ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 492, 2017-10-31 14:20

דוד אמסלם: צהריים טובים, אני מתכבד לפתוח את ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא המשרד לביטחון פנים, דוח חצי שנתי – תכנון מול ביצוע תקציבי, בהשתתפות השר לביטחון פנים.

דוד אמסלם: כבוד השר, אני באמת מודה לך על ההשתתפות שלך.

דוד אמסלם: היום עשינו מתחילת היום, כל היחידות שאתה אמון עליהן, אז אני ברשותך אעביר לך את רשות השידור.

דוד אמסלם: בבקשה.

גלעד ארדן: תודה אדוני היושב ראש.

גלעד ארדן: אני מודה לך, כי פעם אחר פעם אתה מוכיח שאתה מבין היטב את התפקיד של הכנסת ושלך כראש ועדה, לא רק מקדם חוקים חשובים כפי שאתה עושה, אלא גם לפקח על פעילות הממשלה.

גלעד ארדן: אני כמובן מקבל את זה באהבה.

גלעד ארדן: הנחיתי את גופי המשרד לבוא ולתת כאן דין וחשבון מלא.

גלעד ארדן: הידיעה שיש מי שמפקח ועוקב בהחלט תורמת גם לשיפור ולתיקון, שכמו בכל גוף גדול, תמיד יש מה לשפר ותמיד יש מה לתקן.

גלעד ארדן: אני מבין שבעצם כבר הציגו הגופים המרכזיים.

גלעד ארדן: אני רק רוצה לומר כאמירה כללית ומנכ"ל המשרד הוא זה שיציג את המצגת בהסתכלות באמת גם בדגשים שאתה ביקשת, התקציביים וכוח האדם והביצוע עד כה.

גלעד ארדן: אני רק אומר ברמה הגבוהה יותר שאני מאמין שהיום המשרד לביטחון הפנים בלי קשר לפרסונות שמאיישות אותו, יש לו חשיבות יותר מאי פעם.

גלעד ארדן: אנחנו נראה את זה גם כששואלים את הציבור ואין ספק שהיום מה שמעסיק את הציבור ביום-יום שלו, מה שבעצם מפר את שלוותו או טורד את מנוחתו, כמעט כל הנושאים, מדובר בנושאים שהם תחת אחריות המשרד.

גלעד ארדן: זה יכול להיות הרעש מהשכן או הביטחון של הילד שיוצא לגינה הציבורית או בדרך לחוג או השריפה או התקלה או כל דבר אחר.

גלעד ארדן: אלה הדברים שמטרידים ושוברים את השגרה, בהיבט זה עלול להיות שלילי, של האזרחים, ולכן ההתעצמות של המשרד והיכולת שלו לתת מענה לדרישות ההולכות וגוברות של הציבור, ובצדק.

גלעד ארדן: ככול שאיכות החיים ורמת החיים עולה, הציבור מצפה לביטחון אישי ברמה גבוהה יותר ולמענה מהיר ומיידי.

גלעד ארדן: כמובן בהיבט הביטחוני אין צורך להכביר מילים.

גלעד ארדן: אם בעבר כשדיברנו על ביטחון, מה שראינו אל מול עינינו זה צה"ל, אז היום כשמדברים על ביטחון, ברור שהאיום המרכזי הוא על העורף האזרחי ועל מרכזי הערים.

גלעד ארדן: גל הטרור האחרון התחיל מירושלים ולא במקרה, כי הריבונות שלנו על מדינת ישראל בהיבט הביטחוני נבחנת יום יום בעורף ושם המשטרה ולוחמי האש הם אלו שאמורים לתת את המענה.

גלעד ארדן: די אם נסתכל, לצערנו, על רשימת הנופלים בשנתיים האחרונות כתוצאה מעימותים עם מחבלים וארגוני טרור, כולם שוטרות ושוטרים.

גלעד ארדן: הם אלה שנמצאים היום בחזית ובהיבט החברתי שאתה מאוד מקפיד עליו, גם פה אפשר לראות קורלציה, מתאם, בין עיריות חלשות, רשויות חלשות לבין מקומות שבהם אכיפת החוק והסדר היא ברמה נמוכה מדי.

גלעד ארדן: אתה עוסק רבות בחברה הערבית וזה נכון.

גלעד ארדן: אי אפשר להצליח עם מערכת חינוך בישוב או בצמצום פערים חברתיים או השקעות כלכליות אם שורר שם מערב פרוע, ולכן גם בהיבט החברתי, גם בהיבט הביטחוני, החשיבות היום של המשרד וההתעצמות שלו ומימוש התקציבים שניתנים לו, וברוך השם הצלחנו להגדיל אותם באופן משמעותי בשנתיים האחרונות, היא חשיבות גדולה.

גלעד ארדן: מכאן יציג המנכ"ל.

גלעד ארדן: בבקשה.

<אליעזר רוזנבאום: חברים, אנחנו בחזון כפי שהגדרנו אותו וגם תיקפנו אותו לאחרונה פעם נוספת, של המשרד - שיפור בביטחון האישי וחתירה ליצירת חברה בה השמירה על החוק והסדר הציבורי ודחיית אלימות ועבריינות, מהווים ערכי יסוד מובילים על מנת לאפשר איכות חיים גבוהה יותר לתושבי מדינת ישראל.

<אליעזר רוזנבאום: (הצגת מצגת) אלה תחומי האחריות שהמשרד עוסק בהם, הגופים שהם תחת המשרד, אז שלושת הגופים, הם הציגו בפניך את הביצוע התקציבי של חציון ראשון, זה המשטרה, שירות בתי הסוהר והרשות הארצית לכבאות.

<אליעזר רוזנבאום: יש לנו את הרשות להגנת עדים, יש לנו את הרשות החדשה שאתה בקיא בכל התהליכים שעשינו, של מניעת אלימות, סמים ואלכוהול.

<אליעזר רוזנבאום: יש לנו את המנהלת שעובדת בדרום, שפועלת למניעת הבנייה הבלתי חוקית, ואגף כלי ירייה שהוא במשרד לביטחון הפנים.

<קריאה: המשמר האזרחי, לא?

<אליעזר רוזנבאום: המשמר האזרחי הוא חלק מהמערך המשטרתי.

<אליעזר רוזנבאום: יש בו כ-33,000 מתנדבים.

<אליעזר רוזנבאום: מבחינת כמה נתונים, התקציב היום של המשרד הוא 17.7 מיליארד, גדל.

<אליעזר רוזנבאום: מועסקים 45,000 משרתים ומועסקים במשרד ובגופים.

<אליעזר רוזנבאום: כ-9 מיליון פניות אזרחים למוקדים.

<אליעזר רוזנבאום: צריך לזכור שיש לנו גם המוקד של כב"א ויש לנו גם את המוקד של המשטרה.

<אליעזר רוזנבאום: יש לנו גם את כלי הירייה.

<אליעזר רוזנבאום: בסך הכול אנחנו מרכזים כמות מאוד משמעותית של פניות, וכמובן מטפלים, לא רק מרכזים את הפניות אלא גם מטפלים, פניות לאזרחים.

<אליעזר רוזנבאום: כ-21,000 כלואים ו-460 סך הכול מתקנים, תחנות משטרה, תחנות כיבוי, לשכות של כלי הירייה וכו'.

<אליעזר רוזנבאום: מה שהשר ציין בראשית דבריו, אנחנו קיימנו סקר.

<אליעזר רוזנבאום: רצינו ללמוד מבחינת האזרח, איך הוא רואה את הנושא של ביטחון הפנים, סקר בקרב 1,500 אנשים, שזה מדגם מייצג.

<אליעזר רוזנבאום: 46% מתוך אלה שענו לסקר טענו שהחשיבות של ביטחון הפנים והחלקים האחרים כפי שאתם רואים אותם בעוגה, ואני חושב שזה בהחלט מספר מאוד משמעותי, שבהחלט צריכים להתייחס אליו כדי לתת לנו את המענה כדי שיהיה לנו את הכלים, את התקציב וכמובן שחובתנו אנו לבנות את התוכניות כדי להתמודד עם היעדים ועם אתגרי ביטחון הפנים.

<אליעזר רוזנבאום: הגודל של התקציב שלנו זה לא בהלימה, כשהצגתי את ה-46% כי הגודל שלנו הוא 3.8% מסך הכול התקציב של המדינה ואנחנו חושבים שהוא גדל, אבל עדיין הוא חסר גם ביחס לתקציב הביטחון.

<אליעזר רוזנבאום: אני מקווה שבשנים הבאות אנחנו נמשיך להתקדם בהיקפים משמעותיים.

<אליעזר רוזנבאום: מבחינת מדיניות השר, רק אומר שהליך התכנון במשרד לביטחון פנים הוא מסודר.

<אליעזר רוזנבאום: אנחנו מקיימים הערכת מצב שבה אנחנו משתפים כמובן עם הגופים שלנו אבל לא רק, גם עם מערכת הביטחון, גם עם גופי המודיעין.

<אליעזר רוזנבאום: אנחנו למעשה בסוף בונים בסיום הערכת המצב אנחנו מביאים בפני השר כמובן גם את האתגרים וגם את הנושאים לפי סדר עדיפות, עדיפות א', עדיפות ב', עדיפות ג' כדי שמזה אנחנו נגזור את מדיניות השר.

<אליעזר רוזנבאום: אחרי שהשר מאשר את הערכת המצב ואת סדר העדיפות אנחנו למעשה מכינים את מסמך המדיניות.

<אליעזר רוזנבאום: כמובן שזה עובר לאישור השר ולאחר מכן זה עובר לגופים, שהגופים מזה בונים את תוכניות העבודה, א', כדי ליישם את מדיניות השר וכמובן את הדברים הנוספים, אם זו מדיניות המפכ"ל, אם זו מדיניות נציב כיבוי והצלה, כמובן יחידות המשרד.

<אליעזר רוזנבאום: זה החלק האחרון, תוכניות העבודה.

<אליעזר רוזנבאום: מבחינת מדיניות השר - - -

גלעד ארדן: כמובן שבהיסטוריה של מדינת ישראל הביטויים מדיניות הנציב, מדיניות המפכ"ל לא היו אמורות להיות, אבל עם השנים התפתחו תובנות חדשות.

גלעד ארדן: פעם חשבו שמדיניות זה של המדינאים שנבחרים.

דוד אמסלם: אתה יודע, כשנפתחת הזרעית, ככול שאנחנו מתקדמים, בסוף הגולם קם על יוצרו.

גלעד ארדן: רק צריך להיזהר עם המשלים.

דוד אמסלם: אני אומר שחלק מהבעיה, שכל אחד צריך לעשות את תפקידו.

דוד אמסלם: מי שלש את הבצק, שילוש את הבצק.

דוד אמסלם: מי שאופה, שיאפה.

<אליעזר רוזנבאום: מדיניות השר, הנושא הראשון זה השיטור הרגלי.

<אליעזר רוזנבאום: החשיבות שלו היא ברורה.

<אליעזר רוזנבאום: אנחנו למעשה מקצים משאבים בעיקר לכוח אדם למקומות שאנחנו חושבים ששם צריך גם מעבר לשיטור הממונע ולשיטור העירוני, את השיטור הרגלי.

גלעד ארדן: אנחנו נשלים עד סוף השנה, תחילת שנה הבאה קליטה של 500 שוטרים חדשים שרק הולכים ברגל.

גלעד ארדן: אין להם רכב.

דוד אמסלם: דרך אגב, כמה הולכים ברגל ובאופניים?

גלעד ארדן: 500.

דוד אמסלם: רק 500?

גלעד ארדן: אני אסביר.

גלעד ארדן: כל השוטרים הולכים ברגל.

גלעד ארדן: אין שוטר שרק בניידת.

דוד אמסלם: מהבית לרכב.

גלעד ארדן: לא, לא, לא.

גלעד ארדן: כל השוטרים מסיירים, אבל סיור מבוסס בדרך כלל על ניידות סיור, בין אם זה יחד עם פקח עירוני או שני שוטרים או באלף ואחד, וגם היום יש שוטרים שכל תפקידם זה הימצאות פיזית ברחובות ללא הפסקה.

