ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 450, 2017-07-25 11:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב - - -

דב חנין: אני מבקש הערה לסדר.

ניסן סלומינסקי: רגע, רגע.

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב לחבריי חברי הכנסת, בוקר טוב לחבריי מהממלכה ובוקר טוב לאלה שהצטרפו אלינו, גם אנשי התקשורת.

ניסן סלומינסקי: אנחנו פותחים את הדיון בהצעת חוק יסוד: ירושלים בירת ישראל, של חברת הכנסת שולי מועלם ואחרים.

ניסן סלומינסקי: היא עוד לא נמצאת אז אנחנו - - -

דב חנין: אולי כדאי לא לדון בזה, יכול להיות שזה לא כזה חשוב למציעים.

מיכל רוזין: אני רוצה לקבל הבהרה: האם זה כבר על סדר היום מחר במליאה?

מיכל רוזין: כי ככה נאמר לנו אתמול בערב במליאה.

מיכל רוזין: האם אנחנו מביאים לוועדה דיון בפעם הראשונה כשכבר ידוע שהוא עולה להצבעה מחר?

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע, לצערי - - -

רויטל סויד: כך שלא חשוב מה נגיד.

מיכל רוזין: בדיוק, הדיון הזה בעצם מיותר.

ניסן סלומינסקי: לצערי, מסדר היום של אתמול לפחות, אתם יודעים טוב שהשליטה שלי בנעשה במליאה היא אפס.

מיכל רוזין: יושב-ראש הקואליציה פה, אז אולי הוא יענה לנו האם אנחנו דנים בחוק לחינם כי ברור שהוא עולה מחר להצבעה, בלי קשר למה שנגיד או יעלה לדיון.

דוד ביטן: אני אענה לך - - -

רויטל סויד: השאלה היא בעצם האם יכול להיות שחוק יסוד עולה בפעם הראשונה על שולחן הוועדה, כאשר מחר - - -

דוד ביטן: זה לא חוק יסוד, זה תיקון לחוק יסוד.

דב חנין: זה חוק יסוד.

דוד ביטן: הנה אני עונה לכם - - -

ניסן סלומינסקי: לא, לא, רבותיי - - -

דוד ביטן: אבל שאלו אותי שאלה.

ניסן סלומינסקי: אז מה?

דוד ביטן: זה תיקון לחוק יסוד, זה לא חוק יסוד.

רויטל סויד: מה זה משנה?

רויטל סויד: זה חוק יסוד.

דוד ביטן: דבר שני - - -

רויטל סויד: חוק יסוד זה אחד הדברים החשובים ביותר במדינת ישראל.

ניסן סלומינסקי: לא, דוד, דוד - - -

דוד ביטן: רגע, תן לי לענות להם.

ניסן סלומינסקי: לא, דוד - - -

דוד ביטן: זה יעלה רק אם פה יסתיים הדיון.

רויטל סויד: זה שתגיד שזה לא חוק יסוד לא ישנה את העובדה שזה חוק יסוד.

רויטל סויד: מדובר בחוק יסוד.

רויטל סויד: אתה רוצה לתקן חוק יסוד.

רויטל סויד: תענה לנו - - -

דוד ביטן: יש הבדל בין חוק יסוד, שאפשר לעשות בו - - -

ניסן סלומינסקי: לא, דוד, לא ככה, אתה לא מבין שככה נגיע לשעה שתיים עם הוויכוח רק על זה.

דוד ביטן: אל תדאג, אני אדבר בדיוק חצי דקה.

דוד ביטן: חצי דקה ליפי הנפש של בית המשפט העליון.

דוד ביטן: אני רוצה להגיד משהו - - -

דב חנין: מי יפה נפש?

דוד ביטן: מי שיודע יודע.

מיכל רוזין: אני יפת נפש ואני מתגאה בזה, אני לא מתביישת בזה.

מיכל רוזין: זה לא קללה, זו מחמאה.

רויטל סויד: בדיוק.

רויטל סויד: אנחנו מגני בית המשפט העליון.

מיכל רוזין: לצערי הרב אצלך זה הפך - - -

דוד ביטן: גם אני מגן, לא רק אתם - - -

ניסן סלומינסקי: די, אני מבקש - - -

מיכל רוזין: - - - יפת נפש.

מיכל רוזין: דוד, יצא לך.

מיכל רוזין: אבל מה זה הדברים האלה - - -

רויטל סויד: מי שבית המשפט העליון חשוב לו הוא יפה נפש?

מיכל רוזין: השב"כניקים הם שמאלנים ואנחנו יפי נפש.

דוד ביטן: רגע, תנו לי לענות לכם, לא יעזור לכם כלום - - -

מיכל רוזין: השב"כניקים הזויים ושמאלנים והם תכף גם יפי נפש.

דוד ביטן: בחוק יסוד בנושא הלאום קיבלתי את העמדה של היועץ המשפטי של הכנסת, שאמר לי שמדובר בחוק יסוד חדש וצריך לעשות עליו דיונים, ולמרות שרציתי, דחיתי את הנושא לפגרה - -

רויטל סויד: אתה בעצם מודה שמחר זה הולך לעלות במליאה.

דוד ביטן: - - אבל כאן מדובר על תיקון של חוק יסוד, לא בחוק יסוד חדש.

רויטל סויד: אז אתה מודה שמחר זה כבר עומד לעלות במליאה.

<קריאות: - - -

רויטל סויד: ביטן, אז אתה מודה?

רויטל סויד: אז רק תאשר לנו שזה עולה מחר, עוד לפני שבכלל פתחנו את הדיון.

<קריאות: - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: - - - אתה פוגע בתהליך השלום - - -

דוד ביטן: אתם פוגעים בשלום, אתם לא רוצים שלום בכלל, אל תבלבל את המוח.

רויטל סויד: מה קשור עכשיו שלום?

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: דוד, אתה רוצה שאני אוציא אותך?

ניסן סלומינסקי: אני מבקש, אף אחד לא מדבר בלי לקבל אישור.

דב חנין: אני ביקשתי הערה לסדר.

ניסן סלומינסקי: אז ביקשת, זה עוד לא אומר כלום.

<קריאות: - - -

מיכל רוזין: אני חושבת שקיבלתי תשובה לשאלה שלי: זה עולה מחר במליאה, לא משנה אם זה יאושר פה או - - -

ניסן סלומינסקי: מיכל, אני מבקש - - -

דוד ביטן: אם תסיימו את התהליך הזה אז זה יעלה מחר - - -

ניסן סלומינסקי: דוד, אני מבקש, דוד, אני מבקש - - -

מיכל רוזין: מה זאת אומרת שנסיים?

מיכל רוזין: גם אם נדון עד שמונה בערב?

ניסן סלומינסקי: מיכל, אני מבקש פעם ראשונה, די.

דוד ביטן: - - - תני לי לצאת - - -

מיכל רוזין: לא, אל תלך, כי אתה נותן תשובות אמתיות.

מיכל רוזין: ליפי הנפש, שצריכים להבין מה קורה מחר במליאה.

דוד ביטן: אנחנו שומרים על בית המשפט יותר מכם - - -

מיכל רוזין: בטח.

מיכל רוזין: עם די-ניין.

מיכל רוזין: אתם שומרים על בית המשפט עם די-ניין.

דוד ביטן: אנחנו שומרים עליו יותר מכם.

דוד ביטן: יותר מכם.

דוד ביטן: יותר מכם.

רויטל סויד: אתם מנסים להכריע אותו.

רויטל סויד: אבל תראה מה קרה בפולין, עשרות אלפים יצאו להפגין.

דוד ביטן: אתם לא שומרים על בית המשפט, אתם משתמשים בבית המשפט, יש הבדל גדול.

מיכל רוזין: ממש.

רויטל סויד: אתם רוצים - - - לשנות.

רויטל סויד: להחליף שופטים, את כולם.

דוד ביטן: הם הרגיזו אותי, אני הולך.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מתחילים את הנושא של הצעת חוק - - -

דב חנין: אפשר הערה לסדר?

ניסן סלומינסקי: אחר כך.

ניסן סלומינסקי: לאט-לאט.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש לחזור למסגרת, ומי שינסה להתפרץ כל הזמן, אני אוציא אותו החוצה עד ההצבעה.

דב חנין: אפשר להעיר הערה?

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך כשנתחיל.

מיכל רוזין: יש פה אנשים רציניים בבית הזה, יפי נפש.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: התחלנו את הדיון ומאחר ששולי לא נמצאת, אני מבקש - - -

דב חנין: אולי כדאי לא לדון בהיעדרה של שולי, יכול להיות שיש לה דברים חשובים להגיד.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש מגור - - -

מיכל רוזין: אולי נתחיל בלהבין את המפה של ירושלים ומה זה אומר החוק הזה.

ניסן סלומינסקי: כשתהיה לך זכות דיבור את תוכלי להסביר - - -

מיכל רוזין: לא אני, צריך להביא מומחים.

מיכל רוזין: למה אין פה מומחים?

מיכל רוזין: למה לא הוזמנו?

מיכל רוזין: כי זה תהליך מחטף, להעביר את זה צ'יק-צ'ק, כדי שמחר במליאה ביטן יוכל לאשר את זה.

יעל גרמן: צודקת.

ניסן סלומינסקי: מיכל, אני לא רוצה להתחיל עם הקריאות.

מיכל רוזין: איפה המומחים?

מיכל רוזין: אני שואלת אותך, מנהל הוועדה, האם הוזמנו מומחים מארגונים שונים כדי להסביר לנו על גבולות ירושלים ומה אומרת הצעת החוק?

ניסן סלומינסקי: עזוב.

ניסן סלומינסקי: גור, תסביר בבקשה את הצעת החוק.

דב חנין: רגע, אני ביקשתי הערה לסדר.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך עוד מעט.

דב חנין: אבל אתה מתחיל כבר את הנושא.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להציג את הנושא, להציג על מה מדובר, ואחר כך אתן לך הערה - - -

דב חנין: לא, הערה לסדר היא לפני הנושא.

מיכל רוזין: אפשר לקבל תשובה האם הוזמנו ארגונים ומומחים?

מיכל רוזין: זו שאלה לגיטימית.

ניסן סלומינסקי: את לא קיבלת רשות דיבור ואת לא תקבלי תשובה בלי רשות דיבור, נקודה.

מיכל רוזין: אני חושבת שזו שאלה לגיטימית שצריכה להישאל בחוק כזה חשוב.

מיכל רוזין: האם יש פה ארגונים שיכולים להסביר לנו את המפה, להסביר לנו על ירושלים ולומר לנו מי בשטח מוניציפלי ומי לא?

מיכל רוזין: האם יש פה נציגי עיריית ירושלים, שיסבירו מה נשאר מחוץ לחומה, מה נשאר בתוך החומה, מה הם השטחים המוניציפליים שעיריית ירושלים מחויבת בשירותים בהם לעומת שטחים שהם מחוץ למוניציפלי של ירושלים והיא עדיין נותנת להם שירותים?

ניסן סלומינסקי: מיכל, את כבר בקריאה ראשונה ובדרך הזה את תהיי בחוץ.

ניסן סלומינסקי: אני אומר לך שוב, אני לא אתן לך לפוצץ את הישיבה - - -

מיכל רוזין: אני שואלת שאלות לגיטימיות ונכונות.

מיכל רוזין: אני ממש מבקשת שיתקיים פה דיון הולם, הגון, תקין - - -

ניסן סלומינסקי: מיכל, פעם שנייה.

יעל גרמן: אבל היא שואלת שאלות רלוונטיות.

ניסן סלומינסקי: אז מה, אז בגלל זה אפשר לפוצץ ישיבה?

ניסן סלומינסקי: גמרנו.

מיכל רוזין: אני לא מפוצצת ישיבה, אני שואלת שאלות רלוונטיות, והעובדה שאין לך תשובה היא הסיבה שאתה אומר שאני מפוצצת ישיבה.

ניסן סלומינסקי: מיכל, פעם שנייה.

ניסן סלומינסקי: את נמצאת כבר פעם שנייה - - -

מיכל רוזין: שאלה מאוד רלוונטית למנהל הוועדה: האם הוזמנו עיריית ירושלים וארגונים שונים, כדי שייתנו לנו הסבר על המפה הזאת - - -

ניסן סלומינסקי: מיכל, פעם שלישית, אני מבקש שתצאי החוצה.

מיכל רוזין: שיסבירו לנו מה קורה בירושלים, מה הם השטחים המוניציפליים של ירושלים - - -

ניסן סלומינסקי: מיכל, תצאי החוצה לעשר דקות.

מיכל רוזין: - - - על מה החוק הזה מדבר.

ניסן סלומינסקי: ביקשתי ממך, תצאי החוצה לעשר דקות.

מיכל רוזין: אני אארגן את הדברים שלי ואצא.

ניסן סלומינסקי: גור, תעשה - - -

מיכל רוזין: אבל אני רוצה שתקבלו תשובות.

מיכל רוזין: כי לא נראה לי שתקבלו תשובות.

מיכל רוזין: (11:10, חברת הכנסת מיכל רוזין מוּצאת מאולם הדיונים).

יעל גרמן: אני חושבת שהשאלות של מיכל הן שאלות חשובות - - -

ניסן סלומינסקי: בסדר, אז תשאלו, אני אתן לכם לשאול, אבל - - -

יעל גרמן: אבל לפני שאנחנו - - -

ניסן סלומינסקי: לא, זה לא קשור - - -

דב חנין: אי אפשר בלי לתת הערה לסדר - - -

ניסן סלומינסקי: את יודעת טוב מאוד שמפרסמים ומי שרוצה מגיע ומי שלא רוצה לא מגיע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל צריך להזמין אנשים, לא להסתפק רק בפרסום.

יעל גרמן: צריך להזמין את עיריית ירושלים, גורמי - - -

ניסן סלומינסקי: לא צריכים, וכשנדון על החוק אתם תבינו למה לא צריך.

דב חנין: למה לא צריך?

יעל גרמן: הרי אתה רוצה לדון בחוק על - - -

ניסן סלומינסקי: החוק הוא לא על זה, הוא לא על להגדיל גבולות.

ניסן סלומינסקי: החוק הוא בנושא של הגדלת האחוז: מרוב ל-80 אחוז.

ניסן סלומינסקי: אז מה זה קשור למומחים לגבולות וכל זה?

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא הולכים לדון עכשיו על החלת הריבונות על ירושלים, אני רוצה להזכיר לכם שזה קיים - - -

דב חנין: יש - - - לבטל את מחנה הפליטים שועפאט.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, אז מי שרוצה יעלה הצעת חוק לבטל.

ניסן סלומינסקי: שולי, אני כבר נתתי למישהו אחר - - -

שולי מועלם-רפאלי: סליחה, אדוני, הייתי חייבת להיות בוועדת החוץ והביטחון על התקנות של הישיבות - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה לא נותן לדב הערה לסדר?

ניסן סלומינסקי: לא, אני רוצה שהיא תפתח את הנושא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל הערות לסדר מגיעות לפני.

ניסן סלומינסקי: לא, הנה, כבר ראיתי שהערות לסדר מדברות על דברים אחרים, שלא קשורים לנושא.

דב חנין: מי אמר לך?

דב חנין: אולי אני - - -

ניסן סלומינסקי: אולי פשוט חברי הכנסת לא מודעים לנושא.

ניסן סלומינסקי: אז יפתחו, יציגו את הנושא, ואז אתן לכם להגיד את הדברים.

ניסן סלומינסקי: אם הדברים שלכם הם רלוונטיים - - -

דב חנין: - - -

ניסן סלומינסקי: אבל הנה, מה שמיכל דיברה על השטחים וכל זה, זה לא היה רלוונטי לנושא.

דב חנין: אבל זאת לא הייתה הערה לסדר.

ניסן סלומינסקי: שולי, תציגי, ודב, אני אתן לך אחר כך.

יעל גרמן: אבל זו הרי מהותו של החוק, השטחים.

ניסן סלומינסקי: לא, זה לא מהותו של החוק הזה.

ניסן סלומינסקי: שולי, בבקשה.

שולי מועלם-רפאלי: אדוני, תודה רבה.

שולי מועלם-רפאלי: סליחה, הייתי צריכה להצביע בוועדת החוץ והביטחון.

שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת להציג את הצעת החוק שלי, שאומרת שכל שינוי בעיר ירושלים - - -

דב חנין: מה זה שינוי?

דב חנין: כל שינוי?

שולי מועלם-רפאלי: תגיד, אתה מכיר אותי כאחת שלא מדברת?

שולי מועלם-רפאלי: אם תחכה אני אגיד בדיוק למה אני מתכוונת.

דב חנין: אז אנחנו נשמח לשמוע.

דב חנין: מהו "כל שינוי"?

שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת לומר שכל העברת שטח משטחה של העיר ירושלים לישות מדינית זרה יצטרך הסכמה של 80 חברי כנסת.

דב חנין: למה לא 120?

ניסן סלומינסקי: לא, דב, תן לה לדבר.

שולי מועלם-רפאלי: כי אנחנו חושבים ש-80 זה מצוין.

שולי מועלם-רפאלי: הלוואי שנגיע ל-120.

יעל גרמן: למה לא משאל עם?

שולי מועלם-רפאלי: יש לנו תחושה ברורה שירושלים, לא ראוי לה שתהיה על סדר יום של משא ומתן - - -

דב חנין: אז תקבעו 121.

ניסן סלומינסקי: לא, לא, לא, דב.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו קובעים את מה שאנחנו רוצים.

שולי מועלם-רפאלי: אבל אם תביא הצעה של 120 אנחנו נתמוך בה מכל וכול.

ניסן סלומינסקי: שולי, את לא עונה לאף אחד שמדבר בלי רשות.

יעל גרמן: מה עם משאל עם?

שולי מועלם-רפאלי: משאל עם כבר קיים, ואנחנו מבקשים לחזק את ירושלים - - -

ניסן סלומינסקי: לא, שולי, את לא עונה למי שלא קיבל רשות דיבור.

ניסן סלומינסקי: דב, אני אתן לך לדבר ואני אתן גם ליעל, אבל תנו לה לסיים.

דב חנין: לא, זו שאלה עניינית - - -

ניסן סלומינסקי: אני מסכים איתך, אבל בשביל זה יש לך זכות דיבור אחר כך.

ניסן סלומינסקי: שולי, בבקשה.

שולי מועלם-רפאלי: מבחינתנו ברור לחלוטין שירושלים לא נמצאת על סדר היום של משא ומתן.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו לא מאמינים בדיבור על כך שחלק מירושלים תהיה בירתה של אותה מדינה פלשתינאית שתמיט טרור על כולנו.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מבקשים לחסום את האפשרות הזאת, אנחנו מבקשים להגיד שאם רוב הציבור - - -

יעל גרמן: זה באמת עניינו של - - - זה שינוי חוק יסוד - - -

שולי מועלם-רפאלי: נכון, נכון, נכון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה אתם מפחדים ממשאל עם?

דב חנין: כי אולי הרוב יחליט בניגוד לדעתם.

דב חנין: אז לא ניתן לו להחליט – זה מה שהם עושים בחוק הזה.

יעל גרמן: - - -

ניסן סלומינסקי: יעל, אני מבקש, תני לה לסיים.

דב חנין: הם מחזקים את המיעוט, לא את הרוב.

דב חנין: הרוב רוצה שלום ואתם תגידו - - -

יעל גרמן: - - -

ניסן סלומינסקי: שקט - - -

שולי מועלם-רפאלי: אם אתם רוצים לעשות לי פיליבסטר אז אני אחזור להצבעות שם ואז תדברו עם עצמכם.

ניסן סלומינסקי: לא יהיה פיליבסטר.

יעל גרמן: - - - זה פוליטי - - -

שולי מועלם-רפאלי: יעל, כל מחשבה שמשהו שנעשה בבית הזה הוא לא פוליטי היא לא מחשבה שמתאימה לך.

שולי מועלם-רפאלי: לכן שינוי של חוק יסוד - - -

יעל גרמן: אני מסכימה איתך, אבל - - -

ניסן סלומינסקי: לא, שולי, אני מבקש לא להתייחס.

ניסן סלומינסקי: תסבירי את הצעת החוק, נקודה.

ניסן סלומינסקי: יעל, אני מבקש - - -

דב חנין: המספר 80 הוא מספר שרירותי, צריך לדבר על 121.

יעל גרמן: - - - שזה לא העניין.

יעל גרמן: אז אם זה לא העניין אז - - -

ניסן סלומינסקי: יעל, יעל, יעל, אני לא רוצה שתלכי בעקבות מיכל.

ניסן סלומינסקי: שולי, תציגי את החוק ואחר כך - - -

שולי מועלם-רפאלי: אני אגיד את זה בשני משפטים.

שולי מועלם-רפאלי: המטרה היא למנוע - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: למנוע תהליך שלום, זה הכוונה.

שולי מועלם-רפאלי: למנוע העברת חלקים מירושלים, אלא אם יש לזה תמיכה של 80 חברי כנסת.

שולי מועלם-רפאלי: מבחינתנו זאת הצעת החוק, היא נוגעת בחוק יסוד, מבחינתנו היא מחזקת - - -

רויטל סויד: למה היא נדרשת?

רויטל סויד: כבר יש לך משאל עם, כבר יש לך 61.

שולי מועלם-רפאלי: היא נדרשת כדי לחזק את ירושלים.

דב חנין: הם מפחדים מהרוב.

דב חנין: כי מיעוט רוצה להשית את דעתו על הרוב.

רויטל סויד: אבל יש לך משאל עם.

ניסן סלומינסקי: לא, שולי, את לא עונה - - -

דב חנין: מיעוט רוצה להוביל אותנו למלחמה, הרוב רוצה שלום - - -

ניסן סלומינסקי: לא, לא, דב, אתה רוצה רשות דיבור?

