן: זאת אומרת, אנחנו מדברים כאן על נוער שלא רק שרוצה לשרת שירות מלא משמעותי, קשה, לאומי, אתגרי והתנדבותי אלא מוכן עוד לפני השירות המלא – שכמו שאמרנו, חמישים אחוזים בכלל לא עושים אותו ומתוך החמישים אחוזים האחרים עושים שנה במקום – בנוסף לשנתיים ומשהו של גברים ובערך שנתיים של נשים, מוכנים עוד שנה של התנדבות.

יעל גרמן: הרי זה דבר בלתי רגיל.

יעל גרמן: צריך לתפוס על מה אנחנו מדברים.

יעל גרמן: יש כאן נוער שבמקום למצוא תירוצים מדוע לא ללכת לשרת ובמקום לשרת רק שנה, הוא מוכן להקדיש עוד שנה של התנדבות למדינה שלנו.

יעל גרמן: אנחנו צריכים לשאת אותו על כפיים.

יעל גרמן: אני לא מבינה איך בכלל מתווכחים כאן על הצורך בתקצוב ולדעתי בחוק שיעגן כי אני לא רוצה להעלות בדעתי אבל אני גם לא בטוחה שזה רחוק מן המציאות שיש כאלה שחושבים שאולי אותו נוער נפלא, שבעבר היה מגיע מהנוער העובד, אבל היום הוא מגיע מכל חלקי החברה, אולי יש כאלה ששמים אותו באיזשהו צד פוליטי ולכן אולי.

יעל גרמן: אני לא רוצה לחשוב את זה, אבל זה לא רחוק מן המציאות.

רועי פולקמן: לא.

רועי פולקמן: כרגע לא נראה לי שזה הסיפור.

רועי פולקמן: יש כאן תמיכה מכל הקצוות.

יעל גרמן: כרגע בוודאי שלא.

רועי פולקמן: גם שר החינוך שידבר היום, הנושא חשוב לו.

יעל גרמן: גם לי קל היום כאן לדבר אבל הרבה יותר קשה לשבת באותם מקומות בהם מקבלים החלטות ולשים את הכסף מאחורי המלים.

יעל גרמן: אם מישהו באמת חושב שהשירות הזה, כמו שכולנו מסכימים, הוא יוצא דופן, שאין כמוהו, שיש לתת הערכה בלתי רגילה לצעירים – יושבת כאן לפחות צעירה אחת שאני מכירה אותה מאז היא נולדה, נעה כסיף שאני יודעת איזה חיים היו לה.

יעל גרמן: באמת חיים נוחים והיא בחרה ללכת להתנדבות ולשירות משמעותי וכולם כאלה.

יעל גרמן: יש כאלה שהיו להם חיים יותר נוחים ופחות נוחים, אבל כולם באמת עם הרוח ההתנדבותית, הרוח הציונית?

יעל גרמן: כן, אני מדברת על ציונות.

יעל גרמן: הרוח הציונות נושבת באפם.

יעל גרמן: לכן, מעבר למילים, מעבר להערכה, מעבר לכך שכולנו מסכימים שזה נוער נפלא וצריך לטפח אותו ולהגדיל את מספר המתנדבים ולא לחסום אותם אלא להפך, לפתוח שורות – אני מצפה שבאמת ישימו את הכסף ויהיו תקציבים ויפסיקו לחזר על הפתחים.

רועי פולקמן: תודה.

רועי פולקמן: חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: תודה אדוני.

דב חנין: ברכות על היום הזה.

דב חנין: אני רוצה להמשיך את דבריה של חברת הכנסת יעל גרמן.

דב חנין: שנות השירות הן באמת תרומה מדהימה לחברה.

דב חנין: המספרים נמצאים לפנינו.

דב חנין: 400 אלף ילדים שנהנים מהמערכת, מיליוני שעות התנדבות בשנה.

דב חנין: זה מספר מדהים וזו תרומה אדירה לחברה וזו תרומה עצומה למתנדבים.

דב חנין: אבל אנחנו צריכים גם להגיד לעצמנו ביושר שבמצב הנוכחי המפעל הזה הוא בן חורג במערכת.