גלעד ארדן: אתם רואים את זה בירושלים, אתה רואים את זה בדרום תל אביב, אתה רואה את זה בעוד מקומות.

גלעד ארדן: אני כמדיניות החלטתי לחזור עוד יותר ולחזק את השיטור הקלאסי וגם כדי לחזק את תחושת הביטחון וגם כדי לייצר יכולת לתת מענה לכל אירוע שעלול להתפתח בחופי רחצה.

גלעד ארדן: כל מפקד מחוז מגדיר איפה ריכוזי האוכלוסייה במחוז שלו ואנחנו שם נותנים מענה באמצעות שוטרים שאזור ההקפה, בגלל זה קוראים לזה שוטר מקוף, הוא רק נמצא באותם אזורים.

גלעד ארדן: זה היה רגיל שזה רק בירושלים.

גלעד ארדן: היום יש את חופי תל אביב, בקרוב חונכים את הכנרת, אילת, עמק האלכוהול בקריות.

גלעד ארדן: זה בימים ובשעות שהציבור נמצא שם וצריך את המענה המיידי ואת תחושת הביטחון.

דוד אמסלם: קודם כול אני שמח באמת שקידמת את הנושא הספציפי הזה.

דוד אמסלם: אני באמת חושב שרוב שוטרי משטרת ישראל צריכים להיות בשיטור הרגלי הזה.

דוד אמסלם: תחושת הביטחון היא מאוד חשובה.

דוד אמסלם: כשאני הייתי ילד, דרך אגב, הכרתי את השוטר שלנו ברחוב, ואז איך אמרתי?

דוד אמסלם: כשמישהו היה רק צועק על אשתו, הוא היה קורא לו מהחלון, אומר לו, תיזהר.

גלעד ארדן: לא מאמין שברחוב שלך היו כאלה אירועים.

דוד אמסלם: האמת היא שכשהתארחתי אצל אחרים ראיתי את זה.

<אליעזר רוזנבאום: זה לגבי שוטרי המקוף.

<אליעזר רוזנבאום: כפי שנאמר, הם נמצאים בפוליגונים ששם יש באמת את הצורך, את הנוכחות ואת הביטחון האישי וכמובן אירועים שהתרחשו שם, באמת למנוע אותם, ואם צריך לעשות את השינויים בהתאם להערכת המצב, אז משנים את זה בהתאם להערכת המצב.

<אליעזר רוזנבאום: הנושא השני זה החברה הערבית.

<אליעזר רוזנבאום: דיברנו על זה גם כשהמפכ"ל היה בבוקר, על החשיבות בנוכחות המשטרתית.

דוד אמסלם: אני חושב שיש דברים שהוועדה מכירה והוצגו כאן בהרחבה, אז אין צורך להעמיק.

<אליעזר רוזנבאום: הנושא השלישי זה ביטחון ירושלים.

<אליעזר רוזנבאום: זה נושא מאוד משמעותי.

<אליעזר רוזנבאום: המשאבים שניתנו גם ל-2017-2018, ה-525 שוטרים ועוד יתרת השוטרים ל-2019-2020 בסך הכול מביאים לשיפור מאוד משמעותי בביטחון בירושלים.

<אליעזר רוזנבאום: נוסיף לזה את החלק הטכנולוגי, נוסיף לזה את עוטף ירושלים.

דוד אמסלם: אני חייב להפריך כאן איזו שמועה, כי אחרי הפיגוע בהר הבית שבו נרצחו שני שוטרים שלנו, היו פרסומים והופצה שמועה כאילו יש איזה רפיון ושוטרים מבקשים לעזוב את מחוז ירושלים וכו'.

דוד אמסלם: לא רק שזה לא נכון.

דוד אמסלם: כל התקנים החדשים שהם במספר חסר תקדים, ואני אומר את זה באחריות.

דוד אמסלם: לא היה מאז קום המדינה גידול כזה גדול במשטרת ירושלים בתקופת זמן כזאת.

דוד אמסלם: כל התקנים אוישו והמשרד, בעצם אישרנו ביחד עם האוצר להקדים גיוס תקנים שהיו אמורים בעצם להשתחרר רק ב-2018, אז כשמסתכלים גם על השוטרים הקיימים שרוצים להישאר וגם על הצעירים שרוצים להתגייס, אני חושב שיש לנו הרבה מה להיות גאים, כי היום השירות במזרח ירושלים, אני אומר בצער, הוא שירות לא פחות מסוכן ומאתגר אולי יותר מכל קו אחר שיש כיום למדינת ישראל, דרום, צפון, קו התפר, מבחינת היקף וכמות האירועים.

<אליעזר רוזנבאום: ונוסיף לזה את הטכנולוגיות המתקדמות שאנחנו בתהליך של הקמה.

<אליעזר רוזנבאום: זה בכך הכול יביא באמת לשיפור גם בהר הבית וגם במרחב בכלל של ירושלים.

<אליעזר רוזנבאום: זו בהחלט תוספת משמעותית.

<אליעזר רוזנבאום: הנושא הנוסף זה הגברת האכיפה בכבישים.

<אליעזר רוזנבאום: גם כאן היינו חסרים וחלשים.

<אליעזר רוזנבאום: לאורך השנים כפי שנאמר, נלקחו השוטרים, התקציבים צומצמו ואנחנו בתהליך של העצמת אגף התנועה.

<אליעזר רוזנבאום: אנחנו אמורים להכפיל בשתי המשמרות הראשונות את מספר הניידות, בכל אחת מהמשמרות א' ו-ב' להגיע ל-150 ניידות.

דוד אמסלם: תגיד לי עמיחי, כלכלית זה לא כדאי לכם?

דוד אמסלם: הרי כל שוטר מביא לכם כמה דוחות טובים.

דוד אמסלם: הרי גם כלכלית כדאי לכם לתת להם.

דוד אמסלם: מה ההכנסות מהדוחות של התנועה?

<עמיחי דוד: אין קשר בין ההכנסות.

דוד אמסלם: אני יודע שאין קשר, אני סתם רוצה לקשור עם עצמי.

<עמיחי דוד: אני לא יודע את ההכנסות - - -

יעקב אשר: אני אגיד לך, דודי, אני רציתי להגיש הצעת חוק ובדקתי בממ"מ על ההכנסות מדוחות תנועה.

יעקב אשר: אני לא זוכר כרגע את המספר, אבל זה הרבה פחות ממה שחשבתי.

יעקב אשר: גנזתי מהר את הצעת החוק.

יעקב אשר: אל תלכו לכיוון הזה.

דוד אמסלם: אני אגיד לך למה אני שואל.

דוד אמסלם: הרי בדיון הקודם שהיינו, אז היה שם הכנסות מותנות של המשטרה.

דוד אמסלם: חלקה זה בעצם כנראה תקציבים של משרד התחבורה שהוא העביר בזמנו למשטרה וכו', כל המשחק, הישראבלוף.

דוד אמסלם: שים לי פה 20 שקלים שאנחנו משפחה ותיקח מכאן על הטיפול.

דוד אמסלם: בסופו של דבר מי שצריך לטפל בתנועה זו משטרת ישראל לפי הצרכים שהיא מגדירה.

דוד אמסלם: זה לא, עם כל הכבוד למשרד התחבורה, לכן אני אומר, הכול פה מישמש.

דוד אמסלם: זה מתחבר למה שאמרתי קודם.

יעקב אשר: נכון, נכון.

דוד אמסלם: כל אחד עוסק רק במה שהוא לא צריך, אז משרד השיכון מאבטח את בתי היהודים בסילוואן וכן הלאה וכן הלאה.

גלעד ארדן: בזכות אריק שרון, דרך אגב.

דוד אמסלם: זה תמיד בזכות מישהו, לכן אני מנסה לעשות סדר, שמורה יהיה מורה, השוטר יהיה שוטר ושמס הכנסה יהיה מס הכנסה.

יעקב אשר: אגב, ההכנסות בשנת 2015 מדוחות, עכשיו הוא הראה לי, 130 מיליון שקל.

גלעד ארדן: אבל אני יכול להגיד שמחילוט של עבריינים, לא שהאוצר מחזיר לנו, רק השנה כבר מעל מיליארד שקל המשטרה חילטה למשפחות פשע, עבריינים וכו'.

דוד אמסלם: אני מדבר על התנועה.

דוד אמסלם: אני אומר לכם, בואו תשבו איתם גם לגבי הנושא הזה של תגבור משטרת התנועה, מה שנקרא.

דוד אמסלם: תאמינו לי, זה עוד יכניס לכם כסף.

דוד אמסלם: בוא תמשיך.

<אליעזר רוזנבאום: לגבי הנושא של מניעת אלימות ובריונות ברשת.

<אליעזר רוזנבאום: אנחנו נמצאים בשלב של סיום הקמת מערך מאו"ר, גם המטה, גם המוקד הלאומי וגם היחידה המשטרתית.

<אליעזר רוזנבאום: אני מקווה שבחודשיים הקרובים המוקד הלאומי יתחיל לעבוד.

<אליעזר רוזנבאום: קצת התעכבנו בגלל המבנה והמשא ומתן עם מנהל דיור.

<אליעזר רוזנבאום: אני מקווה שזה אחרינו.

<אליעזר רוזנבאום: אנחנו מקבלים מבנה זמני ובמקביל מקבלים את מבנה הקבע.

<אליעזר רוזנבאום: כל המערך ישב כולו שם.

<אליעזר רוזנבאום: זה מערך משולב, גם שוטרים - - -

גלעד ארדן: אני חייב לחדד את זה לוועדה כי יו"ר הוועדה עסק בזה אישית.

גלעד ארדן: יש היום דבר הזוי במדינת ישראל, שבמשטרה, למרות שהיא עוסקת בטיפול בחירום, כל הרכישות או התקשרויות שלה למבנים, אני לא מדבר כרגע על חשב.

גלעד ארדן: חשב זו סוגיה אחרת.

גלעד ארדן: כשהמשטרה היום רוצה להקים יחידה למאבק בפשיעה ברשת, אנחנו יודעים, יש בעיה.

גלעד ארדן: כל יום נפגעים ילדים ובני נוער, היא לא סוברנית לשכור מבנה, אלא היא צריכה לעבור את כל השרשרת של הדיור הממשלתי.

גלעד ארדן: אתה מכיר את זה.

גלעד ארדן: בחנת ודחפת את התחנות בחברה הערבית.

גלעד ארדן: זה מתעכב לחנוך את היחידה הזאת, כי יש משא ומתן באיירפורט סיטי.

גלעד ארדן: יש פער עדיין של כמה שקלים.

גלעד ארדן: המשטרה כבר הייתה רוצה להתחיל, אבל זה מנוהל וההחלטות רק על ידי החשב הכללי, מנהל הדיור הממשלתי.

יעקב אשר: והתקציב של השכירות יורד ממך.

גלעד ארדן: כן, התקציב הוא שלנו.

גלעד ארדן: אני חייב לתת לך דוגמא.

גלעד ארדן: אתה כראש עיריית בני ברק לשעבר, האם היית רוצה שתחנת המשטרה תוקם בקצה של בני ברק, מחוץ ליישוב, כך שכל מי שצריך להגיש תלונה או כל התערבות של המשטרה צריכים לנסוע מקצה לקצה?

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: היית רוצה שהיא תשב במרכז היישוב, באופן טבעי.

גלעד ארדן: היא עוסקת בביטחון, היא נותנת שירות לאזרח.

גלעד ארדן: במרכז היישוב המחירים גבוהים יותר.

גלעד ארדן: החשב הכללי לא רוצה לשלם יותר, אבל זה ביטחון, זה חירום.

גלעד ארדן: לא יכול להיות ששיקולים כאלה, עוד כמה שקלים, פחות כמה שקלים למטר, כל עוד זה בתקציב המשטרה, יוכתבו לה על ידי גורם חיצוני בהקשר הזה.

אכרם חסון: אבל אפשר לשנות את הכלל הזה.

אכרם חסון: אפשר להביא הצעה לשנות.

גלעד ארדן: אני סומך על שר האוצר שהוא בדרך כלל מגבה את אנשיו ולא את השינויים שאנחנו מנסים לעשות.