ניסן סלומינסקי: אז - - -

דב חנין: אתה לא נותן לי.

ניסן סלומינסקי: לא, אתה לא מאפשר לי - - -

דב חנין: אתה סותם לי את הפה, אתה לא מאפשר לי לדבר.

דב חנין: אתם מיעוט שרוצים להוביל למלחמה.

דב חנין: אתם מפחדים מהרוב, שרוצה שלום.

רויטל סויד: מה מוגדר בהצעת החוק - - -

ניסן סלומינסקי: רויטל, לא.

רויטל סויד: רגע.

רויטל סויד: מה מוגדר כשטח ירושלים?

רויטל סויד: שתענה.

ניסן סלומינסקי: לא.

שולי מועלם-רפאלי: אני מקשיבה ליושב-ראש.

ניסן סלומינסקי: רויטל, יענו לך כשתהיה לך זכות דיבור.

רויטל סויד: לא, אבל אנחנו רוצים קודם כול תשובות - - -

ניסן סלומינסקי: לא, את לא תנהלי את הישיבה.

רויטל סויד: היא אומרת שלא רוצים ששטח של ירושלים...

רויטל סויד: מה מוגדר אצלה שטח של ירושלים על פי הצעת החוק הזאת?

ניסן סלומינסקי: רויטל, כשתהיה לך זכות דיבור תשאלי את השאלות.

ניסן סלומינסקי: לא עכשיו.

ניסן סלומינסקי: שולי, אם את רוצה להמשיך, בבקשה.

שולי מועלם-רפאלי: אני רק אחזור ואגיד שאנחנו מבקשים שכל שינוי בחוק יסוד: ירושלים, בסעיפים 5, 6 ו-7, ידרוש רוב של 80 חברי כנסת.

שולי מועלם-רפאלי: זהו, זה מה שיש לי להגיד.

ניסן סלומינסקי: תודה.

יעל גרמן: אני רק מבקשת לשאול - - -

ניסן סלומינסקי: לא, דב היה ראשון.

ניסן סלומינסקי: דב, בבקשה.

דב חנין: אני רוצה להעיר הערה לסדר.

דב חנין: יש לי הרבה דברים להגיד לגופו של החוק, וכשנפתח בדיון לגופו של החוק אעיר אותם.

דב חנין: אנחנו פה מביאים לסדר היום של הוועדה דבר שהוא מאוד-מאוד חריג ויוצא דופן.

דב חנין: הדבר החריג הזה הוא ביטול העיקרון של שלטון הרוב:

דב חנין: רוב הכנסת יחליט שהוא רוצה לעשות שינוי, אבל הוא לא יוכל לעשות את השינוי.

דב חנין: 70 חברי כנסת יחליטו שהם רוצים שלום, אבל המיעוט ינצח.

דב חנין: זה בעצם מה שהחוק הזה רוצה לקבוע.

דב חנין: עכשיו, החוק הזה לא מפתיע.

דב חנין: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, וביושר, שאתם מפלגת מיעוט שמעדיפה את דרך המלחמה על דרך השלום, ואתם באופן היסטורי כופים את דרך המיעוט שלכם על החברה הישראלית.

דב חנין: אתם גם פוחדים.

דב חנין: במסורת שלנו נאמר "בקש שלום ורדפהו", זו המסורת היהודית, זאת לא המסורת של בית המלחמה שאתם מנהלים פה.

דב חנין: אתם מפחדים שרוב העם ירצה ללכת בדרך השלום, ולכן אתם מנסים למנוע מהרוב הזה להחליט באופן דמוקרטי להתקדם לשלום.

דב חנין: ולכן אתם אומרים שאתם רוצים מנגנון שלא מאפשר לרוב להחליט.

דב חנין: זה מהלך שהוא...

דב חנין: דיבר פה קודם יושב-ראש הקואליציה על שינוי חוק יסוד; זה לא סתם שינוי חוק יסוד, זה שינוי התשתית שעליה יושבים חוקי היסוד.

דב חנין: התשתית שעליה יושבים כל חוקי היסוד היא התשתית שאומרת שאנחנו חיים בדמוקרטיה שאחד המובנים שלה זה שלטון הרוב, הרוב מחליט.

דב חנין: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש – אני נמצא בכנסת במיעוט.

דב חנין: רוב הדברים שמתקבלים בכנסת לא מקובלים עליי, הם לא דרכי.

דב חנין: אבל אני מקבל את ההחלטות של הרוב – למרות שאני מתנגד להן – מכוח העיקרון הזה של שלטון הרוב.

דב חנין: אלא שכאן אתם חותרים תחת העיקרון הזה של שלטון הרוב ואתם אומרים שכשמדובר בשלום אז המיעוט יחליט, לא הרוב.

דב חנין: הדבר הזה הוא דבר מאוד-מאוד מהפכני.

דב חנין: וכאן אני מגיע להערה שלי לסדר.

דב חנין: לא ראוי כזו סוגיה להביא בצורה הזאת.

דב חנין: לא ראוי להביא סוגיה כזאת בצורה הזאת.

דב חנין: צריך כאן לשמוע מומחים מקשת מאוד רחבה של נושאים.

דב חנין: אנחנו הולכים לקראת קריאה ראשונה, ואמר קודם יושב-ראש הקואליציה שהיועץ המשפטי של הכנסת הביע חוסר שביעות רצון מהרצון לקדם באופן מהיר חוק שעורר סימני שאלה לגבי עמודי התווך של המבנה הקונסטיטוציוני שלנו ולהביא אותו בהליך מהיר בפני הכנסת.

דב חנין: אדוני היועץ המשפטי, בדיוק אותם דברים נכונים לחוק הזה.

דב חנין: לא במובן של שאלת ירושלים, אלא במובן של שינוי העיקרון של שלטון הרוב.

דב חנין: אני חושב שמשהו פה במערכת של הייעוץ המשפטי – ואני אומר את זה בכל ההערכה.

דב חנין: ..

דב חנין: אתם צריכים פה – אני אוֹמר את זה בצורה מתונה – לנקוט עמדה הרבה יותר חריפה ותקיפה.

דב חנין: לא ייתכן שמנסים לערער את עקרון שלטון הרוב בהליך כזה.

דב חנין: יכול להיות כשנגיע לשלטון של הבית היהודי במדינת ישראל לא תהיה בכלל דמוקרטיה, בשום מובן שהוא.

דב חנין: יהיה פה שלטון אחר.

דב חנין: יכול להיות שהם יצליחו לעשות את זה.

דב חנין: אבל יש דרך לעשות את הדברים.

דב חנין: וזאת ההערה שלי לסדר, בלי להיכנס לגופו של החוק: אני חושב שאת הדיון הזה צריך לפזר.

דב חנין: אני אומר לכם בצורה מאוד פתוחה שאני גם ער לצדדים הפוליטיים של העניין ולוויכוח בתוך הקואליציה מי יקדם יותר הצעות חוק לאומיות ויניף יותר דגלים על המגדלים.

דב חנין: לכן אני אומר לכם בידידות, נותן לכם עצה פרלמנטרית: אם אתם רוצים לקדם את זה ולהראות לכולם שאתם יותר פטריוטים מהליכוד, תעשו את זה בדרך ראויה.

דב חנין: בדרך הראויה הזאת אתם גם תרוויחו.

דב חנין: תזמינו כאן דיון בפגרה, עם כל המומחים, כולל מומחים למשפט קונסטיטוציוני שיסבירו באיזה מנגנונים אפשר לבטל את שלטון הרוב, כולל מומחים לענייני ירושלים, שיסבירו למה מחנה הפליטים שועפאט כל כך חשוב לנו, ואולי דברים נוספים שאולי בלהט הרגע לא שמתם לב אליהם.

ניסן סלומינסקי: דב, תקצר.

דב חנין: אני מסיים.

דב חנין: היום ברור לנו למשל שאחת הסוגיות של הכבוד הלאומי שלנו בירושלים זה סוגיית המגנומטרים, ואת זה לא שריינתם.

דב חנין: צריך גם את זה לשריין, כי חס וחלילה אנחנו עלולים להגיע למצב שבאיזושהי ישיבה באמצע הלילה הקבינט יכול להחליט לוותר על אלמנט כל כך משמעותי בכבוד הלאומי שלנו כמו המגנומטרים.

דב חנין: בירושלים, בהר הבית, שהוא באמת מקום מאוד-מאוד חשוב.

שולי מועלם-רפאלי: המקום הכי קדוש.

דב חנין: המקום הכי קדוש.

דב חנין: ולכן אנחנו לא רוצים להיות במצב שבו דבר כזה יתקבל בהחלטה לילית של הקבינט, בלי רוב מאסיבי בכנסת.

ניסן סלומינסקי: דב, תקצר.

דב חנין: לכן, גם מתוך השיקול שלכם, וגם מתוך השיקול שאומר שאתם צריכים לעגן יותר אלמנטים, כי כבר היום ברור שהממשלה לא מספיק עומדת בהם ומוכנה להתפשר עליהם, כי הרי מה שמתחיל במגנומטרים.

דב חנין: .. הרי כולנו שמענו שזה לא מגנומטרים כמגנומטרים; המגנומטרים הם סמל הריבונות שלנו, סלע קיומנו.

דב חנין: ואנחנו עלולים לוותר על סלע קיומנו.

דב חנין: בכל אופן, פירקו את סלע קיומנו לפנות בוקר, בלי שהיה, אני חושב, אפילו דיון אחד בכנסת בסוגיה הזאת – וחברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי תתקן אותי.

ניסן סלומינסקי: דב, אני לא רוצה להפעיל שעון.

דב חנין: לכן, כמי שדואגים באמת לשאלות ירושלים, והכבוד בירושלים, והר הבית, והמגנומטרים, וכל הדברים החשובים האחרים שקשורים לירושלים, וגם כמי שרוצים להוביל פה מריבה עם כל העולם – אני אומר, בואו תעשו את זה בצורה מסודרת.

דב חנין: למה שיתגלה, אחרי שאתם מעבירים את החוק, שהמלך עבדאללה פתאום מרים טלפון לביבי נתניהו וביבי נתניהו בחופזה צריך לגייס רוב של 80 חברי כנסת?

דב חנין: אתם לא רוצים את זה.

ניסן סלומינסקי: טוב, תודה.

דב חנין: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מציע לפזר את הדיון הזה.

דב חנין: לא להמשיך אותו בצורה הזאת, שלא מכבדת לא את החוק, לא חוקי יסוד, לא את ירושלים, לא את הדמוגרפיה ולא שום דבר אחר.

דב חנין: אני מציע לכנס אותו עם כל המומחים הרלוונטיים, אולי לעשות יום עיון בעניין הזה.

דב חנין: אתם, הבית היהודי, תוכלו להמשיך ולקדם את הנושא הזה, תעשו את זה לאורך כל הקיץ, תעשו קמפיין בחירות על הדבר הזה, ותראו לכולם כמה שביבי הוא לא פטריוט ולא אכפת לו מירושלים ורק אתם מניפים את הדגל הנכון – וכך תרוויחו מזה.

דב חנין: הנה, אני מביא לכם הצעה שהיא win-win לכל הצדדים.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: יעל.

יעל גרמן: אני מצטרפת לדבריו החכמים של חברי המלומד חבר הכנסת דב חנין.

יעל גרמן: אני באמת חושבת שזה לא ראוי שאנחנו נתכנס ככה ונדון בחוק יסוד.

יעל גרמן: ולא משנה אם זה שינוי של חוק יסוד או שזה חוק יסוד חדש – זה חוק יסוד.

יעל גרמן: אנחנו פשוט מוזילים את המושג הזה של חוק יסוד.

יעל גרמן: דרך אגב, לאורך כל חייה של הכנסת הזו, הכנסת ה-20, זו לא פעם ראשונה שאנחנו מזלזלים בחוקי יסוד.

יעל גרמן: אבל לי יש עוד סיבה לכך שאני חושבת שלא ראוי לדון בזה: שהחוק הזה הוא מיותר לחלוטין.

יעל גרמן: בסוף דבריי אני אבקש שמישהו יסביר לי מה ההבדל בין החוק הזה לבין החוק הקיים משנת 2014, כששנינו היינו בממשלה והצבענו בעדו, שאומר שאי אפשר לחתום על הסכם או להעביר חלק משטח בריבונותה של מדינת ישראל – כאשר ברור שמדובר גם בירושלים – אלא אם כן יש רוב של 80, ואם אין רוב של 80 אז יש משאל עם.

יעל גרמן: מה יותר בטוח וברור מזה?

יעל גרמן: זה גם מדבר על רוב של 80, ובהיעדר רוב של 80 זה מדבר על משאל עם, שזה הדבר הכי דמוקרטי שיכול להיות.

יעל גרמן: בשביל מה צריך להביא בעת הזו, עכשיו, חוק שלא מחמיר בשום דבר.

יעל גרמן: להפך, בהתחלה החוק הזה עוד שריין ברוב של 80 את סעיף 6, אבל היום את סעיף 6 של חוק היסוד מ-1961...

יעל גרמן: הרי יש לנו היום שלושה חוקים: זה, 2014, ו-1961.

יעל גרמן: ובהתחלה החוק הזה דיבר על כך שכדי לשנות את סעיף 6 לחוק היסוד של 1961 צריך רוב של 80.

יעל גרמן: היום כבר לא, היום אתה יכול לשנות את זה ב-61.

יעל גרמן: זאת אומרת שלמעשה כל ממשלה שתרצה להעביר חלק תגייס רוב של 61, תבטל את סעיף 6 ובזה נגמר העניין.

יעל גרמן: וגם יש לנו הרי היום חוק יסוד שמדבר על כך שרק ב-80 חברי כנסת או במשאל עם ניתן לחתום על הסכם שמעביר חלק מהריבונות של מדינת ישראל.

יעל גרמן: אז אולי תסביר לי בשביל מה החוק הזה אם לא רק כדי להכניס אצבעות לעיניים של כל האזור ושל כל העולם.

יעל גרמן: הרי כל העולם היום מסתכל עלינו ורואה את החוקים האנטי-דמוקרטיים, את ההחלטות הבלתי שקולות שלנו, שבהינף יד, באחת בלילה, משנים אותן, אחרי שאנחנו מבעירים אזור שלם.

יעל גרמן: אנחנו נמצאים פה באזור שכל תבערה יכולה לעורר עולם אסלאמי של מיליארד איש.

יעל גרמן: לא רק הפלסטינים, לא רק האזור שלנו – אלא כל העולם המוסלמי.

יעל גרמן: אז איך אנחנו בחוסר אחריות ממשיכים לומר "אנחנו הגדולים, אנחנו היודעים, זה שלנו, אנחנו נראה לכם"?

יעל גרמן: אולי במקום להראות לכל העולם נתחיל להסתכל, להקשיב, ואז נראה ונבין שהחוק הזה מיותר, יש חוק דומה לו אך טוב ממנו, וכל התכלית של החוק הזה אינה ראויה ומסוכנת ומסכנת את מדינת ישראל ומעמדה הבין-לאומי.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: רויטל ואחר כך עבד אל חכים.

רויטל סויד: ירושלים היא בירתנו הנצחית ועל זה אין עוררין.

רויטל סויד: זו נקודת המוצא.

שולי מועלם-רפאלי: רק שכרגע מבחינה פוליטית לא מתאים לנו להצביע על זה?

ניסן סלומינסקי: לא, שולי, לא להפריע.

שולי מועלם-רפאלי: סליחה.

רויטל סויד: סליחה, את חצופה שאת מפריעה.

שולי מועלם-רפאלי: סליחה, את לא אימא שלי.

שולי מועלם-רפאלי: אני מסכימה שזה לא בסדר להפריע, אבל "חצופה" זה קצת אימהי ילדותי.

ניסן סלומינסקי: די, רבותיי, די.

ניסן סלומינסקי: רויטל, בבקשה.

רויטל סויד: ירושלים היא בירתנו הנצחית, ויש לה מעמד מיוחד, לא רק במובן החקיקתי אלא במובן של איך כל אחד מאיתנו מתייחס אליה, דואג לשלומה, לשלום הציבור שחי בה, מתוך דאגה לאיך שהיא תמשיך ותתנהל בעתיד.

רויטל סויד: בקדנציה הקודמת הועבר על ידי נפלתי בנט והבית היהודי הצעת חוק משאל עם, שבאה לומר שבהחלטות הרות גורל למדינה, כמו למשל החזרת שטחים, יתקיים משאל עם שבו הציבור יוכל לומר את דברו.

רויטל סויד: זאת אומרת, אנחנו נמצאים במצב שבו כאשר מישהו ירצה לשנות באיזשהו אופן את שטחה של ירושלים, הוא יצטרך לעבור קודם כול ועדת שרים, אחר כך לעבור רוב של 61 חברי כנסת, ואחר כך לעבור למשאל עם.

רויטל סויד: בעצם נותנים לעם את הריבונות לקבל החלטה מה ייעשה בשטחה של ירושלים, כאשר רוב העם יקבל את ההחלטה.

רויטל סויד: אלא שאז מגיעה הצעת החוק הזו, שקודם כול באה ולוקחת את הכוח מהעם.

רויטל סויד: והצעת החוק הזאת מגיעה בדיוק מהמפלגה שביקשה לתת את הכוח לעם – שעכשיו היא מבקשת לקחת אותו בחזרה.

רויטל סויד: והיא מונחת בסיומו של מושב, בדיון שמתקיים ערב סיומו של המושב, כאשר אין ספק שאי אפשר יהיה לקדם את זה יותר מדי.

רויטל סויד: זאת אומרת שכל – אבל כל – המטרה של הגשת הצעת החוק הזאת היא פוליטית-תקשורתית, כאשר המטרות שלה – שהן נפיצות – הן לשרת את האלקטורט של חברת הכנסת מועלם ושלך, אדוני יושב-רש הוועדה, ושל הבית היהודי, תוך חוסר אחריות מוחלט לגבי איך היא מתקבלת בעת הזו, בזמן שהמזרח התיכון בוער, ואיך היא מתקבלת כשירושלים נמצאת על ראש שמחתנו ולצערי גם על ראש שמחתם של הרבה מאוד אנשים במזרח התיכון.

רויטל סויד: מה הטעם בהצעת החוק הזאת?

רויטל סויד: מה הטעם בעיתוי?

רויטל סויד: מה הטעם בלבוא ולקחת דבר מיותר לחלוטין – כי הרי יש את חוק משאל עם – ולהגיש אותו עכשיו?

רויטל סויד: כל זה בזמן שיש פה שני נעלמים.

רויטל סויד: אחד, מהו השטח המוניציפלי של ירושלים על פי הצעת החוק הזו?

רויטל סויד: על מה אנחנו מדברים בעצם?

רויטל סויד: בוא נלך עם הפשיטא של הצעת החוק, עם העניין של 80 ח"כים: על איזה שטח אנחנו נעשה את ההצבעה?

רויטל סויד: על השטח המוניציפלי?

רויטל סויד: על השטח שצורף רק לפני מספר חודשים?

רויטל סויד: על מה?

רויטל סויד: ובהנחה שבאיזשהו אופן הצעת החוק הזאת תעבור, אז האם עכשיו, כאשר ייגרעו שטחים, הצעת החוק הזאת תחול עליהם?

רויטל סויד: לא תחול עליהם?

רויטל סויד: אפשר בבקשה לקבל תשובות?

רויטל סויד: אפשר בבקשה להבין?

ניסן סלומינסקי: את תקבלי.

רויטל סויד: מי קובע מה השטח?

רויטל סויד: כשאני מתסכלת על סעיף 5, "שטח תחום ירושלים" – כמה פשוט, "שטח תחום ירושלים".

רויטל סויד: לפחות שנבין על מה הצעת החוק הזאת חלה.

יעל גרמן: סעיף 5 ירד.

רויטל סויד: אבל לפני שהוא ירד היה כתוב "שטח תחום ירושלים".

רויטל סויד: היה בחוק סעיף שהייתה לו כותרת, "שטח תחום ירושלים".

רויטל סויד: תחום ירושלים כולל לעניין חוק יסוד זה בין השאר את כל השטח המתואר בתוספת להכרזה להרחבת תחום עיריית ירושלים מיום כך וכך ב-1967, שניתנה לפי פקודת העיריות.

רויטל סויד: למה זה נמחק?

רויטל סויד: האם זה נמחק כי גרעו.

רויטל סויד: האם זה נמחק כי התווספו?

רויטל סויד: האם יש לנו עכשיו הגדרה חדשה של "שטח ירושלים"?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אולי המערבית, לפני 67'.

רויטל סויד: האם לא מגיע לנו שנדע על מה החוק הזה חל עכשיו?

רויטל סויד: "איסור על העברת סמכויות".

רויטל סויד: "לא תועבר לגורם זר מדיני או שלטוני או לגורם זר אחר בדומה לכך, בין בדרך קבע ובין לתקופה קצובה, כל סמכות המתייחסת לתחום עיריית ירושלים, ובכלל זה השטח המתואר ב..." בכך וכך.

רויטל סויד: האם זה בא להחליף את שטח תחום ירושלים?

רויטל סויד: האם זה בא לרבות עליו?

רויטל סויד: האם זה בא לגרוע ממנו?

רויטל סויד: האם זה משהו שהוא מתקבע ולא יהיה נזיל?

רויטל סויד: האם כשאנחנו מדברים על איסור העברת סמכויות זה חל מעכשיו רק על מה שהיום נחשב כ"שטח עיריית ירושלים" ובכלל זה השטח המתואר בתוספת?

רויטל סויד: האם יתווספו לזה עוד שטחים בעתיד?

רויטל סויד: האם ייגרעו מזה?

רויטל סויד: ואני רוצה לדעת, אדוני היושב-ראש, מה היה כל כך דחוף לנהל את הדיון על הצעת החוק הזו היום?