דב חנין: המספרים נמצאים כאן לפנינו.

דב חנין: כשאנחנו רואים שהתקציב למתנדב בשנת שירות הוא בערך חצי ממה שיש למי שהולך לשירות לאומי או למי שהולך למכינה, זה אומר שהוא בן חורג.

דב חנין: אני בעד מכינות, אני בעד שירות לאומי ואני בעד לפתח את המערכות האלה לגמרי, אבל אם אנחנו רוצים לתת גיבוי לשנות השירות, אנחנו צריכים לתת תקצוב לכל מתנדב שיהיה הוגן וראוי.

דב חנין: לכך צריך להוסיף גם את הרצון להרחיב את המערכת הזאת עוד יותר.

דב חנין: אני לא מכיר את המספרים שדיבר עליהם חבר הכנסת ילין אבל אם הם נכונים, יש כאן תופעה מדאיגה.

דב חנין: אם יש כל כך הרבה כאלה שרוצים להתנדב לשנות שירות ולא יכולים להגיע לשם, זה באמת חבל.

דב חנין: מישהו פשוט לא רואה את התמונה הגדולה ולא נמצא בכיוון הנכון.

רועי פולקמן: תודה רבה.

רועי פולקמן: אנחנו צריכים להתכנס לסיכום.

רועי פולקמן: אנחנו עוד בתחילתו של היום הזה.

רועי פולקמן: תכף אני אציע איזשהו סיכום.

רועי פולקמן: במפגש עם שר החינוך ועם סגן שר הביטחון אתם בוודאי תדברו ושם נעלה את הדברים האלה.

רועי פולקמן: רצינו כאן לחדד את העניין התקציבי.

רועי פולקמן: מיכל, משפט ואני אציע איך מתקדמים הלאה כי באנו לכאן לטעמים פרקטיים ולא רק כדי לחבק אתכם.

רועי פולקמן: אני מקווה שאתם מרגישים מחובקים אבל זאת לא המטרה היחידה של האירוע.

מיכל בירן: משפט קצר.

מיכל בירן: בדיוק נפגשתי עם קבוצה של תלמידי כיתה י"ב מהכפר הירוק לקראת שנת שירות, ממש לפני חודש, ומישהי שהיא מדריכה בתנועת נוער שאלה למה שנת שירות.

מיכל בירן: היא אמרה שהיא כבר שלוש שנים מדריכה.

מיכל בירן: היא פעילה בתנועה כלשהי.

מיכל בירן: אמרתי לה שאלה שני דברים.

מיכל בירן: דבר ראשון, שהיא תהיה שונה.

מיכל בירן: היא לא מתחילה מאפס אלא היא לוקחת את כל מה שהיא כבר צברה בחייה עד כה, את כל הניסיון שלה, את כל הבשלות שלה ומביאה אותם לידי מימוש בצורה הטובה ביותר.

מיכל בירן: גם היציאה מהבית, השנה הזאת שאתה מתמקד כמעט אך ורק במשימה בחברה הישראלית שהיא מדהימה.

מיכל בירן: אני עשיתי את שנת השירות שלי בחוות הכשרה של הנוער העובד והלומד.

מיכל בירן: אני חושבת שאת הכלים שהשנה הזאת נתנה לי, אי אפשר בכלל למדוד את זה בשום צורה שאנחנו מכירים.

מיכל בירן: זה שבסופו של דבר לא מתקצבים את זה, זה כל כך לא הגיוני מכל זווית שלא מסתכלים עליה.

מיכל בירן: אפילו בשורה הכי תחתונה התקציבית, שמשרד האוצר נוטה להסתכל עליה, כל אדם שעושה שנת שירות, ערכו בחברה הישראלית כאזרח בוגר, זה ממש משדרג אותו באלפי מונים.

מיכל בירן: האנשים שהשין-שינים מתנדבים ופועלים בקרבתם, גם השין-שינים עצמם ומה שזה עושה להם, אני חושבת שזה סופר קריטי.

מיכל בירן: אני מקווה שיצאו תוצאות פרקטיות מהיום הזה.