דוד אמסלם: הרציונל הוא בעצם, וזה קודם כל התמחות ויתרון לגודל.

דוד אמסלם: הרי זה כל הרציונל.

גלעד ארדן: צה"ל ושב"כ לא עוברים דרכו.

דוד אמסלם: אבל המשטרה זה גוף ביטחוני.

דוד אמסלם: בהיבטים שלו צריכים להיות יותר גמישים בעניין.

דוד אמסלם: אני באמת חושב כך.

דוד אמסלם: בבקשה, לייזר.

גלעד ארדן: המפכ"ל וגם אני פנינו לחשב הכללי וביקשנו שהמשטרה תוחרג כמו צה"ל והשב"כ.

גלעד ארדן: הסברנו את כל השיקולים, נתנו דוגמאות.

גלעד ארדן: החשב הכללי שוקל את זה כרגע.

גלעד ארדן: הוא לא פסל על הסף.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים רק על שכירות ובניית מבנים?

גלעד ארדן: כן, כן, רק על נושא הדיור הממשלתי.

דוד אמסלם: אני אזמין אותך, לייזר.

דוד אמסלם: נזמין את האוצר.

יעקב אשר: בשכירות זו ממש שערורייה.

יעקב אשר: בבניית מבנים אתה יכול להגיד לו, זה נכס של המדינה.

יעקב אשר: בשכירות זו ממש שערורייה.

יעקב אשר: אתה לוקח שכירות לעשרים שנה.

דוד אמסלם: אין הצר שווה בנזק המלך.

דוד אמסלם: אתה מבין?

דוד אמסלם: לפעמים בשביל עוד איזה שלושה שקלים פה, אתה מפספס שלושים שקלים שם.

אכרם חסון: שנה שלמה הדיור הציבורי לא מצא בניין לתחנת משטרה בטמרה.

דוד אמסלם: נכון, בעיה, לכן אני חושב באמת כמו שהשר אמר, צריך לתת להם את הגמישות שזה יהיה וקטור קצר.

דוד אמסלם: גם בגמישות שלהם, אם זה לא פה, מחר שם.

דוד אמסלם: רצים.

דוד אמסלם: לא כל היום לפי ספרי הנהלים האלה מבוקר עד לילה.

דוד אמסלם: בסוף אתה לא מתקדם לאף מקום.

לאה פדידה: כשאדם רוצה להתלונן על משהו במשטרה, הוא מתקשר 100.

לאה פדידה: כשהוא רוצה להתקשר על בעיה ברשת, אותו דבר?

<אליעזר רוזנבאום: הוא מתקשר 105 ואם הוא התקשר ל-100, 100 יעבירו אותו ל-105, כלומר יהיה סנכרון כך שאנשים לא ילכו לאיבוד.

<אליעזר רוזנבאום: יהיה מענה.

<אליעזר רוזנבאום: לא עכשיו, בעתיד, כשיקום המוקד ואז יהיה מענה.

<אליעזר רוזנבאום: פשוט צריכים לוודא שלא יפלו פניות.

<אליעזר רוזנבאום: לגבי הנושא של אלימות במשפחה, נושא נוסף שאנחנו מקדמים את המענה בנושא הזה.

<אליעזר רוזנבאום: החל ממחלקי משפחה שאנחנו כרגע מריצים בחמש עשרה תחנות, דרך קידום נושא שהשר באופן אישי, הנושא של הצמיד האלקטרוני להגן על נשים מאוימות, כל התוכניות של עיר ללא אלימות - - -

גלעד ארדן: תוספת עובדות סוציאליות בתחנות משטרה ועוד.

<אליעזר רוזנבאום: עובדים סוציאליים, אזרחיות או שוטרות/שוטרים שהם עובדים סוציאליים בתחנות כדי באמת לתת את המענה.

<אליעזר רוזנבאום: גם במגזר.

<אליעזר רוזנבאום: אנחנו במגזר הקצנו עשרה תקנים במיידי כדי לגייס את בעלי התפקידים האלה.

<אליעזר רוזנבאום: כיבוי והצלה, נאמר כאן.

<אליעזר רוזנבאום: כליאה ושיקום, גם נאמר כאן.

<אליעזר רוזנבאום: הדבר האחרון, לגבי מצבי חירום.

<אליעזר רוזנבאום: יש חלוקה לא על פי התשתית החוקית אבל במציאות, בין מצב מיוחד בעורף, במלחמה, שזה באחריות שר הביטחון, והמצבים, החירום האזרחי - - -

אכרם חסון: אפשר להעיר הערה בבקשה בנושא השיקום?

אכרם חסון: זה חשוב לנו.

אכרם חסון: אנחנו מבקרים בבתי כלא.

אכרם חסון: אנחנו מצאנו ש-60% מהאסירים לא משתקמים.

דוד אמסלם: לא, חוזרים.

דוד אמסלם: הוא מתכוון, חוזרים, 40%.

אכרם חסון: איך לשקם את האסירים האלה ולהחזיר אותם למוטב, לחברה.

גלעד ארדן: אכרם, קודם כול אתה צודק והמספר הזה הוא לא שונה מהרבה מאוד מדינות מערביות אחרות וכנראה שאף מדינה עד היום עוד לא מצאה את הנוסחה איך בתקופה של בית הכלא ואחרי זה במעבר חזרה לאזרחות מעלים באופן משמעותי את האחוז הזה, אז יש הרבה מאוד תוכניות שמנסים.

גלעד ארדן: חלקם גם כן נתקע בגלל שרים אחרים או משרדים אחרים.

גלעד ארדן: נושא האג"ח החברתי למשל שרצינו להכניס השקעות של השוק הפרטי וכל מיני פרוייקטים שיקומיים והשתלבות בעבודה והכשרות.

גלעד ארדן: בסוף הרי זה נכון ששירות בתי הסוהר, יש לו תפקיד, אבל זה לא רק שירות בתי הסוהר לבד.

גלעד ארדן: בסוף הם יוצאים.

גלעד ארדן: אם המדינה לא נותנת עדיפות בקבלת אסירים למקומות עבודה מסוימים, והיא לא נותנת היום, דרך אגב, ובטח לא בשירות המדינה, אז קצת קשה לבוא בטענות לשירות בתי הסוהר, איך הוא לא עשה הוקוס פוקוס, כי בסוף אם הוא יוצא והוא עדיין מובטל, זה מה שקורה ולכן זה שיתוף פעולה של כמה מערכות.

גלעד ארדן: זה לא שירות בתי הסוהר לבד ואני גם לא בטוח עד כמה הוא המרכזי.

גלעד ארדן: יש גם רשות שיקום האסיר במשרד הרווחה.

גלעד ארדן: העמדה שלנו הייתה שצריך לאחד אותם.

גלעד ארדן: ברגע שהשר התנגד לזה, עצרנו את התהליך הזה ועדיין יש הרבה מאוד תוכניות חדשות.

גלעד ארדן: איזו ועדה העבירה את תיקון 42?

גלעד ארדן: פה?

<קריאה: כן.

גלעד ארדן: אז הוועדה הזו בעצם העבירה תיקון שמכוחו אנחנו עכשיו התנענו הרבה מאוד תוכניות גם חינוכיות וגם של הכשרות מקצועיות חדשות.

גלעד ארדן: אני לא יודע איפה סיירתם, אבל אני אשמח להזמין לסיור.

גלעד ארדן: הייתי עכשיו עם הנשיא.

גלעד ארדן: ראינו דברים מאוד יפים ומרשימים ועדיין אתם צודקים, הבעיה עוד לא מספיק מטופלת ברמה המקצועית והבין משרדית המספקת.

לאה פדידה: כבוד השר, בישיבה הראשונה אמר המפכ"ל שיש דברים שקשה לנו מאוד לתכנן אם התקציב הוא חד שנתי, ואמר גם היו"ר וגם אנחנו שבעצם אם הממשלה, יש לה דו שנתי, אולי שווה לבקש שלתוכניות מסוימות יהיה תקציב תלת שנתי, דו שנתי?

לאה פדידה: כי הרי אנחנו יודעים שתוכניות לאורך טווח, אם אנחנו לא מתכננים אותן שנה קדימה, לא בטוח שאפשר ליישם אותן אחר כך.

גלעד ארדן: אז אני חייב לומר ששתי התוכניות המשמעויות ביותר בהתעצמות של המשרד הן תוכניות רב שנתיות שתאמנו אותן עם האוצר.

גלעד ארדן: אני מדבר על החברה הערבית ועל ביטחון ירושלים.

גלעד ארדן: לצערי בשונה מצה"ל הן לא מקבלות שום חסינות ושום הבטחות לעתיד, כלומר, אם את תשאלי אותם עכשיו מה יהיה בתוכניות האלו ב-2019, הם יגידו, חכו שתעבירו תקציב 2019 ונדע.

גלעד ארדן: זה לא איזה משהו מוגן שזה כאילו בטייס האוטומטי והשער עכשיו ייבנה.

גלעד ארדן: זה משהו שקשור לאוצר ולראש הממשלה.

גלעד ארדן: ודאי שאני הייתי מאוד שמח שזה יקרה.

גלעד ארדן: גם הן לא מוחרגות מפלטים שעלולים לבוא.

גלעד ארדן: התוכנית של החברה הערבית התחילה כתוכנית תלת שנתית, אחרי זה דורדרה על ידי האוצר לחמש שנתי ושל ירושלים כבר גם שש שנתי נפרס, מה שרצינו לעשות בשלוש שנים.

גלעד ארדן: סימן שאלה אם אפשר בכלל בשלוש שנים, כל כך מהר לגדול כל כך הרבה, אבל בלי קשר, הכוונה הייתה לעשות מאמץ גדול לעשות את זה בשלוש שנים.

גלעד ארדן: בסוף זה נפרס על פני יותר שנים.

גלעד ארדן: כמו צה"ל, אין ספק שבעיניי היום מה שהצגתי פה על החשיבות של המשטרה ורשות הכבאות והשב"ס לביטחון הלאומי היה צריך להיות תר"ש חמש שנתי שזה מוגן.

גלעד ארדן: זה כמו תר"ש "גדעון" של צה"ל.

גלעד ארדן: מה אומר האוצר?

גלעד ארדן: תשאלי אותם.

גלעד ארדן: למה את שואלת אותי?

דוד אמסלם: עשינו כבר דיון במשטרה.

דוד אמסלם: אני הייתי מציע אפילו משהו כזה כתפיסת עולם.

דוד אמסלם: אני באמת מאמין רק בהיבטים של מערכות מהסוג הזה.

דוד אמסלם: זה חייב להיות תוכניות רב שנתיות, אז אני חושב שחמש שנים זה אופק מינימלי.

דוד אמסלם: אני מציע לכם באוצר, עזוב רזולוציה עד השקל.

דוד אמסלם: לפחות בואו תאשרו איתם תוכנית שלדית כזאת.

גלעד ארדן: דודי, אני אגיד לך משהו.

גלעד ארדן: העובדה שמצב בתי הסוהר הוא כפי שאתה מצביע עליו, זה בגלל זה, כי תמיד שאתה לא יודע מה התקציב וכל פעם זה לדחוף, אז כסף לשיפוץ בית סוהר או לבניין חדש, תמיד זה בעדיפות אחרונה אל מול הדחוף.

גלעד ארדן: אותו דבר גם זה שאין תחנות משטרה ביישובים הערביים, כי אם לא לוחצים עליך מהיישוב, המצביעים שלך, אני מסתכל על זה היסטורית, אז לא קמה שם תחנת משטרה כי זה תמיד הפחות דחוף לשרים.

לאה פדידה: השאלה אם הונחה בקשה כזאת בפני האוצר לתקציב מעוגן.

דוד אמסלם: הנה, בזה הרגע אני מניח לפתחם.

דוד אמסלם: אני אומר, באמת תעשו איזה דיון אצלכם למרות שאני יודע מה תהיה התשובה.

דוד אמסלם: לפחות תבקשו שיציגו תוכניות עבודה רב שנתיות, שתאשרו להם את השלד.

דוד אמסלם: עזוב עכשיו את השקלים עד הסוף.

דוד אמסלם: בסוף באופן מעשי על הדברים החשובים בהרבה מהמקרים לא מקדמים אותם.