רויטל סויד: למה היה כל כך חשוב לקיים את הדיון הזה היום, כאשר אנחנו מקיימים אותו בלי שיש לנו אף מומחה, ולא משנה מאיזה צד של המתרס, שיסביר לנו מהי ירושלים, מה יהיה השטח המוניציפלי של ירושלים, איך לנהוג בירושלים?

רויטל סויד: איפה פה משרד הביטחון?

רויטל סויד: איפה פה משטרת ישראל?

דב חנין: משרד הביטחון הם הזויים.

רויטל סויד: איפה פה שירות הביטחון הכללי?

דב חנין: שירות הביטחון הוא הזוי.

יעל גרמן: השב"כ הזוי.

רויטל סויד: איפה נמצאים פה כל אותם גורמים שיבהירו לנו מה עמדתם לגבי הצעת החוק הזו?

רויטל סויד: ולא יעזור מה יגיד חבר הכנסת ביטן, זה חוק יסוד.

רויטל סויד: מה לעשות שכך הוחלט באחת הכנסות הקודמות, שזה חוק יסוד: ירושלים בירת ישראל.

רויטל סויד: כך שזה חוק יסוד.

רויטל סויד: קוראים לזה חוק יסוד וזה חוק יסוד.

רויטל סויד: אז אני מבקשת שנקבל את התשובות האלה ואני מבקשת שעד שלא יהיו פה מומחים שנשמע את עמדתם שלא נתקדם בחוק הזה בכלל.

רויטל סויד: תודה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: עבד אל חכים ואחר כך ידידנו.

דב חנין: אני מבקש גם להירשם לדיון, כי יש לי הרבה דברים להגיד לגופו של החוק.

ניסן סלומינסקי: בסדר, אני אתן לך סיבוב נוסף.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אדבר בלי להיכנס לסעיפים.

ניסן סלומינסקי: זכות הדיבור היא שלך ואתה תחליט על מה אתה רוצה לדבר.

ניסן סלומינסקי: אתה הרי לא מתייעץ איתי.

ניסן סלומינסקי: אם תתייעץ איתי זה סיפור אחר, אני מוכן לתת לך עצות.

דב חנין: אני מתייעץ איתך, אתה בן אדם מאוד נבון, אבל אנחנו מתפלאים על זה שאתה מקדם כזה חוק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אני צריך ייעוץ בנושא הזה, אני אחפש מישהו אחר, אתה לא תוכל להיות מייעץ אליי.

ניסן סלומינסקי: לכן לא התיימרתי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ברור שהמפלגה שלך, אתם באים ואומרים "אנחנו נגד שלום".

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם אמרתם במצע שלכם, ואתם עקביים בזה, שאתם נגד הקמת מדינה פלסטינית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל מה לעשות, ראש הממשלה בא ואמר שתי מדינות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: והוא אומר שבכל תהליך שלום לא מקובלים עליו תנאים מוקדמים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אלא שמה שאתם עושים בחוק הזה זה ממש תנאים מוקדמים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי כל בסיס של משא ומתן צריך להתבסס על משהו – או להתבסס על זכויות היסטוריות, או להתבסס על החלוקה, או להתבסס על גבולות 67', או להתבסס על זה שלא יהיה שלום ואז תהיה מלחמה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ורק הלילה, בשבוע האחרון, ראינו את מגבלות הכוח.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם חושבים שהכוח של מדינת ישראל יכול להבטיח לה ביטחון והמשכיות, אבל ראינו את מגבלות הכוח בנושא כל כך...

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרבה אזרחים, עד שהבינו מה המשמעות של מה שניסו לעשות במסגד אל-אקצה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זו הייתה הפרה שלכאורה הממשלה רצתה לצייר את זה כאילו זה יותר לדאוג לביטחון, למרות שזה לא ביטחון אלא ניסיון לקבוע ריבונות, שנדחתה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש ראש הממשלה, והקבינט והמדינה חזרו בהם וידעו את המגבלות של הכוח.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני הייתי ביום שישי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הכוח היה לפחות 6,000 שוטרים, אנשי משמר הגבול וחיילים, חוץ מאלה שחיכו בצד למקרה שיצטרכו אותם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: והם הרגו שלושה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היו גם יכולים להרוג מאות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל מגבלות הכוח מראות כמה מדינת ישראל צריכה את השלום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עכשיו, אתם לא רוצים שלום, אבל העם צריך את השלום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ולכן אסור לכם לכפות את דעתכם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם מיעוט, אתם כמה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: שישה אחוזים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה המשקל שלכם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא יכול להיות ששישה אחוזים יבקש ששני-שליש מנציגי העם יחליטו על גורלו של העם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, קודם כול, את מגבלות הכוח ראינו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם כנראה ראיתם שיש מצב שיתחיל להתקדם תהליך שלום אחרי הפסגה שהייתה בסעודיה עם טראמפ – למרות שהוא ליצן בעיניי, אבל זה לא משנה – ראיתם שיכול להיות שיש מקום להתקדמות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ..

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל יש לנו פחדן שקוראים לו נתניהו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא פחדן קודם כול כי הוא רוצה לשרוד, והוא פחדן גם כי הוא לא רוצה שאתם תקבלו עוד כמה מנדטים, אחרי שהוא ידע איך לקחת מכם את המנדטים קודם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: והיום אתם רוצים להשאיר את כל העם שבוי באידיאולוגיה המשיחית שלכם, שפוגעת רק בעם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם לא יכולים לכפות על העם ולקבוע לו מה כן ומה לא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ירושלים, מבחינתי ומבחינת כל העולם, הגבול שלה זה גבולות 67'.

עבד אל חכים חאג' יחיא: על זה יושבים למשא ומתן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ופה אתה שם תנאים מוקדמים, שאומרים, גם ליוזמה הערבית, תתקפלו, אין מה לעשות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה גם אומר לעם הפלסטיני, בשביל מה הקיום הביטחוני, כי בסופו של דבר לא יצא מזה שום דבר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה אומר לרשות הפלסטינית, אתם יכולים לפרק את עצמכם ולהעביר את כל השטח למדינת ישראל, ואז תהיה את האינתיפאדה, שבגללה הלכו גם למדריד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בגלל הלחץ של כמה ימים שאנשים אמרו שהם לא רוצים להיכנס למסגד אל-אקצה אחרי קביעת עובדות חדשות, המדינה התקפלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: והתירוץ כדי להיראות אחרת הוא העניין של מה שהיה ברבת עמון, אבל זה רק התירוץ כדי לבטל את ההחלטות הקודמות של הממשלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ומה אתם באים להגיד לנו?

עבד אל חכים חאג' יחיא: שמעו, כל העם צריך להיות בסכנת חיים, צריך להיות בסכנת מלחמה, ואנחנו נקבע לכם, כי יש לנו דעות משיחיות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי גם בכניסה למסגד אל-אקצה רבנים אמרו לכם שאסור לכם, אבל אתם מגיעים לשם, ולא מטעמי דת אלא מטעמי פוליטיקה זולה והזויה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ופה אתה רוצה לקבוע 80 חברי כנסת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה לא לקבוע ש-80 חברי כנסת צריכים להתנגד לוויתור?

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה לא לקבוע שכדי לבטל או למנוע הסכם שלום צריך התנגדות של 80 חברי כנסת?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרי כולם מבינים שיש עוד עם שנמצא פה ועדיף לחיות איתו בשלום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל אתם לא רוצים שלום, ובזה אתם קובעים לא רק לממשלה ההזויה הזאת אלא קובעים לכל העולם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ותנאים מוקדמים כאלה רק יפגעו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יכול להיות שלכם זה עוד לא ברור, אבל יגיע הרגע, והוא לא רחוק, שמדינת ישראל והעם בישראל יבינו ששלום ושטחים זה לא מתנה שאתה נותן לעם הפלסטיני אלא זה אינטרס ישראלי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ברגע שהעם יתחיל להבין את זה הוא יוקיע אתכם ואתם לא תהיו בכנסת.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: זוהיר, בבקשה.

זוהיר בהלול: אני אהיה יותר קצר.

זוהיר בהלול: אני רוצה לשאול באופן רטורי: במי אתם מתעתעים ועל מי אתם עובדים?

זוהיר בהלול: הרי ברור שאתם מבוהלים ואינכם יודעים מה יש שמאל עושה כאשר יד ימין הולכת למקום אחר.

זוהיר בהלול: אני עכשיו בא ממפגש עם שגריר ארצות הברית באולם ירושלים, וביקשתי ממנו לא להעביר את השגרירות בישראל לירושלים.

זוהיר בהלול: והיא אכן לא תעביר את השגרירות שלה לירושלים, מכיוון שגם הם מבינים – הידידה מספר אחת שלכם – שירושלים היא במעמד מאוד רגיש.

זוהיר בהלול: הרי זה לא היה עניין של דיל, לשחרר את המחבל...

זוהיר בהלול: סליחה, את המאבטח - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא טעית.

זוהיר בהלול: - - מירדן, ואז להסיר את המגנומטרים.

זוהיר בהלול: לא, אתם חיפשתם אמתלה, אתם חיפשתם תירוץ, אתם ידעתם שלא תוכלו לעמוד במשימה של המגנומטרים ואתם ידעתם שאין בידיכם הסמכות הריבונית על ירושלים, ואפילו מירדן, שהיא כל כך שברירית, אתם מתים מפחד ואינכם יכולים לקחת החלטות בניגוד לרצונו של המלך.

זוהיר בהלול: ולכן, גם אם לכאורה ישראל מתנהגת כאילו היא הכוח מספר אחת בעולם, אתם עדיין יודעים שבמגבלות הכוח אתם לא יכולים לעשות את כל מה שאתם רוצים.

זוהיר בהלול: אגב, לגבי משאל העם, שהיה חוק שעבר בזמנו, אני עדיין זוכר את הוויכוח האם אזרחי מדינת ישראל הערבים ישתתפו במשאל עם או לא.

זוהיר בהלול: הרי אתם מנסים לייצר עובדות בשטח רגע לפני.

זוהיר בהלול: אבל המבול עוד יגיע; ישראל איננה ריבון מספר אחת ובלעדי על המזרח התיכון וגם לא על ירושלים, ולכן אתם תצטרכו להגיע לאיזושהי הידברות עם הצד הפלסטיני בסופו של דבר, גם כאשר הידידה מספר אחת מבינה את הבעיות שלכם.

זוהיר בהלול: אגב, הסיפור הזה משתלב להפליא גם עם חוק הלאום.

זוהיר בהלול: הרי מרוב בהלה אתם אינכם מבינים מהו המרוץ נגד הזמן.

זוהיר בהלול: אתם מנסים לייצר חוקים משום דבר רגע לפני היציאה לפגרה.

דב חנין: זה חלק ממסע הבירות.

זוהיר בהלול: אתם יכולים לעשות את זה בפגרה, אתם יכולים לעשות את זה במועד אחר.

זוהיר בהלול: אבל איבדתם את הביטחון העצמי ואינכם מסוגלים אפילו להגיע...

זוהיר בהלול: הבהלה שלכם משתקפת במה שקראתי היום בעיתון "הארץ" על כפר עקב ושועפאט.

דב חנין: צור מחצבתנו, אני מבקש.

זוהיר בהלול: כן ירושלים או לא ירושלים?

זוהיר בהלול: משטר של מועצה אזורית או לא משטר של מועצה אזורית?

זוהיר בהלול: בעיה דמוגרפית או לא בעיה דמוגרפית?

זוהיר בהלול: הרי אתם לא יודעים מה בדיוק אתם רוצים.

זוהיר בהלול: ירושלים תהיה בירתן של שתי מדינות – מדינת פלסטין העתידית ומדינת ישראל.

זוהיר בהלול: זה הפתרון היחיד ועם זה תצטרכו לחיות, וגם אם תהיו לולייניים ואקרובטים עד עין קץ – גם אתה מנסה לעשות זאת, ואולי למראית עין זה בסדר, אבל כולם יודעים שאתה לא עובד על אף אחד, אתה רק מתעתע בנו לזמן קצוב, כי בסופו של דבר ירושלים תחולק לשני העמים.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: תמו הדוברים בסבב הזה ואני אתן עכשיו לייעוץ המשפטי של הוועדה לתת את הרקע לחוק ולתת תשובות, ואחר כך נתחיל להיכנס לגופו של החוק.

ניסן סלומינסקי: נקרא וכל אחד יוכל לומר מה שיש לו להגיד על הסעיפים, ואם הוא ירצה גם להסתייג - - -

יעל גרמן: מתי נקבל תשובות לשאלות שעלו?

ניסן סלומינסקי: הוא ייתן תשובות.

<גור בליי: קודם כול, נקודת הבהרה אחת:

<גור בליי: תיקון לחוק יסוד הוא חוק יסוד.

<גור בליי: בהקשר הזה גם חשוב להבהיר שבחוק יסוד: ירושלים גם כתוב במפורש "אין לשנות את הוראות סעיפים 5 ו-6 אלא בחוק יסוד שמתקבל ברוב של חברי כנסת".

<גור בליי: כלומר, גם אילולא זה היה חוק יסוד, היה קושי לתקן חוק יסוד בחוק רגיל, ולכן בעניין זה זה בהחלט חוק יסוד.

<גור בליי: זה אכן לא חוק יסוד חדש, אבל זה חוק יסוד לכל דבר.

<גור בליי: דבר שני, מבחינת הליבה של הצעת החוק שבה מדובר...

<גור בליי: הייתה הצעת חוק שהונחה לטרומית, אבל יש נוסח מעודכן שקיבל את הסכמת ועדת שרים, שהוצג על ידי הממשלה במליאה, והמציעה קיבלה על עצמה את השינויים האלה.

<גור בליי: הוא בעצם מבקש לעשות כמה דברים.

<גור בליי: דבר ראשון, הוא מבקש לשנות את השריון של הסעיף שאוסר על העברת סמכויות בירושלים לריבונות זרה, לגורם זר.

<גור בליי: הוא מבקש לשנות את השריון מ-61 ל-80.

<גור בליי: כלומר, סעיף 7 מבקש לשריין את סעיף 6 ל-80.

יעל גרמן: אבל את 7 אפשר לשנות ב-61.

<גור בליי: בדיוק.

<גור בליי: אז קודם כול, ברמה העקרונית זה בוודאי שינוי חריג, וגם כתבנו את זה במסמך ההכנה.

<גור בליי: שריון של 80 הוא בהחלט מאוד חריג, ונוקטים אותו בסיטואציות חריגות יחסית - - -

יעל גרמן: אבל - - -

ניסן סלומינסקי: לא, לא, יעל, יעל - - -

דב חנין: אבל לא - - -

ניסן סלומינסקי: לא, לא, יעל, דב, תשמעו אותו ואחר כך תוכלו לדבר.

<גור בליי: אני בהחלט אתייחס לעניין של החריגוּת, אבל אני רוצה קודם כול לדבר באופן כללי.

<גור בליי: אז למרות שהשריון הוא שריון של 80, מה שנעשה בפועל – בניגוד לנוסח הטרומי המקורי של הצעת החוק – נקבע שבסעיף של השריון של ה-80 אפשר לשנות ברוב של 61.

<גור בליי: ולכן דה-פקטו אם הצעת החוק מתקבלת ואחר כך רוצים לאפשר העברה של שטח ירושלים לגורם זר, יש בעצם שני מסלולים.

<גור בליי: האחד, לגייס רוב של 80, והשני, לגייס רוב של 61 ואז לבטל את השריון של ה-80.

<גור בליי: כך שבאופן אמתי הצעת החוק בנוסחה הנוכחי בעצם מאפשרת ברוב של 61 לשנות את השריון.

יעל גרמן: זאת אומרת שהיא מיותרת, גור.

יעל גרמן: איך אתה מסביר את זה שזו הצעת חוק מיותרת?

ניסן סלומינסקי: יעל, תני לו להגיד את מה שהוא אומר - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: את חושבת שאלה בגבעות יבינו את מה שאמרת פה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: בשבילם שריינו ל-80.

ניסן סלומינסקי: חאג' יחיא, בבקשה.

<גור בליי: בהקשר זה עלתה גם שאלה לגבי חוק יסוד: משאל עם.

<גור בליי: להבנתנו אין בחוק היסוד הזה, לרבות תיקוניו, כדי לגרוע או לשנות ממה שקיים בחוק יסוד: משאל עם.

<גור בליי: זאת אומרת, בלי קשר לרוב שייקבע פה, חוק יסוד: משאל עם אומר שהחלטת ממשלה על מסירה של שטח ריבוני של ישראל, בין אם זה במסגרת הסכם מדיני ובין אם זה חד-צדדי, זקוקה לרוב של 80 או ל-61 ומשאל עם.

<גור בליי: זה עדיין חי - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה צריך להיות בהצעת חוק?

עבד אל חכים חאג' יחיא: או בהחלטת כנסת?

<גור בליי: החלטת ממשלה שמובאת לאישור הכנסת ואז לאישור העם.

<גור בליי: חוק משאל עם ממשיך להיות שריר וקיים, לצד חוק היסוד הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רציתי לדעת, הם לא צריכים להביא הצעת חוק שתבטל את ה-80?

עבד אל חכים חאג' יחיא: מספיקה החלטת ממשלה?

<גור בליי: לא, לא, אני אענה על זה.

<גור בליי: האופן של השריון פה הוא שונה מחוק יסוד: משאל עם - - -

רויטל סויד: הם מתנגשים.

<גור בליי: לא, להבנתנו זה לא מתנגש.

<גור בליי: יש פה שני דברים שונים.

<גור בליי: האחד, איסור עקרוני על העברת שטח בירושלים.

<גור בליי: יש כאן שאלה שצריך לחשוב לגבי המשמעות שלה, אבל יכול להיות שהמשמעות שלה היא שהממשלה לא יכולה לחתום על הסכם שכולל ויתור על שטח בירושלים בלי שהיא משנה את הסעיף הזה בחקיקה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: איזה סעיף?

<גור בליי: סעיף 6 לחוק יסוד: ירושלים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה לא מדבר על 7?

<גור בליי: לא, אני מדבר על 6.

<גור בליי: 6 הוא זה שקובע את האיסור.

<גור בליי: אם הממשלה רוצה להעביר לגורם זר שטח בירושלים, היא צריכה לשנות את סעיף 6.

עבד אל חכים חאג' יחיא: דרך אגב, הפלסטינים הם לא גוף זר, אבל זה כבר עניין של - - -

ניסן סלומינסקי: חאג' יחיא, תן לו להשלים.

<גור בליי: זה המסלול האחד.

<גור בליי: חוץ ממנו יש את חוק משאל עם, שמדבר על אופן האישור של החלטת ממשלה שעניינה הוא מסירת שטח ריבוני.

<גור בליי: זה שני דברים שונים.

יעל גרמן: מה ההבדל ביניהם?

אוסאמה סעדי: למה זה שני דברים שונים?

<גור בליי: כי פה יש איסור - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: עוד לא קיבלתי תשובה לשאלה שלי בקשר - - -

דב חנין: יש עוד הרבה שאלות.

אוסאמה סעדי: גור, הרי יש פה איסור על העברת שטח ריבוני כלשהו.

אוסאמה סעדי: ויש גם את חוק משאל העם הכללי, שמחייב לא רק בירושלים אלא בכל מקום.

<גור בליי: נכון.

אוסאמה סעדי: או משאל עם, או 80.

אוסאמה סעדי: מה יותר חזק, אני לא מבין.

אוסאמה סעדי: או שאנחנו מתנגדים - - -

ניסן סלומינסקי: לא, לא, לא, אוסאמה, אוסאמה, אחרי שהוא יגמור את אתן לך זכות דיבור.

יעל גרמן: אבל אני ביקשתי תשובה - - -

ניסן סלומינסקי: הנה, הוא נותן תשובה.

<גור בליי: בואו אני אסביר.

<גור בליי: שני החוקים האלה אולי נוגעים בגדול לאותה סוגיה, אבל הם עוסקים בהיבטים שונים.

<גור בליי: סעיף 6 קובע הסדר האוסר על העברת שטח מירושלים.

<גור בליי: לכן, אם ממשלה רוצה להעביר שטח מירושלים בלא לסתור את חוק יסוד: ירושלים, היא צריכה לבטל את סעיף 6, את האיסור.

<גור בליי: לעומת זאת, חוק יסוד: משאל עם קובע את התהליך לאישור החלטת ממשלה לגבי מה שמותר לה להחליט.

<גור בליי: לכן בעצם - - -

יעל גרמן: - - - התכלית היא אותה תכלית.

<גור בליי: נכון, אבל - - -

יעל גרמן: הרי התכלית היא לא להעביר שטחים של ירושלים - - -

ניסן סלומינסקי: יעל, יעל, תנסו לדקה לא לחשוב על השאלות שלכם אלא לנסות לשמוע מה הוא אומר.

<גור בליי: למעשה היחס בין שני החוקים האלה בעצם אומר לחייב...

<גור בליי: ממשלה שרוצה ליזום תהליך שבמסגרתו יש מסירה של ריבונות זרה בירושלים, צריכה לעשות שתי פעולות.

<גור בליי: היא צריכה קודם כול לבטל את סעיף 6, שאוסר עליה למסור שטח בירושלים.

<גור בליי: היא צריכה לבטל את סעיף 6 - - -

דב חנין: מה זה למסור?

ניסן סלומינסקי: לא, עזוב, די.

<גור בליי: להעביר לגורם זר.

דב חנין: אני רוצה לדעת מה זה גורם זר.

ניסן סלומינסקי: דב, דב, עשה לי טובה, אחר כך.

דב חנין: זו שאלה נורא חשובה.

ניסן סלומינסקי: תרשום לך ותשאל את זה אחר כך.

דב חנין: אבל יש לי פה עשרות שאלות.

ניסן סלומינסקי: עד שנגיע לשלב של ההצבעה תוכל לשאול.