<אילן גזית: אני רוצה לתקן את דבריו של חבר הכנסת חנין במשפט.

<אילן גזית: מה שמוצג על הלוח ובדפים, מה שהיה לפני הוועדה.

<אילן גזית: הוועדה הסדירה את התקצוב.

<אילן גזית: אנחנו מבקשים לדבוק בהסדרה הזאת ואנחנו גם מתנגדים בצורה נחרצת לחוק.

<אילן גזית: הוועדה ישבה במשך שנה שלמה ואנחנו רוצים לדבוק בהסדרה הזאת.

רועי פולקמן: אני אומר כרגע את עמדתי אבל אנחנו עוד נקיים על זה דיון.

רועי פולקמן: לדעתי צריך להשוות את מעמד שנת השירות למעמד המכינות ואנחנו נצטרך לקדם חקיקה להגדרה.

רועי פולקמן: התחלנו להתעסק בנושא הזה.

רועי פולקמן: אני יודע את התנגדות התנועות הכחולות אבל אני לא מסכים אתכם.

רועי פולקמן: צריך לייצר כאן כי גם אם התקציב הוא נמוך, אם התקציב יגדל בהדרגה, כי תמיד אפשר להגיד בוא נשים וגם אפשר לשים מאה מיליון שקלים ומאתיים מיליון שקלים - - -

מיכל בירן: יש עשרה מיליארד עודפי גבייה ממסים.

רועי פולקמן: לא.

רועי פולקמן: זאת דמגוגיה כי במדינת ישראל יש עוד הרבה דברים שאנחנו רוצים לעשות עם הכסף הזה.

<שי מרנץ: התקציב למתנדב לשנת שירות ומכינה, הוא זהה.

רועי פולקמן: בסדר, אבל האופק והיכולת לתכנן.

<קריאה: הוודאות.

רועי פולקמן: הוודאות.

רועי פולקמן: יש לנו עוד הרבה דברים שאנחנו עושים עם הכסף בבלתי פורמלי, תכנית חוג לכל ילד שאנחנו דוחפים תקופה ארוכה וחשובה.

רועי פולקמן: אנחנו בכלל הגדלנו מאוד את ההשקעה בחינוך הבלתי פורמלי וזה לא נגמר כמובן רק בשנת שירות.

רועי פולקמן: לכן בואו נשים את הדברים על דיוקם.

רועי פולקמן: יש הרבה מה לעשות עם הכסף.

רועי פולקמן: אבל, ראשית, אנחנו בוודאי רוצים להשוות איזשהו סטטוס בין המכינות לשנת השירות כי על זה אין ויכוח ובעיקר רוצים לייצר כאן יציבות, ודאות ואיזשהו מנגנון גידול.

רועי פולקמן: לכן בעיני יש שני אתגרים.

רועי פולקמן: האחד, לגבי החוק עוד נדבר.

רועי פולקמן: אני חושב שצריך להסדיר את זה כי כן צריך לייצר ודאות.

רועי פולקמן: אי אפשר שזה יהיה תלוי לחץ פוליטי רגעי בנקודה רגעית.

<אילן גזית: הוועדה קבעה מנגנון לוודאות הזאת.

רועי פולקמן: בסדר, אבל מנגנון הזה לא התקבל.

<אילן גזית: לא, הוא התקבל.

רועי פולקמן: הוא לא התקבל.

<אילן גזית: בימים אלה התקנה מתוקנת.

<אילן גזית: תוך כמה ימים התקנה מתוקנת.

רועי פולקמן: אני מזמין אתכם לעשות עבודה עד שעה 2:00 כי אנחנו מתקדמים.

רועי פולקמן: אם בשעה 2:00 שר החינוך וסגן שר הביטחון יצהירו שמתקדמים עם מנגנון, הם יכולים לדבר עליו.

רועי פולקמן: השיטה שמשרדים מתחמקים ואז באים לאוצר ואומרים שלא נותנים את חלקם, לא מסכימים, וגם תיארה את זה יפה קודם נעה.

רועי פולקמן: משרד הביטחון יכול לדבר על תקנים עד מחר והוא לא מוכן לתקצב את זה, אז מה עשינו?