דוד אמסלם: בא גם שר, גם בא מפכ"ל לתקופה מאוד קצרה, מסתכל על הטווח הקצר הרבה פעמים בגלל שזו המציאות של החיים ובסופו של דבר הדברים לפעמים יורדים בכלל מהשולחן ולא דנים.

דוד אמסלם: למשל סוגיית כמו שאמר השר, סוגיית בתי הסוהר זה הנושא.

דוד אמסלם: לא ייבנו גם בתי סוהר עוד שלושים שנה.

דוד אמסלם: כולם יכנסו לתוך קופסאות שימורים ובסוף יבוא איזה רובינשטיין אחד ויתחילו לשחרר אותם ככה.

דוד אמסלם: בסוף אם זו תוכנית רב שנתית, אז נשאל את השאלה איפה בית הסוהר?

דוד אמסלם: היות ואנחנו מתכננים לחמש שנים, אז אפשר לספוג את זה.

דוד אמסלם: זה לאורך זמן.

דוד אמסלם: זה לא מעמיס על התקציב עכשיו.

דוד אמסלם: אני חושב שזו ראייה יותר נכונה מערכתית.

דוד אמסלם: בוודאי תשתיות.

דוד אמסלם: עזוב את השוטר הבודד.

דוד אמסלם: תשתיות.

דוד אמסלם: אני אומר לך, תשתיות, עשר שנתי.

דוד אמסלם: כשאתה גוזר את זה חמש וחמש, אתה רואה איזה אופק.

דוד אמסלם: זה כיוון.

דוד אמסלם: המדינה הולכת לאיזשהו מקום.

דוד אמסלם: אני חושב, לפחות סוגיית התשתיות.

דוד אמסלם: בבקשה, לייזר.

<אליעזר רוזנבאום: לגבי החירום, מספר נקודות.

<אליעזר רוזנבאום: ראשית, משטרת ישראל היא הגוף הפוקד והשולט במצבי החירום.

<אליעזר רוזנבאום: היא גם פרוסה ברשויות המקומיות.

<אליעזר רוזנבאום: היא פרוסה מהצפון ועד הדרום.

<אליעזר רוזנבאום: אנחנו בתחום החירום כמובן עושים את כל הפעולות.

<אליעזר רוזנבאום: אין עוד הסדרה בינינו ובין משרד הביטחון מבחינת התשתית החוקית, אבל אנחנו חיים את המציאות ופועלים ומתכוננים בהתאם.

<אליעזר רוזנבאום: רק סיימנו לפני שבוע תרגיל בין לאומי עם הירדנים, עם הפלשתינאים, עם הצרפתים, האיטלקים והספרדים, תרגיל של ארבעה ימים, יומיים שולחנות עגולים בירדן, יומיים פה, תרגילי שטח עם מטוסי כיבוי, עם מסוקים ירדנים, עם מטוסים, גיבוי של איטליה.

<אליעזר רוזנבאום: אנחנו עוסקים בדבר הזה.

דוד אמסלם: לירדנים יש מסוקי כיבוי?

<אליעזר רוזנבאום: יש להם את הסופר פומה עם הטלאים.

<אליעזר רוזנבאום: הם היו כאן.

<אליעזר רוזנבאום: הגיעו הפלשתינאים עם הכבאיות והירדנים עם כוחות וחילוץ והצלה עם פקע"ר.

<אליעזר רוזנבאום: היה בהחלט דבר שאני לא זוכר שהיה במדינת ישראל בהיקפים האלה, אבל אנחנו בהחלט מתקדמים.

<אליעזר רוזנבאום: שני תרחישים, תרגלנו תרחישי שריפות ענק וחילוץ מהריסות.

<אליעזר רוזנבאום: לגבי אתגרי העתיד, אלה אתגרי העתיד שאנחנו מטפלים בהם: שיפור השירות לאזרח והגברת אמון הציבור בדגש על המגזרים הייחודיים.

<אליעזר רוזנבאום: אמר המפכ"ל את הפער שיש במגזר החרדי וצריך להעצים ולטפל בו.

<אליעזר רוזנבאום: הצד השני, את הטיפול במגזר הערבי.

<אליעזר רוזנבאום: ההתמודדות עם התרחבות הפשיעה במרחב הסייבר, התנועה של משפחות הפשע מהפשיעה הקלאסית לפשיעה מתוחכמת יותר, פיתוח והרחבת יכולות מודיעיניות, ניטור ומעקב, זיהוי מוקדם של מגמות וכיווני פשיעה עתידיים וגיבוש המענה, התאמת המענה, כל נושא של כיבוי והצלה, מנהור, בניינים גבוהים וחומרים מסוכנים.

<אליעזר רוזנבאום: אלה שלושת הנושאים שהציג אותם גם כיבוי והצלה, כל הנושא של הטכנולוגיה, גם פיתוח וגם יישום של טכנולוגיות מתקדמות כדי לשפר את המענה המקצועי, כל מה שקשור בנושא של הבג"צ או התוצאה של הבג"צ, חלופות מעצר ומאסר שאנחנו מטפלים בזה, הנושא של הפיקוד והשליטה במצבי החירום.

<אליעזר רוזנבאום: הדבר האחרון, גם הוזכר כאן היום, הגיוס והשירות של המשרתים.

<אליעזר רוזנבאום: כדי לשמר ולאתגר כוח אדם איכותי שיבוא לגופים שלנו אנחנו צריכים להתמודד עם תעריפים ועם שכר שבשוק הפרטי.

<אליעזר רוזנבאום: זה בהחלט קשה אל מול מסגרות השכר שיש בשירות הציבורי.

<אליעזר רוזנבאום: קושי משמעותי.

לאה פדידה: מה מצב הייצוג הולם לנשים בכל השירותים האלה, משטרה, מגן דוד?

גלעד ארדן: מגן דוד לא שלנו.

לאה פדידה: מה שאתם אחראים, כיבוי אש, משטרה.

<אליעזר רוזנבאום: במשטרה אין שום בעיה.

<אליעזר רוזנבאום: אנחנו מגייסים שוטרים ושוטרות.

<אליעזר רוזנבאום: אין שום מגבלה.

לאה פדידה: אתה לא יודע את היחס.

<אליעזר רוזנבאום: אין לי את הנתון כאן אבל היחס במשטרה הוא בסדר.

<קריאה: 24%.

לאה פדידה: 30% זה המינימום שזה נורמלי, אז אם זה 24%, זה תת ייצוג.

לאה פדידה: המחוקק קבע 30% מינימום בארגונים - - -

גלעד ארדן: זה לא עובדי מדינה.

גלעד ארדן: עם כל הכבוד, אי אפשר להתעלם לגמרי מכל השוני והמשטרה זה גוף שביום יום אפילו הוא לא מתנשא על צה"ל.

גלעד ארדן: צה"ל, יש לו פעם בכמה שנים מבצע או קרב.

גלעד ארדן: במשטרה הם במלחמה יום יומית.

גלעד ארדן: אין יום שהשוטר או השוטרים בשטח לא נדרשים להיבטים הפיזיים של העבודה, אז ברור, צריך לשאוף להגדיל את זה כל הזמן ואנחנו במגמה כזו.

גלעד ארדן: יש מפקדות תחנה הרבה יותר מבעבר ומפקדת מרחב.

גלעד ארדן: יש בהחלט קידום בדרגות של קצינות ואנחנו שמים את זה כיעד, אבל להגיד שאם אין עדיין 50% אז זה בתת - - -

לאה פדידה: לא אמרתי 50, אמרתי 30, אבל בסדר.

לאה פדידה: אם יש מגמת עלייה וזה בבקרה - - -

גלעד ארדן: בטח, זה אחד הנושאים שהוגדרו במדיניות.

גלעד ארדן: דרך אגב, אצל לוחמי האש המצב הרבה יותר גרוע.

גלעד ארדן: אין בכלל מה להשוות.

דוד אמסלם: קודם כול, הוא מגייס לפי הצרכים המבצעיים.

דוד אמסלם: אני מניח שבימ"מ יש פחות נשים, אני חושב ככה, וביס"מ, לכן אני מניח שהמשטרה זה לא איזה מפעל שימורים או פקידי מס הכנסה.

לאה פדידה: אנחנו לא טובות רק לשימורים או מס הכנסה.

דוד אמסלם: התכוונתי שימורים, ששם אפשר גברים ונשים.

דוד אמסלם: אין הבדל בין גברים לנשים.

דוד אמסלם: זה התכוונתי, או פקידי מס הכנסה.

דוד אמסלם: אני משוכנע וככה צריך להיות.

דוד אמסלם: הם מגייסים לפי הצורך המבצעי שלהם.

דוד אמסלם: אני מניח שבמשטרה יש מקומות שיש יותר נשים מגברים וביחידות אחרות זה הפוך בגלל שזה עניין של צורך מבצעי.

גלעד ארדן: בייעוץ המשפטי אני בטוח שיש.

דוד אמסלם: כן, בוודאי.

גלעד ארדן: בכלל במדינה.

גלעד ארדן: לכי לפרקליטות.

גלעד ארדן: כולם שם כמעט נשים.

דוד אמסלם: ממשיכים, לייזר?

<איתן גולדפלם: אולי אני אתן סקירה קצרה של תקציב המשרד כפעולה משלימה של שלושת ההצגות של הגופים.

<איתן גולדפלם: תקציב המשרד מסתכם בכ-700 מיליון שקל, 10 מיליון שקל - - - .

<איתן גולדפלם: ההכנסה היא בעיקרה הכנסות מארצות הברית בגין שת"פ עם - - - שם.

<איתן גולדפלם: המשרד שלנו מרכז את כל השת"פ עבור כל משרדי הממשלה בנושא הזה ולכן אנחנו מהווים בעצם מעין צינור.

<איתן גולדפלם: רוב התקציב הזה בסוף מופנה ליחידות שהן כפופות למשרד ראש הממשלה.

<איתן גולדפלם: מרכיבי תקציב הקניות, מרכיבי ההוצאה העיקריים זה קניות.

דוד אמסלם: קניות, למה?

<איתן גולדפלם: עוד מעט אנחנו נפרט.

<איתן גולדפלם: - - - 17%.

<איתן גולדפלם: זה לפחות החלק היחסי בגופים.

<איתן גולדפלם: לפיתוח, 2% כשרוב התקציב של הפיתוח זה בעצם תקציב שלנו שמיועד לסיוע של משטרת ישראל בתוכנית הפיתוח שלהם.

<איתן גולדפלם: מרכיבי תקציב הקניות, כפי שאתם רואים, החלק הגדול ביותר של התקציב הוא בעצם קרן הבלאי של המשטרה שמתוקצב במשרד.

דוד אמסלם: למה?

<קריאה: זה הוזכר בבוקר גם בסקירה של המפכ"ל.

דוד אמסלם: שמעתי את המפכ"ל.

דוד אמסלם: אני דווקא שאלתי שם מה זה קרן הבלאי.

דוד אמסלם: זה צריך להיות מתוקצב במשטרה.

דוד אמסלם: זה בלאי של המשטרה.

דוד אמסלם: תראה, בסוף אנחנו צריכים לדעת.

דוד אמסלם: לא מפזרים.

דוד אמסלם: אתה יודע, משטרה זה משטרה.

דוד אמסלם: מה שצריך להיות למשטרה, זה למשטרה.

דוד אמסלם: לא בתנועה ההפוכה שהם בעצם מתוקצבים והם מעבירים את זה לשומרים של מישהו אחר, אז אני אומר, משטרה זה משטרה.

דוד אמסלם: הרי מדובר כאן על רכבי המשטרה, אז זה משטרה.

<דני קריבו: כפי שהמשטרה גם הציגה בבוקר במסגרת הסקירה שלהם, תיארו מצב שבטרם הקמת הקרן במשרד הייתה יד קלה על הקרן - - -

דוד אמסלם: לא, זה הבנתי.

דוד אמסלם: דני, אני אסביר.

דוד אמסלם: אין ספק בסופו של דבר, זה מה שנקרא בלאי נצבר.

דוד אמסלם: במקום לבוא יום אחד ולהגיד, אנחנו צריכים 200 מיליון, כל שנה נשים 10 עד שיהיה.