<גור בליי: השילוב בין שני חוקי היסוד האלה אומר כך: אם אתה רוצה - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: איזה שני חוקים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו מדברים על חוק אחד, לא?

<גור בליי: לא, גם על חוק משאל עם.

<גור בליי: השילוב של שני חוקי היסוד אומר – אגב, עוד לפני הצעת החוק הנוכחית, כי כבר היום יש את סעיף 6 בחוק יסוד: ירושלים – שיש הבחנה בין מסירה של שטח שהוא לא חלק מירושלים לבין שטח שהוא לא בירושלים.

<גור בליי: נגיד, אם הממשלה רוצה למסור שטח בגולן היא צריכה לעמוד בהוראות חוק יסוד: משאל עם, כלומר, להביא את החלטת הממשלה לאישור הכנסת, או ברוב של 80 או ברוב של 61 ומשאל עם.

<גור בליי: לעומת זאת, אם הממשלה רוצה להעביר לריבונות זרה שטח בירושלים, היא צריכה לעשות שתי פעולות: היא גם צריכה להביא את החלטת הממשלה לאישור הכנסת ברוב של 80 או 61 ומשאל עם, וגם היא צריכה לבטל את האיסור העקרוני הספציפי שיש רק על ירושלים כבר היום בסעיף 6, שאומר שאי אפשר להעביר לגורם זר - - -

אוסאמה סעדי: לא, לא, גור, אתה טועה.

אוסאמה סעדי: גם בסעיף הקיים - - -

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, רגע, הוא עוד לא הגיע ל-61.

אוסאמה סעדי: הוא אמר עכשיו 61.

ניסן סלומינסקי: לא, זה במשאל עם.

אוסאמה סעדי: לא, לא, אני מדבר על החוק - - -

ניסן סלומינסקי: רגע, הוא עוד לא הגיע לזה, עכשיו הוא מסביר את זה.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: טוב, די, רבותיי, אם אתם לא רוצים אני אגיד לו לא להסביר ואנחנו פשוט נתקדם.

ניסן סלומינסקי: אבל אני רוצה שהוא יסביר ושתשמעו אותו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז בשביל מה אתה מקיים ישיבה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: פשוט תביא את זה למליאה.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לקיים, אבל אני גם רוצה שתשמעו.

ניסן סלומינסקי: כי אם לא תאפשרו לשמוע - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל אנחנו גם רוצים להבין.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך להבין, אבל קודם כול תשמע.

ניסן סלומינסקי: אם תשמע אותו ולא תבין, תוכל לשאול.

ניסן סלומינסקי: אבל תן לו קודם להשמיע.

<גור בליי: אני כרגע לא מדבר על שאלת הרוב, בואו נשים בצד את שאלת הרוב.

<גור בליי: השילוב של חוק היסוד הזה וחוק יסוד: ירושלים יוצר כבר היום הבדל בין ירושלים לבין כל שטח ריבוני אחר במדינת ישראל.

<גור בליי: שטח ריבוני אחר במדינת ישראל, אם רוצים לוותר עליו, צריך ללכת לפי ההליכים של חוק יסוד: משאל עם, שאומרים שהחלטת ממשלה צריכה להיות מובאת לכנסת, ואם היא זכתה ל-61 ומעלה היא צריכה לקבל גם אישור במשאל עם, ואם זכתה ל-80 ומעלה היא לא צריכה משאל עם.

<גור בליי: זה חוק יסוד: משאל עם.

<גור בליי: לעומת זאת, ממשלה שרוצה להעביר לגורם זר שטח בירושלים, לא מספיק שתעמוד בחוק יסוד: משאל עם, כי חוץ מההליך של חוק יסוד משאל עם יש גם איסור גורף שאומר שירושלים לא תועבר לגורם זר - - -

אוסאמה סעדי: מה ההבדל בין - - -

ניסן סלומינסקי: רגע, רגע, אוסאמה.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: חבר'ה, תנו לו לסיים רגע.

<גור בליי: לכן, בעצם ממשלה שרוצה לעשות את הפעולה הזאת לגבי ירושלים, צריכה לעשות את שני הדברים – גם לבטל את סעיף 6 - - -

יעל גרמן: ברוב של 61.

רויטל סויד: לא ברוב של 61.

<גור בליי: שנייה, תכף נדבר על הרוב.

<גור בליי: דבר אחד שהיא צריכה לעשות זה לבטל את סעיף 6, כלומר לבטל את האיסור; ואחר כך ללכת לפרוצדורה של חוק משאל עם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שאלתי - - -

ניסן סלומינסקי: הוא בא עכשיו להסביר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: איך מבטלים - - -

ניסן סלומינסקי: נו, הוא מסביר.

<גור בליי: עכשיו אני מגיע לנקודה של חבר הכנסת חאג' יחיא.

<גור בליי: איך מבטלים את סעיף 6?

<גור בליי: בגלל שסעיף 6 הוא סעיף בחוק יסוד, צריך להגיש הצעת חוק שמתקנת את חוק היסוד.

<גור בליי: צריך להעביר בשלוש קריאות בכנסת את זה שסעיף 6 יבוטל.

<גור בליי: אגב, לעניין ירושלים, כבר היום, עוד לפני התיקון הנוכחי, כבר צריך לעשות את שתי הפעולות – גם לתקן את חוק יסוד ירושלים ולבטל את סעיף 6, ברוב של 61, וגם לעשות את ההליך של חוק יסוד משאל עם.

<גור בליי: עכשיו, מה משנה התיקון הזה לחוק היסוד?

<גור בליי: יכול להיות שהוא יוסיף עוד שלב, עוד משוכה.

<גור בליי: הוא בעצם אומר שאתה לא יכול לבטל את הסעיף הזה ברוב של 61, אלא אתה צריך 80; או שאתה יכול ברוב של 61 לתקן את סעיף השריון, ובהתאם לרוב החדש שקבעת, לבטל את סעיף 6.

<גור בליי: זה היחס בין שני החוקים.

יעל גרמן: מה צריך את החוק הזה כשיש לך חוק משאל עם שמדבר על כך שצריך או 61 ומשאל עם או 80?

יעל גרמן: בשביל מה צריך את זה?

ניסן סלומינסקי: יעל, אני אתן לך תשובה קצרה.

ניסן סלומינסקי: החוק הזה בא לייחד את ירושלים משאר חלקי ארץ ישראל שבה יש לנו ריבונות.

דב חנין: אבל הוא לא מייחד את המגנומטרים.

ניסן סלומינסקי: רגע, שנייה.

ניסן סלומינסקי: הוא בא לייחד אותו - - -

יעל גרמן: אבל סעיפים 1, 2 ו-3 מייחדים את ירושלים.

יעל גרמן: סעיף 5 ירד וסעיף 6 מיותר.

ניסן סלומינסקי: לא, יעל, הפוך.

ניסן סלומינסקי: סעיף 6 הוא זה שמייחד - - -

יעל גרמן: לא.

ניסן סלומינסקי: אני מסביר.

ניסן סלומינסקי: את יכולה לחלוק על זה, אבל תני לי להסביר.

ניסן סלומינסקי: אם מישהו רוצה ברמת הגולן או במקום אחר – אני אפילו לא רוצה להעלות אופציה כזאת – אז יש לו את ההליך שמופיע בנושא של חוק משאל עם.

ניסן סלומינסקי: לעומת זאת, לגבי ירושלים, בא החוק הזה ומייחד את ירושלים ואומר שהיא מיוחדת.

ניסן סלומינסקי: כאן יש חסם נוסף, חוק יסוד שחוסם את הממשלה מלעשות משהו בירושלים.

ניסן סלומינסקי: אלא אם כן תשני את חוק היסוד, שזה לא קיים - - -

יעל גרמן: אני מבקשת לענות - - -

ניסן סלומינסקי: רגע, שנייה, אני רוצה שהוא יסיים את הדברים.

יעל גרמן: אבל אני רוצה להגיב למה שאתה אמרת.

ניסן סלומינסקי: רק שנייה - - -

דב חנין: אני רוצה להתייחס רגע לתשתית, עוד לפני שאנחנו מגיעים לסעיפים.

יעל גרמן: רגע, דב, אני רק רוצה להגיב לדברים שלו על כך שהחוק הזה כשהוא בלי סעיף 6 הוא אינו מייחד את ירושלים.

יעל גרמן: אני רוצה לקרוא לכם: ירושלים השלמה והמאוחדת היא בירת ישראל, ירושלים היא מקום מושבם של נשיא המדינה, הכנסת, הממשלה ובית המשפט העליון; המקומות הקדושים יהיו שמורים מפני חילול וכל פגיעה; הממשלה תשקוד על פיתוחה ושגשוגה של ירושלים ועל רווחת תושביה; לירושלים יינתנו עדיפויות; הממשלה תכונן גופים.

יעל גרמן: ..

יעל גרמן: כל הסעיפים האלה בדיוק באים לעשות את מה שאתה כרגע אמרת – לייחד את ירושלים מכל הערים במדינת ישראל.

ניסן סלומינסקי: אבל יעל, הם לא קשורים.

ניסן סלומינסקי: כשאני אומר לייחד את ירושלים אני לא מתכוון להעלות את ירושלים על ראש שמחתנו אלא לייחד את ירושלים במובן שאם את רוצה לעשות עסקה, העברה של שטח, אז החוק הזה מייחד את ירושלים מכל שאר - - -

יעל גרמן: גם משאל עם מייחד אותה.

ניסן סלומינסקי: לא, משאל עם חל על כולם.

יעל גרמן: בסדר, אבל - - -

ניסן סלומינסקי: לא בסדר.

יעל גרמן: בחוק הזה יש את סעיפים 1, 2, 3 ו-4, שיש בהם את ייחוד ירושלים, ובנוסף יש לך את חוק משאל עם, וביחד זה נותן לך את כל מה שאתה רוצה.

ניסן סלומינסקי: לא, החוק הזה בא לתת תוספת, שלייקעס נוספים.

ניסן סלומינסקי: הוא בא לומר שבניגוד לרמת הגולן למשל, פה - - -

יעל גרמן: ניסן, אתה באמת אומן של החוקים ואחד המחוקקים המוכשרים שישנם - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל בחוקים השליליים.

יעל גרמן: - - ואתה יודע באיזו קלות אפשר להביא לכנסת את הביטול של סעיף 6, ביטול השריון.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: זה לא כל כך לבטל חוק יסוד.

יעל גרמן: זה באמת מה שישריין?

ניסן סלומינסקי: יעל, אם זה כך לשיטתך אז מה אכפת לך?

ניסן סלומינסקי: למה את צריכה להתנגד לחוק הזה?

יעל גרמן: מפני שאנחנו נמצאים בתקופה נפיצה, במקום נפיץ, והחוק הזה - - -

ניסן סלומינסקי: אבל את מבינה שהחוק הזה הוא שונה?

ניסן סלומינסקי: הוא עושה שינוי - - -

יעל גרמן: הוא מזיק.

ניסן סלומינסקי: זה משהו אחר, זה כבר מחלוקת.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שמישהו חושב שהוא דווקא יועיל, אבל זה כבר במחלוקת.

ניסן סלומינסקי: את רק רצית להבין מה החוק הזה עושה ביחס לחוק הקודם ועכשיו אנחנו יודעים מה הוא עושה, נקודה, בלי קשר לשאלה אם מסכימים או לא.

ניסן סלומינסקי: גור, תמשיך הלאה.

<גור בליי: אז אמרתי מה הוא משנה, ואני חייב הבהרה קטנה בהקשר הזה: סעיף 6 קיים כבר היום ומה שהשתנה זה הרוב.

<גור בליי: כלומר, המשוכה הנוספת הזאת על מסירה של השטח מעוגנת כבר היום בחוק יסוד, ומה שמשתנה פה זה הרוב.

<קריאות: - - -

דב חנין: המספר 80 מבטא רפיון.

דב חנין: למה שלא יהיה 121?

ניסן סלומינסקי: דב, אני ארשום את ההצעה שלך ויכול להיות שבהצבעה נתלכד על זה.

ניסן סלומינסקי: נראה.

<גור בליי: עכשיו - - -

אוסאמה סעדי: גור, בסעיף 7 - - -

ניסן סלומינסקי: רגע, תן לו לסיים.

<גור בליי: מה שמשתנה פה זה כל עניין הרוב.

<גור בליי: היום אתה יכול ברוב רגיל לבטל את סעיף 7, ולמרות ש-6 ו-5 משוריינים ב-61 אתה יכול לבטל ברוב רגיל את סעיף 7 ואז ברוב רגיל גם את סעיף 6.

<גור בליי: מה שמוצע פה לעשות זה בעצם לאפשר את השריון של 6 ב-80 - - -

אוסאמה סעדי: אבל מה עם הרישה?

אוסאמה סעדי: בסעיף 7 אתה אומר "אין לשנות את הוראות סעיף 6 אלא בחוק יסוד שנתקבל ברוב של 80".

אוסאמה סעדי: אחרי זה אתה אומר "אין לשנות את הוראות סעיף זה אלא בחוק יסוד שנתקבל ברוב חברי כנסת".

אוסאמה סעדי: מה היחסים ביניהם?

<גור בליי: כמו שאמרתי קודם, המשמעות היא שאם אתה רוצה לבטל את סעיף 6, את ההגבלה על העברה של שטח בירושלים, יש לך - -

ניסן סלומינסקי: יש לך שני שלבים במקום אחד.

<גור בליי: - - יש לך שני מסלולים אפשריים.

<גור בליי: מסלול אחד, להעביר בכנסת ברוב של 80 הצעת חוק שאומרת שסעיף 6 בטל.

<גור בליי: מסלול שני זה להעביר ברוב של 61 הצעת חוק שאומרת שסעיף 7 בטל, ואז בעצם ביטלת את השריון, ואחר כך לבטל את סעיף 6.

<גור בליי: כלומר, במסלול השני אתה צריך לעשות שתי פעולות – גם לבטל את הוראת השריון ב-61 ואז לבטל את 6.

<גור בליי: לעומת זאת, ברוב של 80 אתה ישר מבטל את 6.

<גור בליי: כלומר, זה מוסיף משוכה נוספת.

אוסאמה סעדי: מה מהות כל ה - - - הזאת?

אוסאמה סעדי: למה?

ניסן סלומינסקי: עזוב, זה החוק.

אוסאמה סעדי: לא, אבל אני שואל עכשיו מבחינה משפטית.

אוסאמה סעדי: מבחינה משפטית אתה מדבר על זה שיש לך סעיף שאתה רוצה לבטל אותו ב-80, אבל אתה אומר שהכנסת יכולה לשנות את כל חוק היסוד הזה - - -

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אם תציע שכדי לבטל את ה-80 צריכים רוב של 70, יכול להיות שאנחנו נצטרף לדעתך, אבל כרגע זו ההצעה.

<גור בליי: המענה לעניין הזה הוא שלקבוע ששניהם ב-80, כלומר, שגם 6 משוריין וגם סעיף השריון עצמו מעוגן ב-80, זה דבר שמעורר קשיים ושאלות לא פשוטות, כי אז דה-פקטו אתה צריך 80.

<גור בליי: בהצעה שפה זה אולי מוסיף עוד שלבים, אבל דה-פקטו אתה צריך 61.

<גור בליי: דבר שני, חוץ מהשריון, בנוסח המעודכן שמציעה ועדת שרים ושהמציעה הביעה את הסכמתה לו, מבקשים גם לבטל את סעיף 5, שקובע את תחום ירושלים לעניין חוק היסוד באופן כללי, גם לצרכים מוניציפליים ולכל צורך שהוא.

<גור בליי: אותו מוצע לבטל ובמקומו לקבוע שתחום עיריית ירושלים ייכנס רק לעניין סעיף 6, הסעיף של אי-מסירה לגורם זר.

<גור בליי: נאמר במפורש שעיריית ירושלים - - -

אוסאמה סעדי: מה התחום של עיריית ירושלים - - -

ניסן סלומינסקי: רגע, בוא נשמע רגע.

אוסאמה סעדי: אבל אם אתה מבטל את סעיף 5 אז איך תדע מה ההגדרה של תחום עיריית ירושלים - - -

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, מותר לשמוע אותו?

ניסן סלומינסקי: מה, אתה רוצה שאני לא אתן לו לדבר?

ניסן סלומינסקי: באמת, נו.

<גור בליי: מה שנעשה פה על פי ההצעה זה בעצם לקחת את ההגדרה של ירושלים מסעיף 5, שמחילה את זה על כל הצעת החוק, ולהכניס אותה לתוך 6.

<גור בליי: ואז על מה חלה ההגדרה הזאת?

<גור בליי: רק על 6.

<גור בליי: היא אומרת "תחום עיריית ירושלים", כאשר תחום עיריית ירושלים לפי פקודת העיריות זה בעצם כל מה ששייך היום לעיריית ירושלים – שזה משהו שנשמח לשמוע מנציגי העירייה – שזה, בעיקרון, מערב העיר ומזרח העיר.

<גור בליי: "ובכלל זה השטח המתואר בתוספת" – זה מה שסופח ב-67' - - -

יעל גרמן: מה עושים אם עיריית ירושלים רוצה לשנות את התחום המוניציפלי שלה?

ניסן סלומינסקי: יעל, תני לו להמשיך, הוא באמצע משפט, למה לקטוע אותו באמצע?

אוסאמה סעדי: אז אם ברקת יכול לקבוע עכשיו - - -

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אתה רוצה קודם להבין את החוק?

ניסן סלומינסקי: כדי שלא תגיד דברים שהם סתם.

אוסאמה סעדי: אני מבין את החוק.

אוסאמה סעדי: אבל אפילו את סעיף 5 אתם ביטלתם.

יעל גרמן: כן, הם רוצים את בית ג'אלה ואת - - -

ניסן סלומינסקי: גור, תמשיך הלאה.

<גור בליי: אז מה שמוצע פה זה להכניס את התחום של עיריית ירושלים רק בעניין של אי-העברה לגורם זר ולהקפיא אותו למצב הנוכחי.

<גור בליי: זאת אומרת, לפי איך שאנחנו קוראים את הנוסח המוצע, כל מה שהיום הוא בתחום עיריית ירושלים, שבחקיקת משנה כולל גם - - -

דב חנין: למה לא להשאיר את המצב שכולל גם את המגנומטרים?

ניסן סלומינסקי: דב, באמת, נו, אנשים רוצים להבין את החוק.

דב חנין: אבל זאת כזאת רפיסות.

דב חנין: איפה הכבוד הלאומי?

ניסן סלומינסקי: ששש.

<גור בליי: זה בעצם כל מה ששייך היום לעיריית ירושלים, לרבות השטח שסופח ב-67'.

<גור בליי: אבל יש פה הצעה, שבאמת מעוררת שאלות, להקפיא את המצב.

<גור בליי: זאת אומרת שכל מה שהיום - - -

יעל גרמן: - - - רוצים שבית ג'אלה ובית - - - יהיו בתוך ירושלים אז צריך לבטל את השריון?

ניסן סלומינסקי: יעל, את מוכנה לתת לו לסיים?

<גור בליי: כל מה שנכנס היום בתוך תחום עיריית ירושלים, נכנס במסגרת האיסור על העברה לריבונות זרה.

<גור בליי: עכשיו, נשאלה שאלה לגבי העניין המוניציפלי.

<גור בליי: איך שאנחנו מבינים את הכוונה של המציעים, ההשמטה של 5 וההכנסה של ההגדרה רק על 6 בעצם אומרות שאין מגבלה על שינויים מוניציפליים בתחום של ירושלים - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה אין הגבלה?

ניסן סלומינסקי: מה כן יש?

<גור בליי: ההגדרה לעניין ירושלים, הקפאת המצב, היא רק לעניין סעיף 6, לעניין ההעברה לגורם זר.

<גור בליי: מה שזה מאפשר - - -

יעל גרמן: כל סעיף 6, מתחילתו ועד סופו, משוריין.

יעל גרמן: אם אני רוצה לשנות עכשיו חלק מסעיף 6, למשל לצרף את בית ג'אלה ואת בית לחם לתוך התחום המוניציפלי של ירושלים, אז אני צריכה עכשיו לשנות את כל חוק היסוד?

ניסן סלומינסקי: לא, בדיוק הפוך.

<גור בליי: לא, בגלל שמוצע פה בסיפה להקפיא את המצב, אז אם מחר את מצרפת שטח נוסף לירושלים, הוא לא יהיה חלק מההגנה - - -

ניסן סלומינסקי: זה לא יחול עליו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לי שאלה הפוכה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם שר הפנים מקים לחלק מהכפרים שנמצאים שם, ג'בל מוכאבר למשל, מועצה אזורית שהיא שונה – האם אז החוק הזה לא חל עליהם?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרי זו סמכות של שר הפנים לקבוע תחום מוניציפלי ולהכריז על רשות מקומית.

<גור בליי: אז השאלה הזאת היא בדיוק רלוונטית לסיפה הזאת.

<גור בליי: המשמעות של הסיפה שמוצעת בסעיף 6, של הקפאת מצב, בעצם אומרת שגם אם אתה לוקח מחר חלק מירושלים והופך אותה לרשות מקומית, עדיין ההגנה של סעיף 6 לגבי מסירת השטח תחול עליו.

<גור בליי: זאת אומרת שעל פי ההצעה אין בהוצאה או הכנסה של שטח חדש בירושלים כדי לשנות את זה.

<גור בליי: כל מה שהיום הוא חלק מירושלים, הוא מוגן מכוח סעיף 6.

<גור בליי: זאת ההצעה.

ניסן סלומינסקי: גור, יש לך עוד דברים?

<גור בליי: אני חושב שאלה הדברים העיקריים.

<גור בליי: יש כמובן עוד הערות, אבל בהמשך.

ניסן סלומינסקי: אז אני אתן עוד סבב דיבור ואז נתחיל לעבור על הסעיפים.