רועי פולקמן: משרד החינוך אומר שהוא שם תקציב, חלק מהתקציב, ואז באים לאוצר.

רועי פולקמן: זאת לא שיטה שאפשר לעבוד בה.

רועי פולקמן: האוצר הוא לא שפכטל.

רועי פולקמן: זה לא לכסות בורות כל שנה ושנה.

רועי פולקמן: אם יש מנגנון ובונים תקציב, האוצר הוא לא משרד הוצאה, הוא לא מוציא כסף כי עכשיו שנת שירות זה דבר חשוב.

רועי פולקמן: משרד החינוך הוא האבא של שנת השירות והוא אומר שהוא רוצה לא אלפיים אלא הוא רוצה 5,000.

רועי פולקמן: אני לא נכנס למספרים.

רועי פולקמן: יוצא שאין הסכמה או הסכמה שלכאורה מציגים כאן התנועות הכחולות שהגיעו אליה ועובדה שלא מיישמים אותה כי משרד הביטחון כרגע מתנער ממנה.

רועי פולקמן: הוא לא מוכן להגיד שהוא כל שנה מגדיל ושם את חלקו.

<אילן גזית: דיברתי על הסכמה במנגנון הגידול.

<שי מרנץ: אני אזכיר מה שנאמר בפתח הדברים.

<שי מרנץ: לאור הנתונים שר הביטחון והמנכ"ל מראים כוונה ורצון.

רועי פולקמן: אני בעד.

<אילן גזית: גברתי, שלוש שנים הם מראים כוונה.

רועי פולקמן: שי, תודה.

רועי פולקמן: אנחנו מאוד מכבדים את שר הביטחון, את סגנו ואת המנכ"ל.

<אילן גזית: שלוש שנים מראים כוונה.

<קריאה: אגב, אני מייצג את תנועות הנוער ולא את התנועות הכחולות.

רועי פולקמן: אני יודע.

רועי פולקמן: אנחנו עדיין לא צריכים להסכים אתכם.

<קריאה: נכון.

<קריאה: לא חייבים להסכים.

רועי פולקמן: אני אומר שאנחנו לא רוצים להגיע לאירוע שנה שעברה.

רועי פולקמן: לכן בבקשה, אתם יודעים להפעיל לחץ ציבורי ופוליטי.

רועי פולקמן: אני אישית מציע לכם להתאמץ כך שזה יסתכם בשעה 2:00 היום.

רועי פולקמן: תגיעו למצב שבו מצהירים משרדי הביטחון והחינוך שהמנגנון מאומץ, שאנחנו יודעים להגיד, ואז בתקציב 2019 יבואו משרדי הביטחון והחינוך ויאמרו מה התקציב שהם מקצים לעניין הזה, זה ייכנס לבסיס התקציב ובא לציון גואל, לא צריך חוק ולא צריך כלום.

רועי פולקמן: לכן היעד שלנו הוא שבתקציב הבא, תקציב 2019 שאנחנו מתחילים לעבוד עליו עכשיו, תהיה הגדרה ברורה שכוללת גם בבסיס התקציב את התקצוב לשנת השירות וגם מנגנון גידול.

רועי פולקמן: לגבי המקורות, המשרדים האלה יודעים לדרוש ולהקצות לזה את המשאבים.

רועי פולקמן: אלה לא סכומים דרמטיים.

רועי פולקמן: אז לא יצטרכו חוק.

רועי פולקמן: אני מזמין אתכם שהם יצהירו על כך.

רועי פולקמן: אתם מוזמנים להשפיע על הנאומים של שר החינוך וסגן שר הביטחון.

רועי פולקמן: אנחנו נמשיך ללוות את העניין הזה כדי להגיע ליעד שהגדרנו כאן.

רועי פולקמן: היום הזה עוד ארוך.

רועי פולקמן: אני מתנצל שלא היה מספיק זמן לכולם לדבר אבל לוח הזמנים של הוועדה היום הוא צפוף.

רועי פולקמן: תודה רבה לכל מי שהגיע.

רועי פולקמן: ניפגש בהמשך היום.