דוד אמסלם: במקום שנעסוק, לא יהיה לנו כסף, וזה מה מתחבר למה שהשר אמר קודם.

דוד אמסלם: מה שלא דחוף, לא עושים, אז אם אפשר עם הניידת, אתה מכיר את ההוא שהרגיל את החמור לא לאכול עד שהוא מת?

דוד אמסלם: אז הוא אומר, עד שהרגלתי אותו, מת?

דוד אמסלם: ככה, אתה יודע, בסופו של דבר כל מפכ"ל או כל שר, יש לו דברים יותר חשובים, אג'נדות, אז עזוב, אז הניידת תיסע עוד שנה, וההוא בא אחריו.

דוד אמסלם: ההוא בא אחריו, אומר לו, טוב, עוד שנה.

דוד אמסלם: בסוף אתה מוצא את הניידת כבר חמש עשרה שנה על הכביש, מקרטעת, אז בוודאי שזה הגיוני גם כתפיסת עולם, אבל זה חונה לא במקום הנכון.

דוד אמסלם: זה צריך לחנות בתקציב המשטרה בגלל שזה תקציב המשטרה ואז אם אנחנו רוצים לדעת מה תקציב המשטרה, אז אנחנו לא מוצאים אותו בעוד כל מיני מקומות אחרים במשרד.

דוד אמסלם: תקציב המשטרה, פותחים.

דוד אמסלם: ממה ששם זה של המשטרה.

דוד אמסלם: הוא לא שומר לו את הכסף בצד.

דוד אמסלם: הוא לא צריך לשמור לו.

דוד אמסלם: המשטרה, זה אצלה, ולהגיד לה, שמעי גברת, זה כסף שמיועד לרכישה.

<דני קריבו: אין ספק שבעולם באופן כללי היה התיאור שנתת רצוי וכך לכאורה צריך להיות וככה זה קיים גם לגבי המשטרה כמעט בכל תחום.

<דני קריבו: זה כמובן מתחבר לשני היבטים נוספים.

<דני קריבו: אחד, הייתה תקלה כפי שציינתי ועצם קיום חשב משטרה שיכול לעשות את היד הקלה הזאת במשטרה.

<דני קריבו: ב', ההתניות גם של האוצר כדי לבנות את - - -

דוד אמסלם: לא הבנתי את מה שאמרת.

<דני קריבו: כדי להסית את התקציב הזה למקום אחר, בעולם הנוכחי בהינתן שיש חשב במשטרה כפוף למפכ"ל, הוא לא צריך אף אחד כדי להסית את הכסף הזה למקום אחר.

דוד אמסלם: אני שואל גם את האוצר.

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: החשב הזה יכול לפזר את כל הכסף לכל מיני משרדים אחרים?

דוד אמסלם: הוא קובע בתוך המשטרה מאיפה זה זז החוצה?

<דני קריבו: הוא כלי במסגרת קבלת ההחלטות בתוך משטרת ישראל.

דוד אמסלם: דרך אגב, אתה יכול לקצץ את הסעיף הזה כמשרה?

דוד אמסלם: תמחק אותו אצלך.

דוד אמסלם: תוותר עליו ונראה מה החשב יגיד שם.

<דני קריבו: אין לי שום אינטרס לקצץ.

דוד אמסלם: לא הבנת.

דוד אמסלם: אני רוצה להבין את הרעיון.

דוד אמסלם: מה שאתה אומר לי, שזה אמור להיות בתוך המשטרה.

דוד אמסלם: החשב לפי מה שאתה אומר לי, לא רוצה שזה יחנה אצלו.

דוד אמסלם: לא החשב הנוכחי.

דוד אמסלם: נגיד יש אבולוציה שהייתה פעם בעבר.

<דני קריבו: בעבר כמו שציינתי, הייתה יד קלה על הקופה או על התקציב.

<דני קריבו: כדי שיהיה אפשר לממש את היד הקלה הזו בתוך המשטרה צריכים שיתוף פעולה של החשב.

<דני קריבו: כל עוד החשב יושב בתוך המשטרה והוא חלק מהמשטרה, הקשר הזה יותר קל.

<דני קריבו: בין היתר, כשבנינו את התקציב הזה, אחת ההתניות של האוצר ובצדק מבחינתו מאחר והוא בעצם שם כסף שהמשטרה לקחה למקום אחר, הייתה לשים את התקציב הזה במשרד כדי שהיד הקלה לא יחזור על עצמו.

דוד אמסלם: הוא לא סומך על המשטרה שלו שישתו את הכסף למקום אחר?

<דני קריבו: כשעשינו את הסיכום הזה, עובדתית המשטרה לא שמרה על הכסף הזה.

דוד אמסלם: מה שאתה אומר לי זה דבר מדהים.

דוד אמסלם: אתה אומר לי, תשמע, האוצר לא סומך על המשטרה בהיבט הזה של הסעיף הזה.

גלעד ארדן: לאוצר יש כל מיני חלקים, דודי.

גלעד ארדן: יש אגף תקציבים, יש חשב כללי.

דוד אמסלם: לא, לא, אני מדבר על החשבות, ואז הם אמרו, תשמע, בוא ניקח את הכסף הזה היות והמשטרה, יש לה הרבה צרכים ומתוקף זה שיש לה גמישות פנימית לפעמים היא מעבירה מסעיף.

דוד אמסלם: יש פלואידיות, תנועה איפה שצריך, אז אנחנו רוצים לשמור על הכסף הזה שאף אחד לא יגע בו.

דוד אמסלם: נשים אותו לא במשטרה, נשים אותו במשרד.

דוד אמסלם: אם זה הנתונים, עושה שכל.

דוד אמסלם: אבל אני שואל שאלה אחרת.

דוד אמסלם: הרי זה לא נכון רק לגבי זה.

דוד אמסלם: יש עוד סעיפים, אז אם ככה, למה החשב של המשטרה הוא באמת לא חשב של האוצר והאוצר באינטרס אוצרי לשים אותו שם שלא ייקחו את הכסף?

<דני קריבו: כמו שאמר השר, יש כמה קומות בבניין משרד האוצר.

דוד אמסלם: הבנתי.

<מירי פרנקל שור: זה בסמכות המשטרה.

לאה פדידה: זה לא ברור.

דוד אמסלם: ודאי.

דוד אמסלם: בגלל זה הוגש תיקון לחוק.

<מירי פרנקל שור: לחוק יסודות התקציב.

<מירי פרנקל שור: מה בעצם אומר חוק יסודות התקציב?

<מירי פרנקל שור: בנוי התקציב, הסעיף התקציבי זה משרד הביטחון כאשר כל תחום פעולה, למשל פה המשרד לביטחון פנים, הרשות להגנת הדין, משטרה, שב"ס, זה תחום הפעולה, ותחום הפעולה מחולק לתוכניות.

<מירי פרנקל שור: ברגע שסכום מסוים נמצא בתוכנית, אז אותו גוף יכול להעביר את הסכום לאיזה צרכים שהוא רוצה.

<מירי פרנקל שור: אם רוצים יותר שליטה על הכסף שנמצא בתוכנית מסוימת, אז אפשר לקחת את הכסף או את התוכנית ולחלק אותה לתוכניות נוספות וכך העברת הכסף מתוכנית לתוכנית היא יותר ברת שליטה.

<מירי פרנקל שור: זו סמכותה של המשטרה.

גלעד ארדן: מה שיו"ר הוועדה מצביע זה על הפער בין מי שיכול להעביר לבין מי שצריך לתת תשובות לציבור למה משהו קרה או לא קרה.

דוד אמסלם: קודם כול אני לא מתווכח שזה החוק.

דוד אמסלם: אני מבקש רק לתקן אותו.

<מירי פרנקל שור: אם אתה רוצה להעביר את הכסף למשרד לביטחון פנים - - -

דוד אמסלם: לא כסף.

דוד אמסלם: החשב, הבקרה החיצונית צריכה להיות בקרה - - -

<קריאה: החשב זה שם קוד.

גלעד ארדן: מה אמר סמנכ"ל הבקרה שלנו שאין לו לפעמים את הכלים לעשות בקרה כי הוא יודע מזה מאוד מאוחר?

גלעד ארדן: זה שכשגוף מנהל תקציב של 13 או 12 מיליארד שקלים ומי שצריך להיאבק עבור הגוף הזה להשיג לו את התקציבים וגם לתת תשובות לציבור, הוא לא שותף ביום יום להחלטה מסוימת, למשל לא לבצע תקציב שאושר לו למטרה X אלא להפנות אותו למטרה Y. נניח שקיבלת כסף לאכיפה בכבישים ואתה החלטת בתוך הגוף שזה כרגע לא כזה דחוף ואתה רוצה להפנות את זה למשהו אחר ולהעביר לשם תקציב.

גלעד ארדן: המשרד לא שותף להחלטה הזאת וגם הרבה פעמים ידע ממנה בשלב שכבר אי אפשר לתקן את מה שקרה, כי העברת שוטרים, זה בכלל הכשרה אחרת.

גלעד ארדן: הם עזבו בינתיים את המשטרה.

גלעד ארדן: עכשיו לתקן את זה, זה שנתיים.

גלעד ארדן: להשיג תקנים, להכשיר אותם, לקלוט אותם ביחידות.

גלעד ארדן: אומר היושב ראש ועל זה יש כרגע דיון ציבורי, האם הגיוני שגוף שמנהל 13 מיליארד, יש לו כל כך הרבה תפקידים ואחרי זה כל מה שהוא לא עושה או כן עושה מתגלגל לממשלה כדי להשלים את זה, עיין ערך גם בניית בתי סוהר או תחנות, האם זה הגיוני שהוא יהיה עצמאי עד כדי כך בחסות איפה שהוא צריך שתהיה לו עצמאות, נגיד בנושא חקירות, שבכל המשימות הציבוריות האחרות הן מסתתרות מאחורי העניין הזה שהוא חוקר גם אנשי ציבור.

גלעד ארדן: על 2% מהפעילות מקבלים פטור מ-100%.

דוד אמסלם: לפי תפיסת עולמי, גוף במדינת ישראל שאמור לקבל צ'ק 14 מיליארד שקל ואומר שלום, להתראות, אף אחד לא מדבר איתי.

דוד אמסלם: אתה פקיד.

דוד אמסלם: מה הקשר בין זה לבין חקירת אנשי ציבור?

דוד אמסלם: כשאתה רוצה לחקור, תחקור.

דוד אמסלם: ה-14 מיליארד שקל, אף אחד לא מדבר איתך.

דוד אמסלם: יש מיליון נושאים אחרים, אז לכן משהו פה לא הגיוני.

גלעד ארדן: אומר החשב הכללי באוצר, מה פתאום.

גלעד ארדן: החשב שלי הוא זה שיושב במשטרה ואם הם רוצים להזיז מתקציב הבלאי של הרכב למקום אחר, אז החשב שלי צריך לאשר להם שם את זה והוא נציגי.

דוד אמסלם: יש פה ניגוד עניינים מובנה, לכן אני חושב שזה לא חוקי.

דוד אמסלם: מה שאנחנו מבקשים, שתהיה עצמאות על הבקרה של החשב.

דוד אמסלם: החשב זה מושג.

דוד אמסלם: זה בן אדם שעושה לך בקרה.

גלעד ארדן: אם לחזק את דבריו של דודי, מבקר המשטרה הוא לא לובש מדים והוא לא איש משטרה.

גלעד ארדן: הוא איש המשרד.

דוד אמסלם: בוודאי, ככה צריך להיות.

גלעד ארדן: הוא לא מבקר מערכת הביטחון, כי כנראה שהבינו שכשיש כפיפות במדים של ארגון כזה, זה עלול להציב אדם במצב לא פשוט.

דוד אמסלם: אני גם אמרתי לחשב, הוא באמת איש מקסים.

דוד אמסלם: פגשתי אותו.

דוד אמסלם: בוודאי שאני משוכנע שהוא עושה את עבודתו נאמנה והוא ישר.

דוד אמסלם: למה המשטרה קונה מדים לעובדים?