ניסן סלומינסקי: דב, בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני בשלב הזה עדיין לא רוצה להתייחס לסעיפים של החוק, אני כרגע רוצה לדבר על התשתית העקרונית של החוק.

דב חנין: כבר אמרתי קודם, בהערה שלי לסדר, שהחוק הזה הוא חוק מהפכני, מכיוון שברמת המהות הוא מערער על עקרון שלטון הרוב.

דב חנין: הוא בעצם קובע את העיקרון שישנה סוגיה שבה הרוב לא יכול לקבוע.

דב חנין: רוב שרוצה שלום לא יוכל להתקדם לשלום, כי החוק בכנסת.

דב חנין: .. אנחנו לא מדברים כרגע על מנגנוני הרמאות, על שעון השבת שאתם מתקינים כדי לרמות את המערכת, אנחנו מדברים על העיקרון, על קונסטיטוציה.

ניסן סלומינסקי: זה ממש לא נכון מה שאתה אומר.

ניסן סלומינסקי: אולי לא הבנת מה שהוא הסביר.

דב חנין: לא, לא, אני הבנתי לגמרי.

דב חנין: אבל אם אדוני רוצה לעשות פיליבסטר לדברים שלי – בסדר.

דב חנין: אם לא אז אני אדבר ברצף.

דב חנין: אני אומר שאתם, באופן עקרוני, קובעים בחוק יסוד סוגיה, אדוני היועץ המשפטי, שבה עקרון שלטון הרוב איננו חל.

דב חנין: זה מה שאתם קובעים בחוק יסוד.

דב חנין: כשאתם קובעים ש-80 ח"כים קובעים, זה אומר שהרוב בכנסת.

דב חנין: .. אתם, היועצים, מאפשרים, ואנחנו, הכנסת, מחוקקים, את ביטול העיקרון הדמוקרטי הבסיסי ביותר, שאומר שהרוב קובע.

דב חנין: העיקרון הדמוקרטי הבסיסי ביותר הזה הוא מאוד חשוב, ולא רק מבחינת הקונסטרוקציה הקונסטיטוציונית של המערכת, אלא גם כי הוא העיקרון שקובע את הלגיטימציה של המערכת.

דב חנין: הרי למה שאני אקבל החלטה?

דב חנין: למה שאני אקבל את מה שאתה אומר?

דב חנין: כי הרוב החליט.

דב חנין: זה הבסיס ללגיטימציה של כל העניין.

דב חנין: וברגע שאנחנו מערערים את כל העיקרון הזה – ושוב, אני לא מדבר על מנגנוני הרמייה שיש מסביב, אני מדבר על העיקרון, כי הרי אנחנו מדברים על קונסטיטוציה, וכשאנחנו מדברים על קונסטיטוציה אנחנו צריכים לדבר על העיקרון כמו שהוא כתוב בחוק, ולא על כל המנגנונים שאחר כך אנחנו קורצים עין ואומרים "אפשר לסדר את זה בדרך עקיפין".

דב חנין: אנחנו פוגעים בעיקרון של הלגיטימציה הבסיסית ביותר של המערכת.

דב חנין: עכשיו, אנחנו לא סתם פוגעים בעיקרון של הלגיטימציה הבסיסית ביותר, אנחנו פוגעים בעיקרון הזה במסגרת השאלה הכי חשובה, שהיא שאלת המלחמה ושלום.

דב חנין: שאלה חברת הכנסת גרמן למה צריך את החוק הזה.

דב חנין: ובכן, החוק הזה הוא מסר לעולם כולו.

דב חנין: המסר לעולם הוא שאנחנו לא רוצים שלום.

דב חנין: כי בעולם המציאות, לא בעולם השאיפות המשיחיות, אין שלום בלי הסדר בירושלים.

דב חנין: והסדר בירושלים הוא הסדר מאוד מסובך, והוא צריך להיענות גם לשאיפות של הפלסטינים, גם לשאיפות של הישראלים, גם לשאיפות של היהודים וגם לשאיפות של המוסלמים.

דב חנין: ומי שאת הדבר הזה לא מבין, הוא לא מבין כלום.

דב חנין: אומרת הכנסת לעולם – אם החוק הזה יעבור – שאנחנו לא רוצים להתקדם לשלום.

דב חנין: החוק הזה, מטרתו להגיע לחצר המלך עבדאללה, לחצר המלך הסעודי.

דב חנין: כי יש אנשים שם שהם אנשים נאיביים.

דב חנין: באמת, המלך עבדאללה הוא הרי אדם נאיבי.

דב חנין: שליט סעודיה הוא אדם נאיבי.

דב חנין: הם חושבים שנתניהו הוא פרטנר, אפשר לדבר איתו, אפשר אפילו להאמין לו.

דב חנין: אבל מי שחי בישראל יודע שזה דבר מופרך - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: בישראל מאמינים לו?

דב חנין: בישראל אנחנו יודעים שאי אפשר להאמין לנתניהו.

דב חנין: אבל יש אנשים – אני קורא את זה בעיתונים – שעדיין מאמינים.

דב חנין: לנו זה נשמע מדהים שיש מישהו שמוכן להאמין לנתניהו שהוא רוצה להתקדם לשלום ויש יוזמה וכו'.

דב חנין: ואתם רוצים בעצם לחבל ביכולת הזאת של נתניהו לבלף את העולם.

דב חנין: עכשיו, מהבחינה הזאת אני חושב שהיושר עדיף.

דב חנין: עדיף היושר ולא לבלף את העולם.

ניסן סלומינסקי: טוב, דב, בוא תקצר.

דב חנין: אני חושב שכל הדיבורים על יוזמה סעודית, הדיבורים על הירדנים וכו' – זה הכול בלוף אחד גדול, ועדיף להגיד את הדברים ביושר.

דב חנין: אבל, בתשובה לשאלתה של חברת הכנסת גרמן, אני אומר שמטרתו של החוק הזה היא מטרה פוליטית, להעביר מסר פוליטי לעולם, מסר שאומר שלא רוצים שלום.

דב חנין: גם אם הרוב בישראל אי-פעם ירצה שלום ויעדיף שלום עם הסדר בירושלים, אנחנו, המיעוט של הבית היהודי, שמובילים את מדינת ישראל בדרך ההתנחלות ובדרך שאתם מאמינים בה מאוד אבל לדעתי היא מובילה אותנו למצדה – אתם תמשיכו להוביל אותנו, למרות שהרוב ירצה אחרת.

דב חנין: זה מישור פוליטי אחד של העניין הזה, המסר הבין-לאומי.

דב חנין: גם המישור הפוליטי השני הוא לגיטימי: אתם רוצים להגיד לציבור בישראל שנתניהו הוא שמאלן, שלא רק השב"כ הזויים אלא גם נתניהו - - -

ניסן סלומינסקי: דב, אמרת את כל הדברים בדברי הפתיחה שלך קודם ועכשיו אתה רק חוזר על הדברים.

ניסן סלומינסקי: זה לא בסדר.

דב חנין: לא, הייתה הערה לסדר, עכשיו אני מדבר לגופו של העניין.

יעל גרמן: אני שומעת דברים חדשים, וגם מאוד חכמים.

ניסן סלומינסקי: זה שהם מאוד חכמים זה משהו אחר, אבל הוא אמר בדיוק אותו דבר קודם.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש שתקצר.

דב חנין: אני מקצר.

דב חנין: אני אומר שאתם רוצים להעביר מסר, וזה לגיטימי, שאתם היחידים שנאמנים לירושלים, היחידים שנאמנים לארץ ישראל, בעוד שהליכוד לא נאמנים – ולכן אתם מקדמים את החוק הזה.

דב חנין: כדי לעשות "נא בעין" לא רק למלך עבדאללה ולשליט סעודיה, אלא גם לראש הממשלה נתניהו, שלא הוא יזם את זה אלא אתם.

דב חנין: וכאן אני מגיע לבעיה.

דב חנין: אתם עושים את המטרות הפוליטיות האלה – שהן מטרות לגיטימיות מבחינת

דב חנין: כם – בדרך של פגיעה בקונסטרוקציה הקונסטיטוציונית של מדינת ישראל.

דב חנין: זו הבעיה שלי.

דב חנין: אתם עושים את זה בדרך של פגיעה בארכיטקטורה החוקתית של מדינת ישראל.

דב חנין: וכאן אני מגיע לשאלה שבה אני, לצערי, לא מסכים עם הייעוץ המשפטי של הוועדה, שאומר לנו שבעצם החוק, בקריצת עין, אומר שמצד אחד משריינים ל-80 אבל מצד שני גם אפשר לבטל ל-61.

אוסאמה סעדי: זה ישראבלוף.

דב חנין: גור, אני אומר לך בצער – אני חולק על הגישה המוטעית של הייעוץ המשפטי של הוועדה לגבי איך נראית קונסטיטוציה.

דב חנין: אני חושב שאתם טועים, אני חושב שקונסטיטוציה לא יכולה לאפשר את המנגנונים האלה של קריצת עין, שמצד אחד אומרים בחוק יסוד 80 אבל אחר כך אפשר לבטל ב-61.

דב חנין: לא ככה נראית חוקה, אתם מזלזלים בכל הרעיון של החוקה.

דב חנין: וזה דבר שמבזה את הסיפור הזה של חוקה בכנסת.

דב חנין: עכשיו, אנחנו לא יכולים להשלים עם הדבר הזה, ואם אין שומרי סף שיגידו לכנסת שאת הדברים האלה לא עושים, אז חובתנו להגיד את זה.

דב חנין: אני חושב שהדבר הזה הוא דבר שמבזה את כל הרעיון החוקתי.

ניסן סלומינסקי: דב, אתה כבר מאריך מאוד - - -

דב חנין: אני רוצה להתקדם - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אתה מאריך כל הזמן ואני מוכרח להגביל אותך.

דב חנין: מה לעשות שהבאתם חוק כזה מהפכני ויש הרבה מה להגיד עליו?

מרב מיכאלי: אדוני, אתה לא יכול לא לתת לו לדבר.

ניסן סלומינסקי: אבל הוא קיבל לפני כן, הוא קיבל עכשיו הרבה, ועכשיו הוא חוזר - - -

מרב מיכאלי: אבל יש לו הרבה דברים להגיד.

ניסן סלומינסקי: לא, הוא חוזר כמעט מילה במילה על מה שהוא אמר קודם, הוא לא חידש, הוא דיבר על פוליטיקה, לא על החוק עצמו.

דב חנין: אני מתקדם.

דב חנין: וחבל שלא הקשבת לדבריי - - -

ניסן סלומינסקי: הקשבתי לכל מילה ואני אפילו יכול לחזור על זה.

דב חנין: את הדברים האלה לא אמרתי.

דב חנין: זה רשום בפרוטוקול ואני מבקש שזה ייבדק.

דב חנין: את המחאה הזאת שלי, היועץ המשפטי של הוועדה, אני מבקש להביא בפני היועץ המשפטי של הכנסת.

דב חנין: אני חושב שזה נושא שמחייב אתכם לחשיבה נוספת.

<גור בליי: אני רוצה להבהיר משהו.

ניסן סלומינסקי: לא, אני לא רוצה.

דב חנין: אני לא רוצה לקבל ממך תשובה, עם כל הכבוד.

דב חנין: אני רוצה שיתקיים על זה דיון בלשכה המשפטית של הכנסת – על היחס של הלשכה המשפטית של הכנסת לתפקידה של הכנסת כרשות המכוננת.

<גור בליי: רגע, אני רק רוצה להבהיר - - -

דב חנין: לא, אני לא רוצה תשובה.

ניסן סלומינסקי: לא, גור, לא.

<גור בליי: אני מרגיש צורך להבהיר, אדוני היושב-ראש.

<גור בליי: אנחנו ממש לא זלזלנו בדבר הזה; גם במסמך ההכנה שלנו וגם באמירה - - -

ניסן סלומינסקי: עזוב, זה לא רלוונטי, הוא לא רוצה את הדברים - - -

<גור בליי: אני רק אומר שאנחנו בהחלט כתבנו במסמך ואני גם בהחלט מסכים עם הדברים, וגם נתייחס לזה בהתייחסות לסעיף הספציפי, שרוב של 80 חברי כנסת זה רוב מאוד-מאוד חריג והוא מחייב הצדקה מיוחדת - - -

דב חנין: מה זה "חריג"?

דב חנין: אתה יכול להביא לי מדינות שבהן החליטו על רוב של שני-שליש?

דב חנין: אני רוצה לדעת את זה.

ניסן סלומינסקי: טוב, דב, הוא רשם את זה והוא יביא את זה לדיון.

ניסן סלומינסקי: די.

דב חנין: אני אגיע לנושא כשנדבר על הסעיף - - -

ניסן סלומינסקי: משפט אחרון.

דב חנין: לא, לא, לא משפט אחרון.

דב חנין: אנחנו מדברים על המבנה של החוק - - -

ניסן סלומינסקי: לא, לא, משפט אחרון.

דב חנין: אני לא יכול.

ניסן סלומינסקי: אתה לא יכול אז לא, מה אני יכול לעשות.

דב חנין: זה דיון בוועדת החוקה של הכנסת - - -

ניסן סלומינסקי: אבל זה לא דיון של פיליבסטר - - -

יעל גרמן: זה חוק יסוד ורק יום אחד אתה נותן לנו.

אוסאמה סעדי: אתה לא יכול לעשות את זה ככה - - -

ניסן סלומינסקי: דב, זה לא דיון של פיליבסטר.

יעל גרמן: זה לא פיליבסטר.

ניסן סלומינסקי: זה כן פיליבסטר.

דב חנין: מה פיליבסטר בזה?

יעל גרמן: הרי אתה לא מצביע עכשיו.

ניסן סלומינסקי: דב, אני מבקש ממך לסיים.

דב חנין: אני מדבר על גופו של החוק.

דב חנין: אדוני היועץ המשפטי, מהו האפקט האמתי של הכנסת המנגנון הזה של 80 כאשר אפשר לבטל אותו ב-61?

דב חנין: מהו האפקט של הדבר הזה?

דב חנין: למה הדבר הזה הוא לא דבר ניטרלי ושקוף?

דב חנין: פה בעצם אנחנו רק עושים לעצמנו תרגיל.

דב חנין: ופה הסכנה הגדולה של העיקרון הזה: אני אומר לכם, עמיתיי חברי הכנסת, שברגע שנקבע העיקרון של 80, אנחנו מייצרים איזשהו סטנדרט שהציבור, שמתייחס לחוקי יסוד ברצינות, יקבל אותו כסטנדרט מחייב.

דב חנין: הרי מה הייתה הטענה כשרבין היה ראש הממשלה?

דב חנין: שאין לרבין מנדט.

דב חנין: למה?

דב חנין: כי חלק גדול מהציבור חשב שלראש הממשלה, למרות שהיה לו רוב להעביר כל מיני החלטות, אין לו באמת את המנדט, בגלל דברים אחרים.

דב חנין: ועכשיו אנחנו מכניסים לפה את העיקרון שבעצם אומר שלרוב בישראל אין מנדט.

דב חנין: אנחנו קבענו את העיקרון הזה.

דב חנין: אז זה נכון שבקריצת עין אנחנו יכולים לבטל את זה ברוב של 61, אבל מה יגיד הציבור?

דב חנין: הציבור יגיד שהכנסת החליטה רוב של 80, וכשיהיה קמפיין ציבורי - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה מה שהם רוצים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה מיועד דווקא לבחירות.

דב חנין: כשיהיה קמפיין ציבורי - - -

ניסן סלומינסקי: לא, דב, אני עוצר אותך, אני מצטער.

דב חנין: אתה לא יכול לעצור אותי.

ניסן סלומינסקי: אני יכול לעצור אותך, אני יכול לקבוע את הזמן.

דב חנין: אתה עוצר אותי כי אתה מונע לקיים דיון על חוק יסוד, כדי להעביר אותו - - -

יעל גרמן: הוא לא אמר את הדברים האלה קודם.

ניסן סלומינסקי: אבל הוא בזבז את כל הזמן שלו פעמיים כבר קודם.

ניסן סלומינסקי: דב, יש לך עוד שתי דקות לסיים את הדברים.

דב חנין: לא - - -

ניסן סלומינסקי: אם לא אז גמרנו, אז לא תוכל לדבר.

ניסן סלומינסקי: יש לך עוד שתי דקות, דב.

ניסן סלומינסקי: מצטער.

דב חנין: אדוני היועץ המשפטי, אני רוצה לדעת - - -

ניסן סלומינסקי: דב, יש לך שתי דקות, אתה מסיים כשהשעון מצפצף.

דב חנין: אדוני היועץ המשפטי, אני רוצה לדעת האם בשינויים של חוקי יסוד אפשר להגביל חברי כנסת בשתי דקות?

ניסן סלומינסקי: כבר עברנו את זה בכל הישיבות - - -

דב חנין: אדוני יודע איך כתבו את החוקה האמריקאית?

דב חנין: כמה חודשים ושנים ישבו על ניסוח החוקה האמריקאית?

דב חנין: למה אתה לא חושב שאנחנו ראויים ליחס דומה?

דב חנין: מה פחות טוב אצלנו?

ניסן סלומינסקי: דב, נתתי לך עוד שתי דקות לסיים - - -

דב חנין: אבל שתי דקות זה מגוחך.

דב חנין: מדובר בחוק יסוד שמשנה את כל המבנה החוקתי של מדינת ישראל.

ניסן סלומינסקי: דיברת כבר יותר מרבע שעה או 20 דקות.

דב חנין: זה משנה את כל המבנה החוקתי של מדינת ישראל.

ניסן סלומינסקי: ממש.

ניסן סלומינסקי: זה לא משנה כלום ואתה יודע את זה טוב.

דב חנין: אתה אומר שזה לא משנה כלום.

דב חנין: אז תבטל את החוק הזה אם הוא לא משנה כלום.

ניסן סלומינסקי: יש לך עוד דקה ו-18 שניות.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני אומר שהמהלך הזה של הדה-לגיטימציה של החלטת הרוב, שאתם מקבעים אותו כרגע בחוק יסוד, הוא מהלך מאוד מסוכן.

דב חנין: כי אותה הנהגה פוליטית שתרצה בסוף ללכת לשלום ויהיה לה רוב בכנסת, תתמודד מול תחושה ציבורית שהם עושים משהו לא לגיטימי בזה שהם מעבירים ברוב המאפשר את הביטול של ה-80.

דב חנין: יגידו "אין מנדט", כי עובדה שהכנסת קבעה 80.

דב חנין: כך שאתם בעצם מייצרים פה מהלך חתרני שפוגע באופן עמוק ביכולת של המערכת הדמוקרטית לקבל החלטות לגיטימיות.

דב חנין: והמהלך הזה הוא מהלך מאוד מסוכן, הוא מהלך שייצר אלימות פוליטית, כי אם אני חושב שהדבר הזה הוא לא לגיטימי ושאין לראש הממשלה העתידי מנדט, כי אנחנו קבענו 80 והוא עכשיו משנה את זה ב-61 – מה תהיה התוצאה?

דב חנין: כאשר אנשים מרגישים שהרעיון של הרוב לא תופס והרעיון של הלגיטימציה המקובלת לא עובד - - -

ניסן סלומינסקי: דב, תודה רבה.

דב חנין: מה "תודה רבה"?

אוסאמה סעדי: מה זה, שעון מעורר?

דב חנין: אני התעוררתי כבר, אני ער.

ניסן סלומינסקי: תודה, דב.

דב חנין: לא, לא תודה.

ניסן סלומינסקי: די, אני לא רוצה להוציא אותך.

דב חנין: אתה יכול לעשות מה שאתה רוצה, אבל אני אומר לך שזאת לא הדרך לנהל דיון על חוק יסוד.

דב חנין: אני מבקש, אדוני היועץ המשפטי - - -

דב חנין: דב, אני ביקשתי ממך לסיים עכשיו.

דב חנין: לא, אני מבקש שלא יקרה מצב שבחקיקת חוק יסוד כל כך מהפכני וכל כך רדיקלי זו תהיה צורתו של הדיון.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, תודה רבה.

דב חנין: זאת הכנה לקריאה ראשונה?

דב חנין: אדוני היושב-ראש, קריאה ראשונה בכנסת היא לא איזה משהו כזה אקראי.

דב חנין: לוועדת חוקה יש מסורת של הרבה שנים של איך אנחנו מכינים דברים לקריאה ראשונה.

דב חנין: וקריאה ראשונה, בטח בחוק יסוד, לא יכולה להיות אירוע שנקבע לפי לוח זמנים פוליטי של הבית היהודי.

ניסן סלומינסקי: דב, אני ביקשתי ממך - - -

דב חנין: מה זה "ביקשתי" - - -

ניסן סלומינסקי: בדרך כלל המשקל הוא בין קריאה ראשונה לבין שנייה ושלישית ולא הפוך.

דב חנין: לא - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: להפך.

ניסן סלומינסקי: אתה יכול להגיד מה שאתה רוצה, אבל אני יודע, אני מנהל את הישיבה - - -

דב חנין: זו קריאה ראשונה בחוק יסוד - - -

ניסן סלומינסקי: דב, תודה.

ניסן סלומינסקי: דב, תודה.

ניסן סלומינסקי: דב, אנחנו כבר מכירים אחד את השני הרבה שנים ואנחנו יודעים - - -

דב חנין: אנחנו מכירים ועדיין לא השתכנעת שקריאה ראשונה בחוק יסוד - - -

ניסן סלומינסקי: אני מציע לך להשתכנע שזה לא יעזור, אני לא אתן לך לעשות פיליבסטר, נקודה.

ניסן סלומינסקי: די, סיימת את הדברים שלך ועכשיו אני אתן לאחרים.

דב חנין: ממש לא סיימתי, אני בתחילת הדברים שלי.

דב חנין: יש לי עוד הרבה דברים ענייניים וטובים להגיד לגופו של החוק.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, בסדר.

דב חנין: אז איך אפשר לנהל דיון קונסטיטוציוני ככה?

דב חנין: איך אפשר?

ניסן סלומינסקי: אפשר.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שגם בכנסת מגבילים אותך.

ניסן סלומינסקי: זה שיא הדמוקרטיה, וגם שם אתה מוגבל.

ניסן סלומינסקי: וגם אם תעשה שמיניות באוויר, גם אם תדבר על החוק הזה, עדיין יגבילו אותך ולא ייתנו לך לדבר יותר מזה ויורידו אותך מהדוכן אם תרצה להמשיך האלה.

ניסן סלומינסקי: אז באמת, עשה לי טובה.

דב חנין: מה היה מפריע לך או לכל הבית היהודי לכנס כמה ימי עיון - - -

ניסן סלומינסקי: אולי נעשה את זה גם, אבל מה זה שייך עכשיו?

ניסן סלומינסקי: כי עוד מעט אנחנו מעבירים קריאה ראשונה.

ניסן סלומינסקי: אבל למה לא לעשות את זה בין ראשונה לבין שנייה ושלישית?

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: כי אתה מנהל את הישיבות?

דב חנין: - - - אתה אומר, אנחנו נקבע עיקרון שאפשר להתגבר על שלטון הרוב, ואחר כך נתווכח על הפרטים.

דב חנין: אני מדבר בדיוק על העיקרון הזה.

דב חנין: אני מבקש - - -

ניסן סלומינסקי: דב, אתה מספיק מכובד ואני לא רוצה להוציא אותך - - -

דב חנין: אני רוצה חוות דעת משפטית על משמעות הקריאה הראשונה בכנסת.

דב חנין: אני רוצה חוות דעת משפטית, בכתב, של היועץ המשפטי של הכנסת - - -

ניסן סלומינסקי: דב, אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: אני קורא לך קריאה ראשונה.

דב חנין: אני רוצה חוות דעת בכתב, מהיועץ המשפטי של הכנסת, לגבי משמעותה של קריאה ראשונה בחוק יסוד.

דב חנין: אני לא רוצה אחר כך להתווכח על פרטים, כאשר בחוק - - -

ניסן סלומינסקי: דב, אני ביקשתי ממך להפסיק.

דב חנין: אנחנו קבענו שעקרון שלטון הרוב לא תופס במדינת ישראל.

ניסן סלומינסקי: טוב, אני קורא לך קריאה שנייה.

דב חנין: אתה יכול לקרוא לי 20 קריאות - - -

ניסן סלומינסקי: אתה מאלץ אותי להוציא אותך.

ניסן סלומינסקי: אם אתה רוצה כותרות אז אני אעשה את זה.

דב חנין: האם ככה אדוני רוצה לראות - - -

ניסן סלומינסקי: לא, האם ככה אתה רוצה להיראות?

ניסן סלומינסקי: שאתה לא נותן לאנשים לדבר?

דב חנין: אני לא נותן לאנשים לדבר?

דב חנין: אני עכשיו ברשות דיבור - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אתה לא ברשות דיבור.

ניסן סלומינסקי: קיבלת רשות דיבור לזמן מסוים, נקודה.

דב חנין: לא, לא קיבלתי לזמן מסוים, סליחה.

ניסן סלומינסקי: תסלח לי, כבר נתתי לך.

דב חנין: לא, לא קיבלתי.

דב חנין: פתאום באמצע הדברים שלי אתה החלטת לקצוב לי את הזמן.

ניסן סלומינסקי: טוב, אתה כבר בקריאה שנייה.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש ממך להפסיק - - -

דב חנין: אבל אדוני, זאת לא הדרך לנהל דיון חוקתי.

דב חנין: עם כל הכבוד - - -

ניסן סלומינסקי: דב, אני מבקש ממך פעם אחרונה - - -

דב חנין: עם כל הכבוד לך, אדוני היושב-ראש, לא זו הדרך לנהל דיון חוקתי.

ניסן סלומינסקי: דב, אני ביקשתי ממך פעם אחרונה.

ניסן סלומינסקי: בבקשה תוציאו אותו.

ניסן סלומינסקי: תצא לעשר דקות ותוכל לחזור עם תרצה.

דב חנין: אני רוצה לחזור ולהגיד את כל מה שיש לי להגיד, ואני מבקש חוות דעת של היועץ המשפטי של הכנסת בעניין הזה.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז.

דב חנין: זה לא חוק רגיל, זה חוק יסוד, ואי אפשר לזלזל ככה בחוקי היסוד במדינת ישראל, אי אפשר לזלזל.

ניסן סלומינסקי: היחיד שמזלזל כרגע זה אתה, שמנסה לעשות פיליבסטר פוליטי על חוק יסוד.

ניסן סלומינסקי: (12:30, חבר הכנסת דב חנין מוצא מחדר הוועדה).

עבד אל חכים חאג' יחיא: על חוק שאינו פוליטי.

ניסן סלומינסקי: לא אמרתי שהוא לא פוליטי, כל חוק הוא - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה מדבר כאילו זה איזה חוק חברתי.

ניסן סלומינסקי: גם חוק חברתי הוא חוק פוליטי, הרי לכל מפלגה יש גם תפיסה חברתית.

מרב מיכאלי: לא, שלא לדבר על זה שזה כלי פרלמנטרי לגיטימי, אדוני.

מרב מיכאלי: פיליבסטר זה כלי פרלמנטרי לגיטימי.

ניסן סלומינסקי: אבל אתה לא יכול לתקוף את החלק הפוליטי דרך החלק ה... טוב, די, אני מבקש.

מרב מיכאלי: אדוני, לפרוטוקול, זה לא היה ראוי להוציא את חבר הכנסת חנין, כי הוא לא הפריע, הוא רק ביקש לסיים את דבריו.

ניסן סלומינסקי: לא, הוא לא ביקש לסיים, אני ביקשתי שהוא יסיים.

מרב מיכאלי: אבל אין פה מצוקת דוברות או דוברים, לצערי.

מרב מיכאלי: אני לא רואה פה מומחים שעומדים בתור וממתינים.

ניסן סלומינסקי: דב יכול להמשיך לדבר עוד שלוש שעות.

ניסן סלומינסקי: אין לו שום בעיה לדבר עוד שלוש שעות.

מרב מיכאלי: אבל אולי אלה דברים שראוי להאזין להם.

ניסן סלומינסקי: רויטל, השלימו לך?

רויטל סויד: לא.

ניסן סלומינסקי: אז אני אחזור בקצרה, כי שלחנו אותך בשליחות לוועדת הכנסת.

ניסן סלומינסקי: יש שני חוקים.

ניסן סלומינסקי: יש חוק אחד שחל על כל תחום של ריבונות ישראל – חוק משאל עם.

ניסן סלומינסקי: אם הממשלה רוצה היא יכולה לפתוח בהליך של 61 ומשאל עם, או 80 בלי משאל עם, כדי למסור למשל, חס ושלום, חלק מרמת הגולן וכו'.

ניסן סלומינסקי: לעומת זאת, החוק הזה בא ואומר שלירושלים אנחנו נותנים ייחוד.

ניסן סלומינסקי: מה הכוונה?

ניסן סלומינסקי: סעיף 6 של החוק הזה אומר, אין לכם אישור למסור את ירושלים, נקודה.

ניסן סלומינסקי: אם אתם כן רוצים, אתם קודם כול צריכים לבטל אותי, את סעיף 6 - -

רויטל סויד: ברוב של 80.

ניסן סלומינסקי: רגע, תכף אני אדבר על הרוב.

ניסן סלומינסקי: - - ורק אחרי שתבטלו אותי אתם הולכים להליך הרגיל, שתופס לגבי רמת הגולן או כל חלק אחר:

ניסן סלומינסקי: הצעת חוק בכנסת, רוב של 61 וכו'.

ניסן סלומינסקי: עכשיו - - -

מרב מיכאלי: אדוני, זה נשמע נורא חמוד כשאתה אומר "תבטלו אותי", כאילו הסעיף מדבר פה.

מרב מיכאלי: אבל זה לא עושה את זה יותר דמוקרטי אם אתה עושה את זה כאילו יותר חמוד.

ניסן סלומינסקי: רגע.

ניסן סלומינסקי: עכשיו, המיוחד לגבי ירושלים הוא שהסעיף הזה שאוסר משוריין ב-80 חברי כנסת.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת שכדי לבטל את סעיף 6 את צריכה 80 חברי כנסת.

ניסן סלומינסקי: אבל, מאחר שהמערכת הייתה ערה לחלק הדמוקרטי – שאותו או שדב לא הבין או שהוא לא רצה להבין – היא אמרה שמבחינה דמוקרטית אנחנו לא רוצים שיהיה מצב שבו רוב יעמוד חסום, ולכן, אם יהיה בכנסת רוב שרוצה את התהליך הזה, הוא יצטרך ללכת בשני שלבים: קודם כול הוא מבטל את השריון ב-61, ואז, בכל רוב רגיל יכולים לבטל את סעיף 6, ואז הולכים - - -

רויטל סויד: 61 מבטלים את סעיף 6 או 80?

<גור בליי: ב-61 מבטלים את השריון שלו.

ניסן סלומינסקי: ואז נשאר סעיף 6 לא משוריין, ואז אפשר לבטל אותו בכל רוב רגיל, ואז אפשר ללכת בהליך הרגיל של החוק הקודם.

ניסן סלומינסקי: זה הכול.

רויטל סויד: אבל מה זה שטח ירושלים?

ניסן סלומינסקי: שטח ירושלים זה מה שהיה.

ניסן סלומינסקי: לא נכנסו לכל הדברים האלה כרגע.

רויטל סויד: אבל תסביר את הסעיף.

ניסן סלומינסקי: יש עוד סעיף – זה כבר דבר משני – שבא ואומר שהשטח של עכשיו של ירושלים, עליו חל סעיף 6, השריון.

ניסן סלומינסקי: ואם מחר תוסיפו לירושלים עוד שטחים, סעיף 6 לא חל עליהם.

רויטל סויד: החוק לא חל עליהם.

ניסן סלומינסקי: סעיף 6 לא חל עליהם.

ניסן סלומינסקי: אם לחלופין - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אפילו אם הוא יהפוך לשטח מוניציפלי אחר, עדיין הוא לא - - -

רויטל סויד: ואם יתווסף אז לא צריך?

ניסן סלומינסקי: אם יצטרף עוד שטח, לא חל עליו השריון של 6.

ניסן סלומינסקי: לעומת זאת, אם מוציאים, גם מה שהוציאו סוחב איתו את סעיף 6.

ניסן סלומינסקי: זה חל על השטח כולו.

רויטל סויד: ומה זה מקבע עכשיו?

ניסן סלומינסקי: את מה שיש בחוק, את השטח של ירושלים של היום.

<גור בליי: את תחום עיריית ירושלים.

<גור בליי: זה תחום שמוגדר - - -

ניסן סלומינסקי: זה מוגדר ואנחנו לא מוסיפים על זה כרגע שום דבר.

<גור בליי: זה משהו שכדאי לשמוע מעיריית ירושלים.

ניסן סלומינסקי: מה שקיים בחוק היום, מה שחל בחוק היום.

ניסן סלומינסקי: רויטל, הרי החוק הזה קיים גם היום, רק שהיום זה, כולל סעיף 6, ברוב של 61; ומה שעושים עכשיו זה לא משנים את הגבולות ולא כלום, רק אומרים שבמקום 61 יהיה 80, נקודה.

<גור בליי: אבל כן יש פה איזה דקות שהיא רלוונטית בהקשר הזה.

<גור בליי: כרגע סעיף 5 מדבר על תחום ירושלים והוא אומר בין השאר: כל השטח המתואר בתוספת להכרזה על הרחבת תחום עיריית ירושלים.

<גור בליי: עכשיו, השטח שמתואר בתוספת להכרזה הזאת זה השטח שסופח ב-67', מזרח ירושלים.

<גור בליי: אז היום יש בסעיף 5 אי-בהירות מסוימת לגבי השאלה האם ההגנה של החוק, האם הסעיפים של החוק...

<גור בליי: ברור שהם חלים על מזרח ירושלים, על מה שסופח, אבל יש אי-בהירות לגבי התחולה על מערב ירושלים, על מה שלא נכנס במסגרת הסיפוח.

<גור בליי: עכשיו, כשאומרים "תחום עיריית ירושלים" אז - - -

רויטל סויד: מה זה מערב ירושלים?

<גור בליי: כל מה שהיה לפני גבולות 4 ביוני 67'.

<גור בליי: עכשיו, ההפניה לתחום עיריית ירושלים מוגדר לפי פקודת העיריות בצורה מאוד ברורה, וזה כולל גם את מערב העיר בלי ספק.

רויטל סויד: כשלפני כן לשון סעיף 5 הותירה ספק?

<גור בליי: לא, היא לא השתמשה במונח "תחום עיריית ירושלים" אלא רק ב"תחום ירושלים", שהוא מונח יותר עמום.

ניסן סלומינסקי: כן, אבל ודאי שאף אחד לא חשב שזה לא יכיל את החלק הבסיסי של ירושלים, הקודם.

רויטל סויד: רגע, יש לי שאלה.

רויטל סויד: אני רוצה לדמות מקרה.

רויטל סויד: סעיף 6 כמו שהוא היום.

רויטל סויד: לוקחים את השכונות במזרח ירושלים ומחליטים שהן כבר לא בשטח המוניציפלי של ירושלים ושמים להם מועצה משל עצמם, אבל עדיין - - -

ניסן סלומינסקי: אלא אם יבטלו את סעיף 6.

רויטל סויד: תהיה להם מועצה משל עצמם ותהיה להם רשות משלם עצמם וכו', אבל עדיין - - -

ניסן סלומינסקי: כן, 6 יהיה להם.

ניסן סלומינסקי: אלא אם כן יבטלו את סעיף 6.

<גור בליי: זה בדיוק הרעיון של הסיפה שהמציעים רוצים להוסיף: "הכול כפי שהיה בתוקף ביום תחילתו.

<גור בליי: ..".

<גור בליי: זאת אומרת, הם רוצים לחדד שאם משהו הוא ביום תחילתו של התיקון חלק מירושלים, אז גם אם מחר הוא רשות מקומית נפרדת, זה עדיין יחול עליו.

ניסן סלומינסקי: אלא אם יבטלו את סעיף 6 לגבי החלק הזה.

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי, מאחר שהחוק הוא קצר אני רוצה שגור יקרא את זה - - -

אוסאמה סעדי: לא, עוד לא דיברנו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני ביקשתי רשות דיבור על מה שהוא אמר.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אתה לא דיברת אבל כולם כבר כן דיברו.

ניסן סלומינסקי: לא דיברת כי איחרת, לא בגלל ש - - -

אוסאמה סעדי: איחרתי?

ניסן סלומינסקי: אין לי טענות, אני אתן לך לדבר, אוסאמה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני ביקשתי רשות דיבור אחרי ששמענו את היועץ המשפטי.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, רק תדבר במסגרת המתאימה, כי החוק הוא חצי עמוד בסך הכול.

ניסן סלומינסקי: אז אני אומר שנקרא אותו ואז תוכלו לשלב את הדיון בדברים האלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, אני רוצה לדבר לפני שמתחילים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שמענו את היועץ המשפטי ואנחנו רוצים להגיב למה ששמענו מהיועץ המשפטי.

ניסן סלומינסקי: אז תגיד את זה כשנקרא את ה... מה היועץ המשפטי עשה?

ניסן סלומינסקי: הוא הסביר את הנייר.

ניסן סלומינסקי: ועכשיו הוא יקריא את הנייר שהוא הסביר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, גם ראיתי התפתלות בתוך ה - - -

ניסן סלומינסקי: חבר'ה, הוא הסביר את הנייר הכתוב.

אוסאמה סעדי: אבל רציתי לדבר לפני שהוא יתחיל את ההקראה.

ניסן סלומינסקי: אבל כולם דיברו כבר.

אוסאמה סעדי: אז מה אם כולם דיברו?

אוסאמה סעדי: אני חבר ועדה ועוד לא דיברתי - - -

ניסן סלומינסקי: בסדר, אני אתן לך לדבר.

ניסן סלומינסקי: הוא יקרא את זה ואז אתן לך לדבר, תגיד את כל מה שאתה רוצה.

אוסאמה סעדי: למה שיקרא?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה דיון ראשון בחוק.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, זה חצי עמוד - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל זה דיון ראשון.

ניסן סלומינסקי: אבל הרי אין לך בעיה עם גור, יש לך בעיה עם הנייר שהוא מסביר.

ניסן סלומינסקי: הוא מסביר את הנייר.

ניסן סלומינסקי: גור, תקרא את הנייר ואז אני אתן לכם לדבר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תן לנו לדבר.

ניסן סלומינסקי: נקרא את הנייר ואחר כך תדבר.

ניסן סלומינסקי: גור, בוא תקרא את הנייר.

יעל גרמן: רגע, - - - זכויות הדיבור - - -

ניסן סלומינסקי: אני אתן לכם לדבר לפי הסדר.

ניסן סלומינסקי: גור, בוא תקרא.

<גור בליי: הצעת חוק יסוד: ירושלים בירת ישראל - - -

רויטל סויד: אנחנו הולכים להצביע היום?

ניסן סלומינסקי: לא יודע.

ניסן סלומינסקי: אם נצליח נצליח.

יעל גרמן: אתה יושב-ראש ועדת חוק, נו באמת, אין לך כבוד למושג הזה שנקרא חוק, חוקה?

ניסן סלומינסקי: תאמיני לי שיש לי כבוד.

ניסן סלומינסקי: טוב, בוא תקרא.

<גור בליי: הצעת חוק יסוד: ירושלים בירת ישראל (תיקון)

ניסן סלומינסקי: טוב, מי שרוצה לדבר – בבקשה.

<גור בליי: אני רק רוצה לחדד.

<גור בליי: יש לנו פה איזושהי התלבטות נוסחית, לא מהותית: האם במקום להפנות לצו סדרי השלטון והמשפט מס' 1, להותיר את ההפניה כמו שהיא הייתה בנוסח הקודם, ולהפנות גם לשטח המתואר בתוספת להכרזה על הרחבת תחום עיריית ירושלים.

<גור בליי: מבחינה מהותית אין הבדל, כי השטח המתואר בתוספת להכרזה הוא בדיוק אותו שטח שמתואר בצו סדרי השלטון והמשפט, ואנחנו חשבנו שיכול להיות שבגלל שאנחנו מתייחסים לתחום המוניציפלי אז בכל זאת להשאיר את ההפניה כפי שהיא הייתה בחוק היסוד המקורי.

ניסן סלומינסקי: טוב.

ניסן סלומינסקי: נמצאים אצלנו כאן נציגי הממלכה איל ודניאל.

ניסן סלומינסקי: אם אתם רוצים, תדברו, ואחרי זה חברי הכנסת.

<איל זנדברג: נמצא פה מנכ"ל המשרד לענייני ירושלים.

<איל זנדברג: הוא גורם רלוונטי יותר ממשרד המשפטים.

ניסן סלומינסקי: אתה מעדיף שהוא ידבר קודם?

<איל זנדברג: לנו אין משהו מיוחד להגיד.

<איל זנדברג: אם יהיו שאלות משפטיות, נדבר.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז.

ניסן סלומינסקי: אדוני, בוא תגיד את שמך לפרוטוקול.

<רן ישי: שמי רן ישי.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה לדבר?

ניסן סלומינסקי: או שרק אם ישאלו?

<רן ישי: אם ישאלו.

<רן ישי: לרוב חילופי הדברים פה אין לי מה להגיד.

<גור בליי: למען הוועדה כדאי לחדד את נושא הגבולות של ירושלים, מהו תחום עיריית ירושלים.

<רן ישי: זה למעשה מה שאתה אמרת, אבל אני אסביר את זה במילים קצת שונות.

<רן ישי: המונח ירושלים למעשה מתחלק אחרי החוק הזה כאילו לשני חלקים.

<רן ישי: יש מונח שיהיה "עיריית ירושלים", שזה כל תחום שיוחלט עליו כמו שמחליטים על תחומים מוניציפליים של עירייה.

<רן ישי: ויש את המונח "תחום שטח ירושלים", שזה השטח שהוא היום עיריית ירושלים, כפי שסופח ב-1967.

<רן ישי: אם אי-פעם יעשו שינויים בתחום המוניציפלי של ירושלים – המוניציפלי בלבד – השינויים האלה יחולו אך ורק על התחום המוניציפלי של ירושלים, הם לא יהיו רלוונטיים לגבי החוק הזה.

<רן ישי: זאת אומרת שכל שטח שהיום החוק הזה חל לגביו, גם בעתיד לבוא החוק הזה יחול לגביו.

ניסן סלומינסקי: תוספות לא יחולו.

<רן ישי: יפה.

<רן ישי: אני אתן דוגמה הפוכה: אם יחליטו פתאום לספח את א-זעים או את מעלה אדומים, החוק הזה לא יחול לגביהם, כי הם לא נכללים היום במה שמוגדר ירושלים.

ניסן סלומינסקי: וגם הפוך - - -

יעל גרמן: אתה אמרת שזה כן יחול.

ניסן סלומינסקי: לא, אמרנו במפורש שלא.

ניסן סלומינסקי: עוד פעם, מה שיצרפו – לא יחול; מה שיוציאו מירושלים של היום – גם מושך אליו את החוק הזה.

<גור בליי: תוכל להבהיר משהו שהתלבטנו לגביו?

<גור בליי: מבחינת השטח של מה שנקרא תחום עיריית ירושלים, חוץ מהסיפוח של 67' האם היו תחומים נוספים שנוספו לעיר או נגרעו ממנה ב-50 השנים האחרונות?

<רן ישי: לדעתי לא, אבל אני לא יודע להגיד את זה.

<רן ישי: צריך לבדוק את זה.