דוד אמסלם: היא יכולה להגיד להם, חבר'ה, תבואו עם ג'ינס וחולצה.

דוד אמסלם: מה הבעיה?

דוד אמסלם: המדים מגדירים אותך כשייך לארגון ויש כללים פנימיים ולכן גם הוא.

דוד אמסלם: זה מצב נפשי.

דוד אמסלם: כשאתה שם מדים, אתה כבר מתנהל אחרת.

דוד אמסלם: כשאתה מוריד את המדים, אתה מתנהל אחרת.

דוד אמסלם: אתה לא שולט על זה.

דוד אמסלם: זה בקופסא, בראש.

דוד אמסלם: היום המצב הוא לדעתי לא תקין מנהלית והוא לא חוקי.

דוד אמסלם: גם אם בחוק מותר, הכוונה היא שזה לא חוק נכון.

גלעד ארדן: עובדתית נעלמו 60% מסיירי אגף התנועה במשך כמה שנים ואיש לא יודע לאן.

דוד אמסלם: לא רק זה, אני בא גם לרמה העקרונית.

דוד אמסלם: זה לא הגיוני שיש גוף שמנהל את עצמו, גוף ציבורי, ואף אחד לא יכול להתערב לו בכלום.

דוד אמסלם: זה לא הגיוני.

דוד אמסלם: זה לא נשמע סביר באף מקום.

דוד אמסלם: תמיד המבנה הוא כזה שיש לך בקרה עליך ובסוף יש ראש ממשלה אחד שהציבור מבקר אותו.

דוד אמסלם: זה המבנה ההיררכי במשטר דמוקרטי, אבל אתה כדבר אדמיניסטרטיבי, כפקיד, לא משנה איזה פקיד, לא יכול להיות שאתה אחראי על עצמך, על כל הגוף שלך ואף אחד לא יכול להגיד לך שום דבר בשום נושא, בוודאי לא בנושאים כספיים.

דוד אמסלם: בוודאי שזה לא מתקבל על הדעת.

דוד אמסלם: דרך אגב, הקרן בלאי, אני מבקש שתבחנו מדוע.

דוד אמסלם: .

דוד אמסלם: אני רוצה לדעת מדוע קרן בלאי הזאת יושבת פה ולא בתקציב המשטרה, לא קשור עכשיו לחשב, בגלל שזה מעוות כרגע את תקציב המשטרה.

דוד אמסלם: יש רבע מיליארד שקל שכשאנחנו פותחים תקציב המשטרה, הוא לא מופיע והוא חייב להיות שם.

<איתן גולדפלם: קודם כול הוא מופיע בתקציב של המשטרה בתור הכנסה, כי זה הצד השני של - - -

דוד אמסלם: שם זה הכנסה?

<איתן גולדפלם: הכנסה מהמשרד.

<איתן גולדפלם: זה א'.

<איתן גולדפלם: דבר שני, הבעיה שהייתה בעבר זה פחות הסתות תקציב בין הסעיפים כי זה באמת יותר קשה גם לחשב לעשות וצריך את משרד האוצר.

<איתן גולדפלם: הבעיה העיקרית הייתה שהדרך של משטרת ישראל להתמודד עם קיצוצים, פלטים במהלך השנים היו לדחות את החלפת כלי הרכב וזה לא צריך את החשב.

<איתן גולדפלם: הם היו פשוט מקצצים שם והכסף היה נעלם.

<איתן גולדפלם: חוץ מהקרן בלאי של משטרת ישראל יש את גופי המאמץ האזרחי של המשרד, שזה הרשות למלחמה בסמים, עיר ללא אלימות עם נתחים משמעותיים בתקציב הקניות של הרשות להגנה על עדים וטיפול המשרד, ונתח גדול, הצהוב, זה טייסת הכיבוי.

<איתן גולדפלם: החל מהשנה זה גם טייסת הכיבוי, חוזה תקציב של הפעלת החוזה מול החברה האזרחית שמפעילה את הטייסת.

<איתן גולדפלם: הוא גם כן חונה במשרד ומנוהל על ידי המשרד.

<איתן גולדפלם: התפתחות תקציב המשרד – בדומה ליתר הגופים, גם כאן יש איזו מגמה של התפתחות חיובית.

<איתן גולדפלם: בכל שנה תוגברו פרוייקטים כאלה ואחרים.

<איתן גולדפלם: ב-2013 מיסדנו את עיר ללא אלימות ורשות הסמים במשרד, הרשות להגנה על עדים.

דוד אמסלם: דרך אגב, ב-2015 הייתה קפיצה כזו ואחרי זה ירידה, למה?

<איתן גולדפלם: קודם כול אם אתם רואים את החלק האפור, יש גם הערה למטה.

<איתן גולדפלם: ב-2014 וב-2015 התשלום לזכיין של מרכז הדרכה חנה בתקציב המשרד ולכן רואים את הקפיצה הגדולה ואת הירידה אחר כך ב-2016.

דוד אמסלם: ואחרי זה איפה העברתם אותו, לאיזו חניה?

<איתן גולדפלם: שילמנו אותו.

דוד אמסלם: זו הוצאה חד פעמית כזו?

<איתן גולדפלם: הוצאה חד פעמית.

<דני קריבו: מה שהוצג בבוקר כ- PPPוהתשלום, ההקמה לזכיין וההפעלה השוטפת, שם יושב בתקציב המשטרה כפי שהוצג בבוקר.

אכרם חסון: אתם מרוצים מפרוייקט עיר ללא אלימות במגזר הלא יהודי?

אכרם חסון: מהתפקוד, מהביצוע?

<דני קריבו: בחלק גדול מהרשויות התוכנית עובדת טוב.

<דני קריבו: יש מספר רשויות שאנחנו מטפלים, אנחנו מודעים, או שמנהל התוכנית או מנהלת התוכנית אינם מקצועיים או שחסר ואז אנחנו תקועים.

דוד אמסלם: דרך אגב, במסגרת ה-BOT בסופו של דבר הנכס חוזר למדינה?

<דני קריבו: בסוף התקופה נשאר עוד 21 שנה בערך.

דוד אמסלם: יש נקודות יציאה במכרז אם המדינה רוצה לרכוש את כל - - - ?

<קריאה: לא.

דוד אמסלם: המחיר הוא פיקס?

דוד אמסלם: הוא קבוע מראש?

<קריאה: אם הזכיין לא ממלא את ייעודו - - -

דוד אמסלם: ואם למשל אתה לא מקבל את השירות המתאים?

<איתן גולדפלם: ברגע שיש הפרה של החוזה, כמובן - - -

דוד אמסלם: דרך אגב, אני לא מאמין ב-BOT אף פעם.

דוד אמסלם: הניסיון, אני יכול להראות לכם שזה גם עולה יותר.

דוד אמסלם: אתה מקבל שירות נמוך ובסוף אתה גם עובד אצל הבן אדם.

דוד אמסלם: למשל, השירות.

דוד אמסלם: עכשיו נשברה אסלה, לא מתקן, מה עושים?

<איתן גולדפלם: במקרה של המכללה כמובן שיש מנגנונים שמגנים על המדינה בהינתן שיש הפרות מצד הזכיין, פעם אחת.

<איתן גולדפלם: פעם שנייה, ההפרות הקטנות נקרא להן, השוטפות, הניקיון לא מספיק טוב או משהו מתקלקל ולא מתקנים מספיק מהר, יש קנסות - - -

דוד אמסלם: יש אופציה להחליף אותו באחזקה?

דוד אמסלם: יש מה שנקרא בנייה ואחזקה.

דוד אמסלם: יש אופציה?

<איתן גולדפלם: א', יש.

<איתן גולדפלם: ב', את החברה שהפעילה עבור הזכיין את הניקיון הוא כבר החליף וגם היו שינויים משמעותיים - - -

דוד אמסלם: דרך אגב, יש לי רעיון בשבילכם, מה שאמרתי קודם.

דוד אמסלם: אני לא מאמין בפרוייקטים של ה-BOT, אבל גם אם אתה הולך, אז אתה לא צריך להכניס לו שם גם שיספק לך את השי לחג.

דוד אמסלם: הרי הרעיון ובעיקר ההוצאה הכבדה היא במבנה עצמו.

דוד אמסלם: אין לך כסף לפעמים.

דוד אמסלם: זה הסיפור.

דוד אמסלם: אין לך כסף לבנות את התשתית, אז בסופו של דבר אתה בא ואומר, בוא ניקח איזה מישהו שייתן לנו.

דוד אמסלם: זה כמו בשכירות לשלושים שנה וכו'.

דוד אמסלם: עכשיו אתה מחבר אליו גם את הנייר טואלט לא טוב, למה?

דוד אמסלם: אין לו יתרון יחסי שם.

דוד אמסלם: הוא בעצם בסופו של דבר נותן לך חבילה יותר מדי גדולה.

דוד אמסלם: החיים שלנו בנויים הפוך.

דוד אמסלם: אנחנו בעצם רוצים דווקא שכל אחד ייתן לנו רק את החבילה שהוא יודע לתת ואם הוא לא נותן אותה טוב, אנחנו מחליפים אותו.

דוד אמסלם: זאת אומרת, הוא יודע שיש לו איזה חרב שמתהפכת לו על הראש.

דוד אמסלם: אותו אחד שהוא נותן לך את כל המכלול, גם אם הוא תוקע אותך ב-10% בשירות, הוא יודע שלא תחליף אותו.

דוד אמסלם: זה מבנה שלו, הוא נותן לך עוד שירותים.

דוד אמסלם: אתה מסובך בכלל, אתה לא יודע לעשות את זה, לכן הוא בעצם מנהל אותך, לא הפוך.

<איתן גולדפלם: מבחינת התקציב מול הביצוע, אנחנו רואים פה פער די עקבי בשנים.

<איתן גולדפלם: הוא נובע בעיקרון מהקרן בלאי.

<איתן גולדפלם: הקרן בלאי, בגלל שהיא מתפקדת כקרן שהתקציב שם מתווסף בכל שנה ולא בהכרח יוצא בכל שנה - - -

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: זה לא משהו לינארי?

דוד אמסלם: לא יוצאים עשר ניידות, נכנסים עשר?

<איתן גולדפלם: לא.

<איתן גולדפלם: זו קרן.

<איתן גולדפלם: היא קרן שהיא צוברת.

דוד אמסלם: הסיפור של הניידות, אני מניח, יש להן אורח חיים, שאתה מפזר אותו על ציר הזמן.

דוד אמסלם: זה לא שפתאום כל הניידות בשנה אחת הולכות.

<דני קריבו: במהלך התקופה הייתה החלטת ממשלה שקודם כול האריכה את החיים של הניידות.

<דני קריבו: אנחנו מדברים כפי שהוצג גם בבוקר, על ארגון שגדל בשנים האחרונות בצורה משמעותית.

דוד אמסלם: אבל הקרן לא יכולה לגדול.

דוד אמסלם: יש לך את הרכב החדש שאתה קונה, שזה לא מהקרן.

דוד אמסלם: בקרן, אתה מתחיל להפריש אליו.

דוד אמסלם: זה כמו פנסיה.

<דני קריבו: מאחר והמקום שבו קונים רכבים זה בקרן, את הכסף לרכב הנוסף אנחנו שמים בקרן ומשם יוצאות ההזמנות, לצורך העניין.

דוד אמסלם: גם הגידול בא משם?

<דני קריבו: לא בא משם.

דוד אמסלם: את הגידול אתם מתדלקים לשם?

<דני קריבו: בדיוק.

דוד אמסלם: הבנתי.

<איתן גולדפלם: מבחינת הניצול התקציבי, לפי התוכניות.

<איתן גולדפלם: אנחנו רואים גם כן ניצול כמעט מלא בתקציב השכר, 65% במשרד, ובשכר של הרשות להגנה על עדים, 75%.

<איתן גולדפלם: בתקציבי הקניות, כשאנחנו סופרים גם את ההתחייבויות, אנחנו כבר מגיעים ל-100% התקשרויות על התקציב.

<איתן גולדפלם: כנ"ל לגבי הפיתוח.

אכרם חסון: מה עושים עם פסק הדין של - - - המשטרה, עם פסק הדין המפורסם?