<גור בליי: היה לאחרונה שטח ברמת רחל.

<רן ישי: לא ידוע לי על זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה מנכ"ל משרד ממשלתי, אתה לא בא מוכן?

<רן ישי: לא באתי מוכן לשאלה הזאת.

<רן ישי: אם אתם רוצים תשובה לשאלה הזאת, אני אבדוק אותה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז תבדוק ותענה לנו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו מבקשים לבדוק.

ניסן סלומינסקי: טוב, הוא יבדוק.

ניסן סלומינסקי: אם מישהו רוצה לדבר, אני מאפשר.

אוסאמה סעדי: אפשר, אדוני?

ניסן סלומינסקי: כן.

יעל גרמן: רגע, איל, אתה הבעת את דעתך על החוק?

ניסן סלומינסקי: הוא אומר שאין לו מה להוסיף.

אוסאמה סעדי: הממשלה הביעה.

אוסאמה סעדי: משרד המשפטים והיועץ המשפטי, לצערנו קולו נדם, כרגיל.

יעל גרמן: שותק.

אוסאמה סעדי: כרגיל בתיקים האלה.

אוסאמה סעדי: זה מוזר מאוד.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, אני מבין שהבית היהודי רוצה למשוך באף את הממשלה הזאת לכיוון של הסלמה והצתת השטח.

אוסאמה סעדי: ואכן אתם מצליחים, אדוני היושב-ראש.

ניסן סלומינסקי: אני נותן לך חמש דקות, בסדר?

אוסאמה סעדי: והשטח בער ועדיין בוער.

אוסאמה סעדי: ועכשיו אנחנו מקבלים שהווקף לא מסכימים לכל הצעדים שעדיין ננקטים בסביבות מסגד אל-אקצה והמתח עדיין בשיאו והשטח רותח ובוער.

אוסאמה סעדי: ואנחנו הזהרנו שכל מה שקורה כאן משליך על מה שקורה בחוץ.

אוסאמה סעדי: ואם אתם חושבים שאנחנו יושבים פה בחדר ממוזג ואף אחד לא יודע מה קורה, גם על זה שהבאתם את חוק המואזין והתחלתם לקדם אותו, וגם על הצעת החוק הזאת, שאני מתפלא על היועץ המשפטי לכנסת – ואני מבקש להעביר לו את הדברים, גור – שאמר את דברו ועצר את העניין של חוק הלאום.

אוסאמה סעדי: הוא אמר שזה חוק יסוד, זה משנה משטרים, משנה יסודות משפט ולכן "אני לא יכול להסכים שזה ייעשה בחופזה ולעשות אפילו את הקריאה הראשונה לפני הפגרה".

אוסאמה סעדי: באמת הערכנו את זה.

אוסאמה סעדי: אבל פה, בחוק הזה, שקריאה טרומית עברה לפני שבוע, אנחנו מקבלים סדר יום, אחרי זה סדר יום מעודכן, אחרי זה עוד סדר יום מעודכן.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, מכיוון שאתה יושב-ראש ואתה שייך לאותה מפלגה שמעוניינת לקדם את החוק הזה, אתה משנה את סדרי הדיון, מבטל דיונים, קובע דיונים, ואז פתאום החוק הזה, אתה רוצה לסיים את זה היום ולהביא את זה למליאה ולהצביע עליו בקריאה ראשונה.

אוסאמה סעדי: ככה לא משנים חוקי יסוד במדינת ישראל.

אוסאמה סעדי: זה לא רק 61 ו-80, זה כל הקונספציה - - -

ניסן סלומינסקי: זה רק.

אוסאמה סעדי: לא, זה הקונספציה בעצמה.

אוסאמה סעדי: אני שמעתי את שרת המשפטים, שכל הזמן מדברת על משילות, "אנחנו נבחרנו על מנת למשול".

אוסאמה סעדי: אבל אתם קיבלתם שמונה חברי כנסת, זה כל מה שקיבלתם.

אוסאמה סעדי: אבל אתם מובילים את כל הממשלה הזאת, שגם היא ב-65.

אוסאמה סעדי: אז למה פתאום אתה רוצה 80?

אוסאמה סעדי: איזה כוח מוסרי יש לממשלה הזאת, שאתם נבחרתם בקושי, הייתם 61 ועכשיו 65?

אוסאמה סעדי: ואתה עוד רוצה לבוא - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: וכמה מהממשלה באמת תומכים בחוק?

אוסאמה סעדי: בדיוק, הרי אנחנו יודעים שחלק מגמגמים.

אוסאמה סעדי: אבל אתם אונסים את כולם, ואם לא, אז אתם אומרים "אין ממשלה".

אוסאמה סעדי: אבל יש לכם ממשלה שנבחרה ב-61.

אוסאמה סעדי: ואני כל הזמן שומע "אנחנו נבחרנו על מנת למשול", אבל אתם לא נבחרתם על מנת שאתם תקבעו את העניין הזה של ה-80.

אוסאמה סעדי: עכשיו, כל העניין של הבלוף, גור, עם כל הכבוד, שאנחנו כן משנים אבל משאירים את האופציה לשנות את כל החוק הזה ברוב של 61 – מה זאת ההתחמקות הזאת?

אוסאמה סעדי: אנחנו מתעסקים בחוקי יסוד שהם בדרך לכינון חוקה.

אוסאמה סעדי: אז כאן אנחנו משחקים משחקים?

אוסאמה סעדי: כתבנו 80 אבל אתם יכולים לשנות את זה ב-61.

אוסאמה סעדי: אז מה זה?

אוסאמה סעדי: ואתם רוצים לבטל בכלל את העניין הזה של משאל עם.

ניסן סלומינסקי: לא.

אוסאמה סעדי: אני אגיד לך למה.

אוסאמה סעדי: כי אם אתה משריין רוב של 80 אז אוטומטית הרוב הזה מבטל את משאל העם, כי משאל העם אומר: 61 ומשאל עם, או 80.

אוסאמה סעדי: אתה יודע, אנחנו נגד משאלי עם, אנחנו חושבים שהבחירות הן הקובעות.

אוסאמה סעדי: אבל אתם באתם בכנסת הזאת, כל המפלגות, ואמרתם שאתם רוצים משאל עם; שאם יש מסירת שטחים, אנחנו רוצים שהעם יחליט.

אוסאמה סעדי: אז מה יותר דמוקרטי מבחינת

אוסאמה סעדי: כם שתעשו משאל עם?

אוסאמה סעדי: משאל עם אפילו ברוב של קול אחד, זו הדמוקרטיה, נכון?

אוסאמה סעדי: אז מה פתאום אתם רוצים 80, פתאום 61, כן שריון, לא שריון?

אוסאמה סעדי: אני חושב שהייעוץ המשפטי לכנסת, גור, הייתם צריכים לבוא ולהגיד ככה: אתם רוצים לקבוע 80?

אוסאמה סעדי: תתחילו לשנות את זה מעכשיו, ואז אני מבין שיש רוב של 80.

אוסאמה סעדי: אבל למה 61 יכולים לקבוע 80?

אוסאמה סעדי: מי קבע?

אוסאמה סעדי: מי נתן לכם את הסמכות הזאת?

ניסן סלומינסקי: אני נותן לך עוד דקה.

אוסאמה סעדי: עכשיו, זה מבחינה משפטית.

אוסאמה סעדי: מבחינה פוליטית, אתם בחרתם בזמנים הכי קשים, הכי רותחים, כשיש שפיכות דמים, ואחרי זה אתם עוד באים ומאשימים את חברי הכנסת מהמשותפת, "ידיכם טבולות בדם".

אוסאמה סעדי: אם יש ידיים טבולות בדם, כאלה שכל הזמן פירומנים מחפשים להצית ולשפוך שמן על המהדורה הלוהטת – זה אתם, בזה שאתם מביאים חוקים כאלה.

אוסאמה סעדי: עכשיו זה הזמן?

אוסאמה סעדי: אנחנו יוצאים לפגרה, לא יכולתם לחכות?

אוסאמה סעדי: דווקא עכשיו, כשיש את כל המתח סביב מסגד אל-אקצה?

אוסאמה סעדי: אתם רוצים לשלוח מסר?

אוסאמה סעדי: אז המסר ברור.

אוסאמה סעדי: אתם לא רוצים שלום, אתם לא מעוניינים בשלום, אתם רוצים עוד סיפוח ועוד סיפוח.

אוסאמה סעדי: אבל אני אומר לכם, הצעירים האלה של ירושלים המזרחית, שהיא שטח כבוש, ומסגד אל-אקצה הוא שטח כבוש; אלה שנולדו אחרי 67'; אלה שאתם אומרים שנתתם להם את כל הזכויות הכלכליות, תעודות זהות – הם אלה שמובילים את המחאה.

אוסאמה סעדי: וכמה שתעשו חוקים כאלה...

אוסאמה סעדי: אני לא יודע אם זו עבירה אתית לקרוע את זה מעל הדוכן, אבל אני אומר לכם, זה לא יעזור לכם.

ניסן סלומינסקי: יעל, את רוצה לדבר?

יעל גרמן: כן.

יעל גרמן: אני לא אחזור על מה שאמרו חבריי, מפני שאני חושבת שהיו פה נימוקים כבדי משקל, שבאמת מתאימים לפורום הזה של ועדת החוקה, חוק ומשפט.

יעל גרמן: היו פה נימוקים שאומרים, תראו, אנחנו מקיימים איזשהו תקדים שרק 80 חברי כנסת הם אלה שיכולים לקבוע מה נעשה בעתיד.

יעל גרמן: אני לא אחזור על הנימוקים שנאמרו מהבחינה הזאת.

יעל גרמן: אני חושבת, דרך אגב, שזה חוק שרק מחליש את ירושלים, כי פתאום אתם באים ואומרים, אנחנו כל כך חוששים שלא מספיק לנו משאל עם ו-61 או 80, אנחנו רוצים לשים עוד ועוד שלייקעס.

יעל גרמן: זה רק מראה על חוסר הביטחון שלכם בכך שירושלים היא בירת ישראל לנצח.

יעל גרמן: אני גם לא אדבר על הנימוק המשפטי שלא העלו אותו פה, האם בכלל 61 חברי כנסת יכולים לחוקק חוק שמחייב 80.

יעל גרמן: האם זה בכלל נכון?

יעל גרמן: אני לא יודעת, זאת שאלה חוקתית שמישהו יצטרך לתת עליה את הדעת.

יעל גרמן: איך 61 יכולים לקבוע ש-80 הם אלה שיקבעו?

יעל גרמן: אני חושבת שאם מדברים על 80 אז 80 גם צריכים לקבוע.

אוסאמה סעדי: הייעוץ המשפטי כותב שהשריון המוצע הוא חריג מאוד בחקיקת היסוד.

אוסאמה סעדי: אלה מילים עדינות.

יעל גרמן: אני חושבת שצריך היה לבוא ולומר חד-משמעית שלא רצוי ולא נכון ש-61 חברי כנסת יקבעו 80.

יעל גרמן: אני גם לא אעלה את הנימוק של הפרדת הרשויות; שלמעשה אנחנו כאן מחשקים את ידיה של הממשלה.

יעל גרמן: תמיד אני רואה את הכנסת כרשות שהיא למעשה תת-רשות של הרשות המבצעת, הרי אין לה בכלל יכולת.

יעל גרמן: אבל פה, באופן יוצא דופן, חד-פעמי וחריג בצורה בלתי רגילה, אנחנו באים ונותנים לרשות המחוקקת את הסמכות לחשק את ידיה של הממשלה.

יעל גרמן: זה לא נראה לי הגיוני, אני חושבת שממשלה שנבחרה ברוב כזה או אחר, יש לה רשות לקבל החלטה.

יעל גרמן: את כל זה אני לא אומר.

יעל גרמן: אני רוצה לפנות אליך, ניסן, ולבוא ולומר לך כך.

יעל גרמן: אנחנו גילינו כאן ודיברנו וניתחנו.

יעל גרמן: יש פה למעשה בלוף, זה לא באמת מחשק.

יעל גרמן: בקלות רבה מאוד ניתן לבטל את כל החישוק הזה ואת כל השריון הזה.

יעל גרמן: זה ייקח יום של חקיקה בכנסת של הכול הכול הכול, מטרומית ועד קריאה שלישית, כולל ההצבעות.

יעל גרמן: זאת אומרת שלחוק הזה אין באמת יכולת למנוע משהו.

יעל גרמן: הוא לא יותר, הוא פחות, מהחוק של 2014.

יעל גרמן: אבל יש לו פוטנציאל הרס אדיר.

יעל גרמן: במיוחד בעת הזאת.

יעל גרמן: ואני פונה אליך.

יעל גרמן: אני מבינה שמי שמוביל את החוק הזה מוביל אותו גם מתוך אמונה ואהבה גדולה לירושלים, אין לי ספק.

יעל גרמן: אבל גם אין לי ספק שיש פה מניעים פוליטיים צרים, מפלגתיים, סקטוריאליים.

יעל גרמן: ואני שואלת אותך: האם מניעים סקטוריאליים מפלגתיים צרים הם אלה שצריכים לקבוע את טובת הציבור, לטובת האזור, לטובת מדינת ישראל וביטחונה?

ניסן סלומינסקי: תודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המנכ"ל ביקש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אולי הוא ייתן תשובה למה שביקשנו ממנו.

<רן ישי: אני טעיתי במה שכמעט אמרתי קודם.

<רן ישי: אני התייחסתי רק למזרח ירושלים, לשטח שנוסף בפקודה ב-67'.

<רן ישי: לירושלים כן נוספו שטחים – ב-93', וגם ב-2002 הייתה הצעה, שאני לא יודע אם בסוף הוספה.

<רן ישי: אבל כן הוספו שטחים, במערב העיר.

<רן ישי: יגידו המשפטנים מה חל ומה לא חל, כי אני רואה שהתוספת פה מדברת על הצו של 67', בעוד שכן נוספו שטחים במערב העיר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: איפה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה יכול לפרט?

<רן ישי: לא, אין לי פירוט.

ניסן סלומינסקי: זה חל על הגבולות של ירושלים עד היום?

ניסן סלומינסקי: תודה על האינפורמציה, זה חל עד היום.

<גור בליי: ראינו גם תיקון מסוף 2016, אני חושב שזה לעניין הוספת שטחים באזור רמת רחל.

<איל זנדברג: אין לנו את המידע המדויק.

<איל זנדברג: אני חושב שמשרד הפנים - - -

ניסן סלומינסקי: אבל זה לא רלוונטי - - -

<איל זנדברג: אנחנו לא רוצים להטעות את הוועדה, אבל אנחנו יודעים שהיו תיקונים - - -

ניסן סלומינסקי: זה לא משנה, כי החוק חל - - -

<גור בליי: זה רלוונטי לדעת על מה אנחנו מחילים את החוק.

ניסן סלומינסקי: אבל החוק חל עד מה שיש היום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא על אחרי 67'.

ניסן סלומינסקי: לא, לא, מה שחל עד היום.

ניסן סלומינסקי: אדוני, חמש דקות, בבקשה.

יעל גרמן: עד שיגיעו הנה חברי הקואליציה כדי להצביע.

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כנראה שאתם מנותקים מהמציאות, זה ברור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בעניין של ירושלים, ירושלים המאוחדת נמצאת אך ורק בדמיון החולה שלכם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ולמה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: בואו תסתכלו אם ירושלים היא מאוחדת באמת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, אתה לא רואה את ההבדלים שיש שם?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אפילו הצעירים שהגיעו – כ-100,000 צעירים הגיעו לשם ביום שישי, אני הייתי שם וראיתי, אתם לא ראיתם, כי אתם לא רוצים לראות – הגיעו ואמרו שפגיעה הכי קלה במסגד אל-אקצה לא תעבור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואתם רוצים להגיד: לכם לא יהיה אופק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: האנשים האלה היו יכולים גם לקבוע מי יהיה ראש העיר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היו יכולים לקבוע שברקת, עם כל הגזענות שלו וכל מה שהוא מחולל ומעולל בירושלים, לא יהיה ראש עיר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם היו משתתפים בבחירות הם היו יכולים לקבוע חד-משמעית, אפילו שיהיה ראש עיר ערבי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה המצב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל העמדה הפוליטית, הסיפוח הזה, לא מקובלת, ולכן הם גם לא משתתפים בבחירות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ומה אתה בא ואומר?

עבד אל חכים חאג' יחיא: תשמעו, אנחנו נפגע לכם בכל שבריר של סיכוי להיות חופשיים בעיר שלכם, להיות חופשיים לקבוע לאיזו מדינה אתם שייכים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ולא רק זה: אנחנו, המיעוט, השישה אחוזים האלה, נבוא ונבעיר את כל האזור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם לא רוצים להכיר במציאות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אחרי 50 שנים של כיבוש אתם באים ואומרים, תשמעו, אנחנו נרצה להנציח את הכיבוש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל אין כיבוש לנצח, הכיבוש מסתיים או בהסכם או במלחמה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: דיברתי קודם על המגבלה של הכוח.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם לא רוצים להכיר בזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אני שואל שאלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הדחיפות של החוק הזה – אתם רואים שמתבשל הסכם?

עבד אל חכים חאג' יחיא: תענה לי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם מרגישים שיש הסכם שמתבשל ואתם רוצים לטרפד אותו?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרי אנחנו יודעים על הקיפאון, גם במחשבה וגם במעשים של הממשלה הזאת, שאתם חלק ממנה, החלק המקפיא של המחשבה בממשלה הזאת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש צעדים שאנחנו רואים שמחייבים את החיפזון הזה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא לדון, לא להביא מומחים, לא להביא את האנשים המתאימים, לא לראות מה המשמעות של החוק הזה, לא לחשוב על התוצאות של זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ראש הממשלה מדבר על שלום אזורי, כאילו, נשאיר את הנושא של העם הפלסטיני והנושא של המדינה הפלסטינית לסוף.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם חושבים שהעניין הזה יכול לעבור?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם יכולים להתקדם אזורית?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אפילו שממשלת ישראל, מדינת ישראל, מנסה להפחיד חלק ממדינות המפרץ מאירן – אתם חושבים שזה יכול לעבור?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אתם חושבים שהפחדה מאירן, אם אתם חושבים שתחת המסכה המדומה הזאת אתם יכולים לקדם אינטרסים של מדינת ישראל מול מדינות המפרץ ומדינות ערב אחרות – אתם טועים ואתם מטעים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואני אומר לך, הפגיעה במסגד אל-אקצה – מה שאתם עושים פה זה גם חלק מהפגיעה במסגד אל-אקצה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר לכם, שלטונות יפלו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תזכור את זה, שכולם יזכרו את זה: שלטונות במדינות ערב יכולים ליפול עם ינסו להתקדם ביחסים, אפילו כלכליים, עם מדינת ישראל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ומה שאתם עושים פה זה באים עם חוק פופוליסטי שלא ניתן ליישם אותו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם רק רוצים לחפש כמה קולות בימין.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המאבק שלכם הוא אם הקולות האלה יהיו לבית היהודי, לליכוד או ליברמן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם מתכתשים על אותם קולות, ובשביל מה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: בשביל לפגוע באינטרס הכי חשוב של האזרחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי מוסרית אתה לא יכול להחליט כמה חיילים או אזרחים ייהרגו בגלל השיגעונות שלכם ובגלל הכמה קולות שאתם מחפשים.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך עוד דקה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר לך במפורש: אתם מכריזים מלחמה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ובמלחמה הזו, אני אומר לך, המפסיד הראשון יהיה מדינת ישראל והאזרחים במדינת ישראל – וזה באחריותכם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי אתה לא יכול לבוא עם מיעוט קטן ולאנוס את הממשלה וראש הממשלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: האונס הזה יכאב רק לאזרחים, כי ראש הממשלה, לא כואב לו עם כל התיקים שנמצאים, כי הוא רוצה רק לשרוד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ומי שיכאב את זה זה העם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואני אומר לך, אתם מביאים שואה על מדינת ישראל ועל העם בישראל, כי בנושא הזה אתם לא מקדמים שום דבר, אתם רק סותמים את הגולל על האפשרות להתקדם לשלום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יכול להיות שזה האינטרס שלכם, אבל תשאירו את ההחלטה לעם, אל תשאירו את זה ל"נערי הזוועות".

עבד אל חכים חאג' יחיא: תפסיקו עם זה – לטובת כולם.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: רויטל, את רוצה לדבר?

עבד אל חכים חאג' יחיא: יאללה, הצבעה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה עושה הפסקה, או שאתה רוצה לנאום עכשיו?

ניסן סלומינסקי: לא, אני לא עושה הפסקה.

ניסן סלומינסקי: גור, אתה רצית להגיד כמה מילים, נכון?

<גור בליי: קודם דיברנו באופן כללי על מבנה החוק, אבל אנחנו כן רוצים להתייחס - - -

ניסן סלומינסקי: אני רוצה גם לדבר, אז תשאיר לי כמה דקות.

<גור בליי: אני לא אדבר באריכות.

<גור בליי: יש פה כמה נקודות שלא התלבנו עדיין בדיון, נקודות שמעוררות שאלות לגבי הנוסח של הצעת החוק.

<גור בליי: קודם כול, כמו שגם ציינתי קודם, המשמעות של כל סעיף שריון, ובוודאי של 80, היא הגבלה עתידית של סמכות הכנסת לחוקק.

<גור בליי: אנחנו חושבים שבמקרה הזה צריך הצדקה מיוחדת לדבר מהסוג הזה, כך שפה בהחלט צריך לדון בשאלה מה ההצדקה לשריון ברוב חריג של 80 – רוב שהיום מוגבל רק להוראות שמדברות על השעיה של הדמוקרטיה במובן הצר.

<גור בליי: זה דבר מאוד-מאוד חריג שקיים בחוק יסוד: הכנסת, בעוד שכאן לא מדובר בהוראה מהסוג הזה.

<גור בליי: אנחנו בהוראה שעוסקת בערכי היסוד של מדינת ישראל - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: ומה המסקנה מזה?

<גור בליי: - - והוראה מהסוג הזה משוריינת בהרבה מאוד מקרים ב-61 ולא ב-80, כמו למשל חוק יסוד: משאל עם או כמו הוראות שהיו קודם בחוק יסוד: ירושלים.

<גור בליי: כך שאני חושב שבהקשר הזה יש בהחלט קושי שצריך לתת עליו את הדעת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי ייתן את הדעת אם אתה, היועץ המשפטי, לא נותן את הדעת?

<גור בליי: חברי הכנסת צריכים לתת את הדעת לעניין הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל הם שבויים, אתה יודע, הם בני ערובה.

<גור בליי: נקודה שנייה - - -

תמר זנדברג: מה קרה?

תמר זנדברג: היה פה איזה פינוי?

ניסן סלומינסקי: לא, כולם דיברו, וכל אחד, אחרי שדיבר, החליט ללכת או לא.

תמר זנדברג: אבל אני רואה פה תיקים, מסמכים.

תמר זנדברג: אולי היה איזה פינוי?

תמר זנדברג: לא הודיעו על איזו רעידת אדמה?

תמר זנדברג: אזעקה?

תמר זנדברג: הפסקה בדיון?

תמר זנדברג: זה נראה שאנשים פה עזבו את הדברים וברחו.

<גור בליי: נקודה שנייה שראוי לתת את דעת עליה היא שהעובדה שמבטלים את ההגדרה של "תחום ירושלים" לצורך כל חוק היסוד עלולה ליצור מצב שבו לא ברור לעניין הסעיפים האחרים, למשל הסעיף של מענק ירושלים, על איזה ירושלים היא חלה.

<גור בליי: כי עכשיו אנחנו שמים את ההגדרה של ירושלים רק לעניין סעיף 6, ולעניין הסעיפים האחרים, יש איזושהי אי-בהירות לגבי השאלה על איזה שטחים הם חלים.

<גור בליי: אז זה עוד דבר שצריך לתת עליו את הדעת.

<גור בליי: הדבר השלישי זה קושי - - -

תמר זנדברג: יש פה הסתייגות של חבר הכנסת גליק שירושלים תוגדר עד דמשק.

תמר זנדברג: אבל לאור העיסוק השנה בבניית בית המקדש השלישי זו גם הסתייגות שתתקבל.

<גור בליי: הנקודה השלישית שאני חושב שראוי שהוועדה תיתן את הדעת עליה זה הנושא של הקפאת מצב בירושלים.

<גור בליי: זאת אומרת, ההצעה היא שהסעיף יחול על מה שהיום הוא ירושלים, בלי קשר למה יהיה בעתיד.

<גור בליי: גם זה מעורר שאלה, כי מצד אחד כל ההגנה פה אמורה לתת הגנה לירושלים באשר היא ירושלים.

<גור בליי: כך שאם משהו מחר מצטרף לירושלים, הוא אמור לקבל את אותו מעמד מיוחד, ואם הוא נגרע מירושלים אז אמור להיגרע ממנו המעמד המיוחד.

<גור בליי: זאת בעוד שפה מוצע להקפיא את המצב היום, כך שאם שטח מסוים יוצא מירושלים מחר, הוא ייהנה מאותו מעמד מיוחד, למרות שהוא כבר לא ירושלים, ובאותה מידה, אם מצרפים שטח לירושלים, הוא לא ייהנה, למרות שהוא כאילו כן צריך להיות.

<גור בליי: זאת אומרת, כל התכלית של להגן על ירושלים באשר היא ירושלים – הקפאת המצב מעוררת איזושהי בעייתיות בעניין.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להשיב ולהסביר.

ניסן סלומינסקי: נכון ש-80 חברי כנסת זה דבר שהוא לא רגיל.

ניסן סלומינסקי: אבל גם ירושלים היא לא דבר רגיל.

ניסן סלומינסקי: ואנחנו חושבים שירושלים - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: גם הדם שיישפך שם הוא לא דבר רגיל.

ניסן סלומינסקי: אני נתתי לך לדבר בשקט ולא הפרעתי.

יהודה גליק: הדם שיישפך?

יהודה גליק: הרי דם שופכים - - -

ניסן סלומינסקי: לא, יהודה, עזוב, כבר עברנו את הכול, כולם כבר דיברו פעמיים, אני רק מסכם את הנושא.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שראויה ירושלים, למרות שבאמת אין הבדלים מהותיים מאוד בין מה שקיים היום.

ניסן סלומינסקי: ..

ניסן סלומינסקי: יש את החוק הכולל - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: החוק הזה הוא - - -

ניסן סלומינסקי: שנייה, שנייה, תן לי דקה.

ניסן סלומינסקי: יש את החוק הרגיל שחל על כל מדינת ישראל, שאומר מה עושים אם רוצים למסור חלק משטחי הריבונות של מדינת ישראל בכל מדינת ישראל.

ניסן סלומינסקי: ויש חוק נוסף, שחל על ירושלים בנפרד, שנותן הקפדה מיוחדת.

ניסן סלומינסקי: והחוק שמוצע כאן בא לתת עוד דגש לחוק של ירושלים.

ניסן סלומינסקי: שבמקום שיצטרכו 61, יצטרכו 80 חברי כנסת.

ניסן סלומינסקי: אבל מאחר שאנחנו ערים לחלק הדמוקרטי של העניין, אז אמרו שאם הכנסת תרצה לבטל את השריון ברוב של 61, היא רשאית לבטל את השריון, ואז זה נכנס למסגרת הרגילה של החוקים הרגילים שקיימים בנושא הזה.

יהודה גליק: אז אם 61 יכולים לבטל את החוק, אז ברגע שירצו להעביר את החוק אז 61 יבטלו את החוק.

ניסן סלומינסקי: בסדר, אבל אמרנו שזו עוד חומה בנושא.

תמר זנדברג: אפשר להסביר את הקשר בין שני החוקים?

ניסן סלומינסקי: הסברנו את זה באריכות ועסקנו בזה הרבה מאוד.

תמר זנדברג: היועץ המשפטי הסביר?

ניסן סלומינסקי: גם הוא הסביר וגם אני הסברתי.

ניסן סלומינסקי: ותאמיני לי, הסברנו אותו דבר את הנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: עכשיו, אני אומר שוב, בתשובה למה שידידי שאל כל הזמן, האם יש איזה הסדר שבגללו אנחנו מזדרזים לגביו - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: חס משלום.

ניסן סלומינסקי: כשמדובר על הסדר אז ההסדר זה לא השלב שיושבים בחדר וחותמים ואני עכשיו רואה ואני אומר "רגע, רגע - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש מגעים בכלל?

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש תחילה של תהליך?

ניסן סלומינסקי: רגע, תן לי דקה.

תמר זנדברג: הבית היהודי נכנס לבונקר.

ניסן סלומינסקי: חבר'ה - - -

יהודה גליק: - - - אנחנו פוחדים שמחר אתם תפוצצו את - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שמפוצץ זה אתה והממשלה שלך.

יהודה גליק: פוחדים שמחר אתם תאיימו לפוצץ את המזרח התיכון - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: - - - בסוף אתם תתאבדו.

תמר זנדברג: אתם תצאו למלחמת שלום המגנומטר.

יהודה גליק: אני מבין שאנחנו רצחנו שני שוטרים, אנחנו רצחנו - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם רצחתם הרבה - - -

יהודה גליק: אנחנו רצחנו שני שוטרים - - - ?

ניסן סלומינסקי: לא, די, יהודה, הדיון התנהל כאן בצורה מכובדת פרט לקטע הראשון, אז אני רוצה - - -

תמר זנדברג: עוד שישה הרוגים ואתה אפילו - - -

יהודה גליק: מי שהרג זה הרוצחים.

יהודה גליק: אף מגנומטר לא הרג אף אחד.

ניסן סלומינסקי: יהודה, באמת, נו.

ניסן סלומינסקי: הדיון היה מכובד ואני לא רוצה להיכנס לזה.

תמר זנדברג: למה הורדתם את המגנומטר?

ניסן סלומינסקי: תמר, עזבו, באמת.

ניסן סלומינסקי: חאג' יחיא, אני רוצה להסביר מה זה משא ומתן.

ניסן סלומינסקי: יש שלב של משא ומתן שכבר נכנסים לחדר.

ניסן סלומינסקי: אם אתה רוצה לעצור אותם על ידי חוק שלא נכנסים לחדר – טו לייט.

ניסן סלומינסקי: יש שלב קודם יותר, שמתחיל משא ומתן - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: התחיל?

ניסן סלומינסקי: רגע, שנייה, תשמע אותי דקה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני שאלתי שאלה ספציפית, לא שאלתי על התאוריה.

ניסן סלומינסקי: תשמע אותי דקה ואתה אחר כך תבין אותי.

ניסן סלומינסקי: כשיש משא ומתן, יכול להיות שגם אז זה טו לייט.

ניסן סלומינסקי: יש שלב לפני כן, שכל אחד מהמנהיגים והפוליטיקאים מתחיל לחשוב בראשו האם כדאי וכו'.

ניסן סלומינסקי: החוק הזה מתחיל לדבר גם אם עדיין אין משא ומתן בפועל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אתה בעצם אומר שיש סכנה שיהיה משא ומתן?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה מדבר על משא ומתן בסכנה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם לא הבנתי תקן אותי.

ניסן סלומינסקי: אבל תן לי לסיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה אומר שמשא ומתן זה סכנה.

ניסן סלומינסקי: תן לי לסיים.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שהחוק הזה נועד גם למי שעדיין בשלב של חשיבה.

ניסן סלומינסקי: שהוא חושב שאולי - - -

מסעוד גנאים: - - -

ניסן סלומינסקי: כבר סגור?

מסעוד גנאים: אין לי זכויות בירושלים לפחות?

יהודה גליק: לפי ההתנהלות שלך ביום שישי באמת יש ספק אם זה - - -

ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב, חאג' יחיא, שיש את השלב של המחשבה של המנהיגים.

ניסן סלומינסקי: החוק הזה בא לומר להם כך: כשאתם עוד חושבים, מאחר שיש רוב מוחלט, רוב טוטלי בעם לגבי ירושלים, אז זה אומר למנהיגים, חבר'ה, אתם ת - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם יש רוב מוחלט אז ממה אתה מפחד?

עבד אל חכים חאג' יחיא: מ-61?

עבד אל חכים חאג' יחיא: ממשאל עם?

ניסן סלומינסקי: אני לא מפחד מכלום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז למה החוק הזה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: תסביר בהיגיון, בלי פופוליזם.

ניסן סלומינסקי: חוק לא בא רק בגלל שמפחדים, חוק בא לקבוע מדיניות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה אומר שיש רוב בעם, אתה אומר שיש רוב בכנסת, אבל אתה בא לשריין 80.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז תגיד ממה אתה מפחד.

ניסן סלומינסקי: אמרתי, אני לא מפחד.

ניסן סלומינסקי: אני מנסה להסביר לך שהחוק לא בא בגלל שהוא מפחד.

ניסן סלומינסקי: נניח שאנחנו כותבים שאסור לרצוח, האם אני עושה את זה כי אני מפחד שמישהו יירצח, או שאני רוצה לקבוע תפיסת עולם שאסור לרצוח?

עבד אל חכים חאג' יחיא: המצב הקיים בחוק לא מספק?

ניסן סלומינסקי: אני חושבים שצריכים לחזק אותו קצת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: 61 ומשאל עם לא מספק?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה רוצה לבטל את כל הדמוקרטיה?

ניסן סלומינסקי: לא, כבר הסברנו שזה לא מבטל את הדמוקרטיה ולא מבטל כלום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה חד-משמעי מבטל, וגם שמענו את היועץ המשפטי.

ניסן סלומינסקי: אבל הסברנו לך ש - - -

מסעוד גנאים: כאשר אתה מחליט על 80 במקום 61 אז אתה – בסוגריים, בדרך דמוקרטית – רוצה לעכב מהלכים בעתיד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: איזה דמוקרטית?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה מבטל את הדמוקרטיה, זה לא בדרך דמוקרטית.

ניסן סלומינסקי: טוב, כמה אני יכול... אני כבר צרוד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה שאתה צרוד זה הזדמנות לשתוק ולחשוב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תגיד לי, מה האופציה האחרת לשלום?

עבד אל חכים חאג' יחיא: סטטוס-קוו?

ניסן סלומינסקי: אתה בטוח ששלום יבוא רק אם נוותר.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נוותר ונוותר ואז יבוא השלום, זה מה שאתה חושב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: על מה אתה מוותר?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה כובש.

ניסן סלומינסקי: שאם נוותר ונוותר אז יהיה סיכוי לשלום, נכון?

ניסן סלומינסקי: אבל המציאות לימדה אותנו עד היום שזה לא הביא אותנו לשלום.

ניסן סלומינסקי: אולי כיוון אחר כן יכול להביא לשלום.

ניסן סלומינסקי: אל תהיה בטוח.

עבד אל חכים חאג' יחיא: איפה היו הוויתורים שעליהם אתה מדבר?

ניסן סלומינסקי: נניח בעזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה חושב שזה ויתור?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה השקר הגדול ביותר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה פריסה מחדש, זה חנק לעזה, זה מצור.

ניסן סלומינסקי: אתה יכול להגיד לחבריי שזו אחיזת עיניים?

ניסן סלומינסקי: לחבריי שעוד מתגלגלים ואין להם עוד בית אפילו?

עבד אל חכים חאג' יחיא: בטח.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה פריסה מחדש, זה כדי להקטין את המספר של האבדות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אתה שולט בים, ביבשה, באוכל, בחשמל - - -

ניסן סלומינסקי: שנייה, תעשו סדר בישיבה.

ניסן סלומינסקי: מה אתה אומר?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה מדבר על עזה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: עזה היא עדיין שטח כבוש על ידי מדינת ישראל.

ניסן סלומינסקי: רצית דוגמה אז נתתי לך דוגמה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל הדוגמה לא נכונה.

מסעוד גנאים: אילו הצעת החוק הזאת הייתה בזמנו של בגין האם הוא היה נסוג מסיני?

יהודה גליק: כן.

יהודה גליק: היו 81 שתמכו.

מסעוד גנאים: אילו היה הליכוד כמו שהוא היום, היו לו אפס.

מסעוד גנאים: הוא לא היה זוכה באף אצבע שלכם להצביע איתו.

ניסן סלומינסקי: אתה חושב שבגין היה מוותר בירושלים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה יודע מה ההבדל?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה מונע משא ומתן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה רואה את המשא ומתן כסכנה.

תמר זנדברג: נכון, הוא גאה בזה, זה מה שהוא רוצה לעשות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה בעצם רוצה למנוע משא מתן, כי הסכנה מבחינתך זה משא ומתן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: והאופציה האחרת - - -

יהודה גליק: נכון, באמת לא כדאי לשאת ולתת עם כאלה ששוחטים משפחות.

יהודה גליק: אנחנו לא רוצים שום משא ומתן עם אנשים ששוחטים אנשים בליל שבת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: החלופה לשלום זה מלחמה, החלופה לשלום זה מלחמה.

יהודה גליק: לא רוצים משא ומתן עם שוחטים, עם רוצחים.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אני מבקש מכולם לשבת.

תמר זנדברג: אפשר רשות דיבור בבקשה?

ניסן סלומינסקי: לא, די, נגמרה רשות הדיבור, כבר נתנו לכולם.

תמר זנדברג: אבל לי לא נתת.

ניסן סלומינסקי: מי שהגיע עכשיו.

ניסן סלומינסקי: ..

ניסן סלומינסקי: מה אני אעשה.

ניסן סלומינסקי: ישבנו כאן שלוש שעות, כולם דיברו, אפילו פעמיים-שלוש - - -

תמר זנדברג: מה זה שלוש שעות לעומת 3,000 שנה שירושלים היא עיר הנצח?

תמר זנדברג: הנושא מספיק חשוב כדי לשמוע - - -

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי, אני מבקש שקט.

ניסן סלומינסקי: תקריא בבקשה את השמות.

תמר זנדברג: רגע, יש כאן חברי כנסת שלא דיברו.

ניסן סלומינסקי: אני יודע, מה אני אעשה.

טלב אבו עראר: מה זאת אומרת?

טלב אבו עראר: עכשיו הגענו.

טלב אבו עראר: אפשר לדבר בבקשה?

תמר זנדברג: אדוני היושב-ראש, אני מבקשת רשות דיבור.

טלב אבו עראר: תן לכל אחד שתי דקות.

ניסן סלומינסקי: לא.

שולי מועלם-רפאלי: - - -

תמר זנדברג: עם הנצח לא מפחד מדרך ארוכה - - -

ניסן סלומינסקי: שולי, די, מספיק כבר, למה אתם נכנסים ומתחילים את הוויכוחים?

ניסן סלומינסקי: די, באמת.

טלב אבו עראר: תן לנו לדבר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: החוק הזה בא... חס משלום שיהיה משא ומתן, חס משלום.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אני מעלה להצבעה.

ניסן סלומינסקי: את ההצבעה אנחנו נעשה בקריאה של הרשימה.

תמר זנדברג: לא, סליחה - - -

טלב אבו עראר: תן לנו לדבר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אין תהליך, אין משא ומתן - - -

<קריאות: - - -

<גור בליי: הנוסח זה הנוסח שהקראתי קודם, עם התיקון שאנחנו מפנים לא לשטח שמתואר בתוספת לצו סדרי השלטון והמשפט, אלא לשטח שמתואר בתוספת להכרזה על הרחבת עיריית ירושלים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה החיפזון הזה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היועץ המשפטי, אתה דיברת מילים קשות על החוק הזה ועל השינוי של 80 - - -

<קריאות: - - -

תמר זנדברג: אנחנו רוצים רשות דיבור לפרוטוקול - - -

ניסן סלומינסקי: רבותיי, מי בעד לאשר הצעת חוק יסוד: ירושלים בירת ישראל - - -

טלב אבו עראר: תן לנו לדבר, למה אתה לא נותן לנו לדבר - - -

תמר זנדברג: אדוני היושב-ראש - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: רגע, היועץ המשפטי מדבר מילים קשות על השריון הזה - - -

טלב אבו עראר: תן לנו לדבר - - -

ניסן סלומינסקי: מי בעד - - -

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אני מבקש להוריד את הידיים - - -

<קריאות: - - -

תמר זנדברג: אנחנו מבקשים רשות דיבור - - -

ניסן סלומינסקי: מי בעד החוק?

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי בעד שפיכת דמים?

ניסן סלומינסקי: כל אחד יגיד אם הוא בעד או נגד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי בעד שפיכת דמים?

נורית קורן: על מי אתם מאיים?

נורית קורן: - - -

אורן אסף חזן: נשפכו דמים בגלל ההסתה שלך - - -

<אסף פרידמן: ניסן סלומינסקי?

ניסן סלומינסקי: בעד.

<אסף פרידמן: שולי מועלם?

שולי מועלם-רפאלי: בעד.

<קריאות: - - -

<אסף פרידמן: עודד פורר?

<אסף פרידמן: עודד פורר?

<אסף פרידמן: עודד פורר?

עודד פורר: בעד.

<אסף פרידמן: יהודה גליק?

יהודה גליק: בעד.

<אסף פרידמן: נורית קורן?

נורית קורן: בעד.

<אסף פרידמן: ענת ברקו?

תמר זנדברג: מה זה, יש אנשים שעוד רוצים לדבר, יש חברי כנסת שרוצים לדבר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה זאת הכוחנות הזאת?

<אסף פרידמן: ענת ברקו?

<אסף פרידמן: ענת ברקו?

ענת ברקו: בעד.

תמר זנדברג: תתביישו לכם.

טלב אבו עראר: תן לנו לדבר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה זה, כיבוש של הכנסת.

<אסף פרידמן: רויטל סויד?

רויטל סויד: נגד.

<אסף פרידמן: מרב מיכאלי?

מרב מיכאלי: נגד.

<אסף פרידמן: עוד מישהו מהבית היהודי - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה עוד כיבוש של הכנסת.

מרב מיכאלי: אדוני, אי אפשר לקיים ככה הצבעה.

<אסף פרידמן: זוהיר בהלול?

<אסף פרידמן: נגד.

<קריאות: - - -

<אסף פרידמן: במקום אוסאמה, מסעוד גנאים?

מסעוד גנאים: נגד.

עודד פורר: אתם מנסים לפוצץ את ההצבעה?

טלב אבו עראר: זו כוחנות.

<אסף פרידמן: יעל גרמן?

יעל גרמן: נגד.

<אסף פרידמן: אלעזר שטרן?

אלעזר שטרן: נגד.

<אסף פרידמן: טלי פלוסקוב?

טלי פלוסקוב: בעד.

<אסף פרידמן: מיכאל מלכיאלי?

מיכאל מלכיאלי: בעד.

<קריאות: - - -

<אסף פרידמן: אליעזר מוזס?

מנחם אליעזר מוזס: בעד.

<אסף פרידמן: תמר זנדברג?

תמר זנדברג: בוודאי שאני נגד, וכל הדיון הזה הוא לא חוקי.

תמר זנדברג: אתם לא יכולים לנהל דיון בצורה כזאת על חוק כזה.

תמר זנדברג: זה חוק יותר - - -

ניסן סלומינסקי: רבותיי, תשעה הצביעו בעד, שבעה הצביעו נגד.

ניסן סלומינסקי: הוועדה אישרה לקריאה ראשונה את הצעת חוק יסוד: ירושלים בירת ישראל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מבקש רביזיה.

ניסן סלומינסקי: הרביזיה תהיה ב-13:55.