גלעד ארדן: סומכים על שר האוצר שהוא, כמי שיש לו פינה חמה מאז ומעולם לשוטרים - - -

אכרם חסון: זה נכון שמדובר ב-7 מיליארד שקל?

גלעד ארדן: זה תחשיבים של האוצר.

אכרם חסון: זה נכון?

<איתן גולדפלם: כולל תשלומי רטרו עשר שנים אחורה, אז כן.

אכרם חסון: אבל יש פסק דין, אז מה עושים?

אכרם חסון: לא מכבדים?

<איתן גולדפלם: זה נמצא על שולחנות של שר האוצר וראש הממשלה ויש דיון בנושא.

גלעד ארדן: אני אתרגם לך את זה לעברית.

גלעד ארדן: מרוויחים זמן עד הערעור בארצי, שוב פעם טועים ולא מבינים שכל יום שעובר, הפשרה תהיה יקרה יותר, אם בכלל כבר תהיה, כי ככל שהשוטרים והגמלאים, ובצדק מבחינתם, חושבים שהסיכוי המשפטי שלהם הוא גבוה יותר, והוא היום בוודאי נראה כבר הרבה יותר גבוה ממה שהיה לפני פסק הדין באזורי, אז הרצון להגיע לאיזה שהן פשרות הוא הולך וקטן אם בכלל עוד נשאר.

דוד אמסלם: אני מסכים.

דוד אמסלם: דרך אגב, בדיוק ישבנו עם החבר'ה מהממונה על השכר.

דוד אמסלם: זה לא קשור, אני רק מספר לכם.

דוד אמסלם: ישבנו עם החבר'ה של המשטרה.

דוד אמסלם: אני הצעתי להם את העניין של תלכו, תעשו שיעורי בית.

דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר אם יהיה פסק דין, לא יהיה על מה להתפשר בכלום, כולל אני מניח שהם יתבעו אתכם בהלנת שכר, אז לכן אני מציע היום, הם גמישים גם לגבי הפריסה וגם כמה הולכים אחורה.

דוד אמסלם: אפשר לדבר, אבל כהרגלנו בקודש אנחנו תמיד מתמודדים עם המשבר כשהוא מגיע ולא רואים אותו לפני.

דוד אמסלם: בבקשה.

גלעד ארדן: אני חייב להגיד להגנתו של שר האוצר, שהוא כמוני, דרך אגב, לא ידע בכלל מכל העניין הזה.

גלעד ארדן: זה לא שבחפיפה באים ואומרים לך, כולל לא לצערי הפקידים לא באוצר.

גלעד ארדן: לא אומרים, תשמע, יש אירוע פתוח שההשלכות שלו עלולות להיות כך וכך מיליארדים.

גלעד ארדן: הממונה על השכר החליט שלא מגיע, אז הוא לוקח את הסיכונים כאילו זה עלה למרות שזה לא עלה, כי אם הוא יטעה פה או טעה, אז הממשלה תצטרך לחשוב מאיפה להביא את הסכומים האלה.

<איתן גולדפלם: עוד פירוט של ביצוע לפי סעיפים מרכזיים עם טיפול של המשרד, 177 מיליון שקל, אז יש פה את הפירוט של הסעיפים ממה מורכב התקציב של המשרד.

<איתן גולדפלם: יש פה פרוייקטים משותפים עם משרדי ממשלה, עם משרד הרווחה, משרד הבריאות, משרד החינוך, כל מיני פרוייקטים, שכר דירה.

<איתן גולדפלם: אתם רוצים שנעבור על כל הפרוייקטים?

דוד אמסלם: לא, לא, אין צורך.

דוד אמסלם: אני רואה את זה כאן אצלי.

<איתן גולדפלם: המאמץ האזרחי, גם כן פירוט של הפעילות העיקרית בעצם של המשרד, זה עיר ללא אלימות - - -

דוד אמסלם: כן, אני רואה את זה.

<איתן גולדפלם: הרשות למלחמה בסמים.

<איתן גולדפלם: פה אדוני היושב ראש, ביטחון החקלאי זה פרוייקט שאתה היית שותף לו גם בתקציב.

<איתן גולדפלם: שיטור עירוני – כל הפרוייקט של השיטור העירוני להשתתפות של המשרד - - -

דוד אמסלם: ראינו, בסדר, עברתי על המצגת.

דוד אמסלם: אכרם, אני אענה לך לגבי זה.

דוד אמסלם: הם כרגע נמצאים בתוך כמו שאמר השר, זה יושב על השולחן של שר האוצר, ראש הממשלה.

דוד אמסלם: הנתונים הקיימים.

דוד אמסלם: לדעתי בדיון אנחנו לא נביא את זה למקום יותר טוב, אולי יותר גרוע.

גלעד ארדן: בוודאות יותר גרוע.

דוד אמסלם: בדיוק, אתה מתחיל לטפס על יותר עצים, נהיה יותר בעיה.

דוד אמסלם: היום אפשר לדבר איתם.

דוד אמסלם: הם מבינים שגם אם הולכים על ערכאת ערעור ושהמדינה גררה אותם, אז יש להם עוד סיבוב אחד ברולטה.

דוד אמסלם: הם יכולים לנצח או להפסיד, אבל הם יודעים שיש סיכון, אז כשיש סיכון בואו נדבר, ואז הם מוכנים לשמוע על פריסה, על כמה, אבל ברגע שיהיה פסק דין אז נגמר האירוע, אז אם המדינה תקבל את טובתה, אז היא לא תיתן להם שקל, ואם היא תקבל - - - , אז הם ירצו מחר בבוקר את כל הכסף, בצדק.

דוד אמסלם: עשר שנים, שתיים עשרה שנים אתם עושים לנו את זה.

דוד אמסלם: איך בא ההוא בבוקר?

דוד אמסלם: שמעת אותו.

דוד אמסלם: בא בבוקר, ישב פה ומה שעניין אותו ובצדק מבחינתו, פנסיונר, הסיפור הזה.

דוד אמסלם: הם כבר בנו על זה הרים וגבעות.

דוד אמסלם: יש להם כל אחד עם החישוב, כמה מגיע לו.

גלעד ארדן: שלא תחשוב שעם הרטרו גם אפשר בקלות, כי אם הוא פנסיונר היום, מסתכל על העשר שנים או שמונה שנים מאז שהוא פרש ולצורך העניין מגיע לו מהמדינה 100,000 שקל על העשר שנים האלה, אתה חושב שעכשיו הוא ישמח לפרוס את זה לעשר-חמש עשרה שנה קדימה?

דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר אם אתה מביא את זה בהסכם, שאתה מביא איזושהי הסכמה כוללת - - -

גלעד ארדן: כדי לצמצם סיכון להפסיד - - -

דוד אמסלם: לכולם.

דוד אמסלם: אז אתה אומר להם, תשמעו רבותיי, אני לא שואל את השוטר הבודד, אבל באים כל ארגון השוטרים - - -

גלעד ארדן: אתה צודק, אבל כל ההתנהלות של האוצר וההתנהגות שלו הראתה שהוא חושב שהוא מפסיד וזה הקרין.

גלעד ארדן: שמע, המדינה צריכה ללמוד הרבה בניהול משאים ומתנים.

דוד אמסלם: אני מסכים איתך שעצם העניין שהגענו לאן שהגענו בנקודה הזאת, זה דבר לא טוב, בוודאי ובוודאי שהשרים לדורותיהם.

דוד אמסלם: הרי גם השר לביטחון פנים הקודם לא הבין.

דוד אמסלם: אני מניח שיש את הרימון רסס הזה שעוד מעט יכול להתפוצץ וכנ"ל שר האוצר, אחרת הם היו גם מפרישים.

גלעד ארדן: לא הם.

גלעד ארדן: האוצר הסתיר אז מהמשרד את התשלום לצבא, דרך אגב.

דוד אמסלם: איך אמרת לי?

דוד אמסלם: בסוף גם באוצר יש כל מיני קומות.

דוד אמסלם: יש שכר לבד למטה, ההוא תקציבים למעלה, לא יודע שהוא צריך לתקצב את מה שההוא למטה וכך הלאה.

אכרם חסון: יש לי שאלה, השר.

אכרם חסון: אתמול שמעתי אותך.

אכרם חסון: אתה אומר שנושא איסוף הנשק במגזר הערבי נכשל בגלל שלא שיתפו פעולה, אז אני מאמין שזה מה שהיה.

גלעד ארדן: לא, אני ניסיתי להסביר שאין דבר כזה איסוף נשק.

גלעד ארדן: זה בלוף שחברי הכנסת הערבים המציאו.

גלעד ארדן: המבצע הזה, קרה בו מה שצפיתי שיקרה.

גלעד ארדן: אין מושג כזה לאסוף נשק.

גלעד ארדן: זה לא קיים.

דוד אמסלם: יש לקחת.

גלעד ארדן: אדם שמחזיק נשק בלתי חוקי, הוא במודע עובר עבירה שהיא חמורה והוא לא מתנדב למסור את זה כי הוא מראש לקח את זה במטרה - - -

דוד אמסלם: או רכש או גנב את זה בגלל שהוא צריך את זה.

אכרם חסון: השאלה שלי, אם יש לך מידע - - -

גלעד ארדן: רק רציתי לחדד את הצביעות של חברי הכנסת הערבים, שביקשנו אז את שיתוף הפעולה והעזרה שלהם.

גלעד ארדן: הם לא הצטרפו לקריאות לציבור אז להשתתף במבצע ולא שום דבר, ולהיפך.

דוד אמסלם: דווקא פה אני רוצה להגיד לך משהו לגבי הסיפור הזה, באמת בתחושת בטן שלי, ולא רק זה.

דוד אמסלם: יש לי הרבה שיחות איתם.

דוד אמסלם: אני מסכים איתך שהם לא קראו, אבל אני מרגיש שהסיפור הזה מבחינתם, זה מעיק עליהם מאוד בגלל שהם מעלים את זה בפניי כל הזמן ביוזמתם.

דוד אמסלם: זה מפריע להם, הביטחון האישי שלהם.

גלעד ארדן: הם כל החיים רוצים ללכת עם ולהרגיש בלי.

גלעד ארדן: גם וגם.

גלעד ארדן: אין אכיפת חוק בלי כניסה והשלטת ריבונות.

דוד אמסלם: בוודאי.

גלעד ארדן: ומי שמגבה תמיד את פורעי החוק זה הם, אז אי אפשר, לא יעזור.

גלעד ארדן: אי אפשר גם לגבות תמיד בכל עימות של המשטרה עם העבריינים, לגבות את העבריינים ולמתוח ביקורת על המשטרה וגם לצפות שתהיה אכיפת חוק וסדר.

דוד אמסלם: א', אני מסכים איתך, אבל היות ומשטרת ישראל זה לא גוף שרץ בפריימריס ולא הולך להיות בתחרות מלכת היופי, אז זה החוק והוא צריך לאכוף את החוק, איתם או בלעדיהם.

גלעד ארדן: אתה צודק, רק אתה העלית את - - -

דוד אמסלם: אני בתחושה.

גלעד ארדן: הרי אותה חנין זועבי - - -

דוד אמסלם: לא, לא היא.

דוד אמסלם: עזוב, שים אותה בצד.

גלעד ארדן: למה שאני אשים בצד?

גלעד ארדן: זה אותו דבר.

גלעד ארדן: הם בתחרות.

דוד אמסלם: אני אגיד לך.

דוד אמסלם: התחושה שלי שהיא גם קרובה למציאות.

דוד אמסלם: אני יושב איתם המון.

דוד אמסלם: אני יושב עם ראשי ערים, עם חבר'ה מהמגזר שהם לא בתפקידים פורמליים.

דוד אמסלם: הם במצוקה.

גלעד ארדן: ראשי ערים, אתה צודק.

גלעד ארדן: ראשי רשויות, מאה אחוז.

דוד אמסלם: אני מדבר דווקא על ראשי הרשויות והארגונים - - -

גלעד ארדן: איתם אין לי בעיה.

דוד אמסלם: אני אומר לך שאני מרגיש שהם זועקים זעקת אמת.

גלעד ארדן: דודי, זה אתה צודק.

אכרם חסון: השאלה אם יש מידע מדויק, בערך, כמה כלי נשק בלתי חוקיים נמצאים במגזר הערבי?

אכרם חסון: דבר שני, אחרי שהמבצעים והדברים האלה לא הצליחו, האם באמת יש תוכנית?

אכרם חסון: כי אני אגיד לך, רוב האלימות היום, מי שהוביל אותה זה 5% מהמגזר הערבי שהם ממררים את החיים לכל המגזר.

דוד אמסלם: 100,000 איש.

אכרם חסון: כן.

אכרם חסון: זה הרבה, אבל יש לך עוד 95% שהם מסתכלים והם לא נוקפים אצבע והם מפחדים, וכל עד כזה, רוצחים אותו, ואנחנו רואים את זה כאן בוועדה.

אכרם חסון: השאלה אם יש תוכנית עתידית.

אכרם חסון: אני רוצה לחזק אותך דווקא במשהו שקראתי כאן וגם דודי עד.

אכרם חסון: אנחנו מכבדים את ראשי הרשויות, אבל יש ראשי רשויות שבאו לכאן והתחננו שיהיו תחנות משטרה אצלם ואחרי זה עלו לתקשורת ואמרו, אנחנו נגד.

אכרם חסון: אני שמעתי אותם.

אכרם חסון: אני לא האמנתי.

דוד אמסלם: נכון.

אכרם חסון: למה?

דוד אמסלם: חטפו איומים.

אכרם חסון: כנראה שמשפחות הפשע ביישובים - - -

דוד אמסלם: היה פה ראש רשות שבאמת מה שאמרת, הוא אמר לי שהוא הביא את זה למליאה, הוא לא הצליח להעביר את זה.

דוד אמסלם: שם לא רצו לתת לו.

גלעד ארדן: התגברנו על זה.

גלעד ארדן: מצאנו איך לעקוף אותו דרך מנהל התכנון ובעוד שבועיים-שלושה אני חונך שם עם ראש הממשלה את התחנה.

גלעד ארדן: אמנם עוד לא את מבנה הקבע, אבל כבר מבנה של 200 מטר עם הרכב מלא של תחנה.

גלעד ארדן: קודם כול התוכנית המרכזית זה הקמת תחנות משטרה.

גלעד ארדן: בלי נוכחות שם, בלי להיות חלק מהציבור והאוכלוסייה במקום זה לא יעבוד, כי אתה בא מבחוץ, אתה לא מכיר, אתה לא מעורב, אין לך מודיעין.

גלעד ארדן: זה משהו אחר.

גלעד ארדן: פה זה השקעה של 1.2 מיליארד שקל.

גלעד ארדן: כרגע היעד הוא 13 תחנות חדשות ועוד הכפלה של כמה שנותנות שירותים.

גלעד ארדן: למשל עכו, היא נותנת שירות גם לעכו, גם לכפרים שהם מרוחקים מאוד.

גלעד ארדן: זה לא הגיוני, אז אנחנו קולטים 1,300 שוטרים חדשים רק לטובת אכיפה ביישובים הערביים.

גלעד ארדן: בעיניי זה יעשה מהפכה.

גלעד ארדן: זה לא היה מאז קום המדינה.

גלעד ארדן: אני אומר לך חד משמעי, לא הייתה כזו תוכנית.

גלעד ארדן: שניים, יש לילה-לילה מבצעי תפיסת נשק בלתי חוקי.

גלעד ארדן: היום אף כלי נשק הוא לא בבית של האדם.

גלעד ארדן: כמובן הוא לא טמבל.

גלעד ארדן: הוא שם את זה בגינה איפשהו מוסלק.

גלעד ארדן: אתה בא לגינה, על מי רשומה הגינה?

גלעד ארדן: על אף אחד.

גלעד ארדן: אין הסדרה.

גלעד ארדן: עכשיו תוכיח שהנשק שהיה באיזה בור, שאספו מודיעין, מצאו.

גלעד ארדן: איך אתה מוכיח בראיות?

גלעד ארדן: אחרי זה השופט נותן עונש מגוחך.

גלעד ארדן: מנסים כבר לקדם עונשי מינימום בתחום הזה, כמה זמן.

גלעד ארדן: הייתי אצל איילת עוד פעם השבוע והפרקליטות אומרת, אנחנו נחמיר את כתב האישום, אבל זה לא מרשים מספיק את השופטים.

גלעד ארדן: זה כמו שיטת שיקום אסירים.

גלעד ארדן: המשטרה לבד זה לא רק היא הגורם המשפיע.

גלעד ארדן: צריך פה שיתופי פעולה שלצערי הרבה פעמים תיקוני החקיקה הנדרשים כלל לא בסמכות שלי או של המשטרה.

גלעד ארדן: אני צריך להתחנן לפעמים לשר התחבורה אם זה אופניים חשמליים.

גלעד ארדן: לפעמים זה לשרת המשפטים אם זה החמרת ענישה במקומות שזו מכת מדינה.

אכרם חסון: זה נכון שיש 200,000 כלי נשק?

גלעד ארדן: ההערכות הן בין עשרות אלפים למאות אלפים, אבל אני לא חושב שמישהו באמת יכול לדעת כמה כלי נשק מסתובבים.

לאה פדידה: אני פשוט צריכה ללכת.

לאה פדידה: אני רוצה ברשותכם להגיד קודם כול תודה על יום מרתק, מאוד מלמד ומהנה.

לאה פדידה: גם לך, השר.

לאה פדידה: כל מה ששמענו היום זה דבר מאוד חשוב.

לאה פדידה: ביטחון פנים של מדינת ישראל זה חוזקה של חברה.

לאה פדידה: אני באמת הייתי קשובה כי אלה היו דברים שהם ממש נוגעים לכל אזרח ואזרחית.

לאה פדידה: המון תודה על היום הזה.

דוד אמסלם: תודה לאה.

גלעד ארדן: תודה לך.

דוד אמסלם: אכרם, אתה רוצה לומר משהו לסיכום?

אכרם חסון: האמת, אני רוצה לברך את השר.

אכרם חסון: רוצה לברך אותך שאתה גם עושה עבודת קודש כאן בוועדה הזאת.

אכרם חסון: אני פחות משנה וחצי איתך כאן.

אכרם חסון: זה נושאים שמעניינים כראש עיר לשעבר.

אכרם חסון: אני עסקתי בדברים.

אכרם חסון: אני חושב שהוועדה הזאת עושה מהפכה, אבל שיתוף הפעולה בין משרד ממשלתי לבין ועדת הפנים, אני לא חושב שיש בהרבה משרדים שיתוף פעולה דומה ולכן תבורכו.

אכרם חסון: אני מסתובב בהרבה כפרים.

אכרם חסון: אני לא מהמגזר הערבי, אני מהמגזר הדרוזי, קצת המצב שונה, אבל אני מודאג שכל שני וחמישי יש רצח.

אכרם חסון: השבוע רצחו שני צעירים בעיר טירה.

אכרם חסון: אנשים לא מוציאים את הילדים שלהם לרחובות בערב.

אכרם חסון: זה גם הופך את האזרחים לאנטי ישראלים.

אכרם חסון: מתחילים לחשוד ולחשוב אנטי ישראל.

אכרם חסון: אני אומר, יש הרבה אוכלוסייה כאן טובה, נאמנה, רוצה רווחה חברתית.

גלעד ארדן: רק שתדע שב-2017 אחוז פענוח מקרי רצח בחברה הערבית, 2% פחות ממקרי הרצח אצל היהודים.

גלעד ארדן: אני אומר עוד פעם, חברי הכנסת הערביים רק משקרים ומסיתים כל היום כדי שבמקום דו קיום יהיה בידול.

גלעד ארדן: אני אומר לך את זה בצער.

גלעד ארדן: סתם ממציאים.

גלעד ארדן: מה, יש איזה שוטר או מפקד במשטרה שהוא לא רוצה לתפוס?

גלעד ארדן: הרי הם נמדדים על זה.

גלעד ארדן: הם נמדדים על פענוח מקרי רצח באזור שלהם וחיזוק הביטחון.

גלעד ארדן: זה שאין שיתוף פעולה, זה שאין נוכחות, זה שהרבה מאוד בעיות שהם מטפלים בהם עכשיו כדי לסגור את הפערים האלו, זה דבר שקורה.

גלעד ארדן: במקום לריב ולהסית, הלוואי שהיו פועלים כמוך ומחפשים איך להעמיק את החיבור וחיזוק שיתוף הפעולה.

גלעד ארדן: המשטרה בעד האזרח.

גלעד ארדן: זה טוב לאזרח.

גלעד ארדן: זה לא נגד האזרח.

דוד אמסלם: בוודאי, איזו שאלה.

אכרם חסון: אני רוצה לאחל לך הצלחה.

אכרם חסון: אנחנו מקווים שנתחיל סוף סוף לשקם את האסירים בצורה נכונה ולתת הרגשת ביטחון אישי, כי אנחנו מדברים על הבנים שלנו, על האזרחים שלנו.

אכרם חסון: תבורכו על הכול.

גלעד ארדן: תודה.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: טוב, רבותיי, אני באמת רוצה להודות לך כבוד השר ולכל צוות המשרד ולכל היחידות, המשטרה, שירות בתי הסוהר, כב"א, כל מי שהציג בפנינו.

דוד אמסלם: בסך הכול עשו עבודת מטה באמת יפה, טובה, מקצועית.

דוד אמסלם: אני מבחינתי רוצה להכניס את זה כסטנדרט בתוך הכנסת.

דוד אמסלם: אני חושב שזה נכון, שזה מכבד גם את הכנסת וגם את המשרדים שהם באים ומציגים את תוכנית העבודה שלהם.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה כלי גם שחבר הכנסת בסוף מבין גם את הצרכים.

דוד אמסלם: אם חסר משהו, אז הוא עצמו בא ואומר, רבותיי, ככה וככה.

דוד אמסלם: בדרך כלל חברי הכנסת מקבלים ארגזים כאלה.

דוד אמסלם: היום זה דיסק און קי.

דוד אמסלם: יספר לכם השר, הוא ראה את זה הרבה מאוד שנים.

דוד אמסלם: הם שמים את זה בצד.

דוד אמסלם: רק ללמוד את זה הם צריכים חודשיים, אז לכן אני חושב שזה באמת בלי לחץ, אין תקציב, אין כלום.

דוד אמסלם: מארגנים יום לכל משרד ובאמת באופן מאוד יחסית גם יותר רגוע לומדים את הנושא הזה.

דוד אמסלם: אני חושב שזה דבר חשוב מאוד ואני חושב בעיקר שזה חשוב, כפי שאמרתי קודם, שחברי הכנסת, התפקיד שלהם, שלי, אני לפחות ככה רואה את זה, לעזור למשרדים, לא הפוך.

דוד אמסלם: דרך אגב, חלק מהמשרדים או חלק מהמערכות חושבות שלהעיר, זה נגדם.

דוד אמסלם: אין לי מושג מאיפה הביאו את זה.

דוד אמסלם: איך אמרתי?

דוד אמסלם: אם אנחנו רוצים היום להעלות את קצבת הקשישים, אנחנו לא נגד הביטוח הלאומי.

דוד אמסלם: אם אנחנו רוצים להוריד ארנונה על פרגולות, אנחנו לא נגד העיריות.

דוד אמסלם: הדבר היחיד שאנחנו בעדו זה האזרחים.

דוד אמסלם: כל שאר המערכות, הן תומכות אזרח.

דוד אמסלם: הן צריכות להיות ניטרליות.

דוד אמסלם: מבחינתן זו עבודה.

דוד אמסלם: אתה לא בעד ולא נגד.

דוד אמסלם: אתה צריך לעשות את החוק, אז לכן אני לא מצליח להבין אפילו את המושג.

דוד אמסלם: אני באמת שמח על היום הזה שהיה בסך הכול, באמת, אני אומר לכם באחריות, היו פה הצגות באמת מקצועיות, יפות, טובות, וכמובן אני שוב פעם מודה לך, השר, ולצוות, ואנחנו לרשותכם.

דוד אמסלם: זה התפקיד שלנו.

דוד אמסלם: תודה רבה לכולם.