ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 240, 2017-10-31 09:51

אברהם נגוסה: בוקר טוב לכולם.

אברהם נגוסה: אנחנו דנים היום בנושא עולים חדשים במכינות הקדם צבאיות.

<קריאה: ובשנת שירות.

אברהם נגוסה: בסדר, תרחיבו אחר כך.

אברהם נגוסה: לציון יום תרומת מתנדבי שנת השירות וחניכי המכינות הקדם צבאיות.

אברהם נגוסה: אני מאמין ששילוב עולים במכינות קדם צבאיות עוזר לעולים חדשים והוותיקים לשפר את הקליטה שלהם בצבא ובחברה הישראלית.

אברהם נגוסה: אני מרגיש שזו דרך מצוינת לשפר את הקליטה ושילובם מצד אחד, ולתרום לשירות משמעותי ותורם יותר לעולים בצבא.

אברהם נגוסה: הנושא הזה כמובן הצבא הוא המקום הכי טוב לקליטתם ושילובם של עולים חדשים, וכמובן המכינות הקדם צבאיות יותר יחזק אותם להשתלב ולהתקדם.

אברהם נגוסה: אנחנו רואים את הנושא כמאוד חשוב, וקבענו את הדיון במסגרת היום שהכנסת מציינת היום.

אברהם נגוסה: איתי נמצאת חברתי חברת הכנסת קסניה סבטלובה, חברה בועדה.

אברהם נגוסה: לפני שאני נותן את רשות הדיבור לאחרים, אם את רוצה להתייחס בשלב זה?

קסניה סבטלובה: לא, בוא נשמע קודם אחרים.

אברהם נגוסה: רשות הדיבור לניסים שלם, יו"ר תנועת הנוער.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<ניסים שלם: שלום, בוקר טוב לכולם אנחנו נחלק את זה בצורה, לפחות של תנועות הנוער בגלל שחוץ ממני אף אחד עוד לא נכנס עוד.

<ניסים שלם: אני אפתח בכמה מילים, נחכה שגם הנערים והנערות יגיעו על מנת שיוסיפו.

<ניסים שלם: אני רוצה לברך את הכנסת על ההזמנה ליום הזה, אני חושב שמיטב הנוער יושבים פה, בנות השירות, המכינות, הארגונים.

<ניסים שלם: אני חושב שהאור הזה של הצעירים האלה שמקרינים לנו, אנחנו המבוגרים גם מסתכלים עליהם ואנחנו רואים שהחברה הישראלית הולכת לכיוונים נכונים.

<ניסים שלם: כל הנושא של קליטת עליה בתוך המגזר השלישי, בתוך החברה האזרחית, אני חושב שגם אנחנו עומדים מול הכנסת, מול הממשלה, מול הגופים האחרים, ואנחנו מראים איך עושים את זה.

<ניסים שלם: וההוכחות הן בשטח.

<ניסים שלם: זה אומר אותם בני נוער שנקלטים בשנת השירות לדוגמה, מתחילים ד', ה', ו', הם מכינים את עצמם לקראת השלב הזה של השירות.

<ניסים שלם: לא כל ילד נכנס לשם, ואנחנו יודעים את זה וזה חבל ואין מספיק תקנים וזה חבל.

<ניסים שלם: אבל כל נער ונער שנכנסים יוצר מצב שהתנועה, אחר כך מסתכלים עליהם, על אותם מאות ילדים, מדובר על 2,000 חבר'ה שנמצאים היום בשנת שירות, בחלקם עולים חדשים, בחלקם מבני העדה האתיופית שגדלו בתוך תנועות הנוער, זה אומר גדלו, עשו את כל המסלול ונכנסו לשנת שירות, והיום אני חושב שהם המנהיגים בשטח, הם מנהיגים של קבוצות חברתיות שעושים שינוי חברתי בתוך החברה הישראלית.

<ניסים שלם: אנחנו נחכה שהם יגיעו שנשמע גם אותם מדברים.

<ניסים שלם: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו ממשיכים לשמוע.

אברהם נגוסה: אני לא יודע מי נמצא מתנועות הנוער, טל מדר נמצאת?

<ניסים שלם: לא, היא לא נמצאת.

אברהם נגוסה: נציג משרד העלייה והקליטה, אולי תעדכן אותנו מה אתם עושים, מה החלק שלכם בנושא הזה ואיך אתם משתלבים במהלך הזה ושיתוף הפעולה ביניכם.

אברהם נגוסה: נשמח לשמוע.

<רן קלדרון: אני מנהל תחום צה"ל במשרד העלייה והקליטה.

<רן קלדרון: מי שאחראי בעצם בלעדית על הנושא הזה של המכינות הקדם צבאיות וגם שנת השירות זה משרד הביטחון, האגף הביטחוני חברתי, הם בעלי הבית.

<רן קלדרון: אנחנו שותפים לחלק מהמהלכים, אני יכול לפחות לציין את כמות המשתתפים העולים כמו שאנחנו מכירים אותם בתוך התהליך הזה, מדובר בעשרות בודדות של עולים וכל האלפים שמשתתפים זה סדר גודל, אם הבנתי את הנתונים נכון ממשרד הביטחון, בסביבות ה-7,000 שמשתתפים בכלל המכינות והכל, כמות הנתונים על פי הנתונים שאני קיבלתי ממשרד הביטחון זה עשרות בודדות, 20 או 30 חבר'ה שהם משתתפים.

אברהם נגוסה: מתוך 7,000 זה 20-30 עולים?

<רן קלדרון: עולים לפי הגדרות המשרד.

<רן קלדרון: כן.

אברהם נגוסה: זה מספר, נראה לי מוזר, לא?

קסניה סבטלובה: שזה עד 10 שנים בארץ ו-15 מעליית אתיופיה.

אברהם נגוסה: מה הסיבה?

אברהם נגוסה: אתה יכול לומר לנו?

<רן קלדרון: אני יכול אולי, שני דברים, אני לא רוצה לדבר בשם משרד הביטחון כי הם בעלי הבית של הדבר הזה, אבל אני יכול להגיד שני דברים מההבנה שלי,

<ניסים שלם: הנתון לא נכון פשוט.

<ניסים שלם: הנה משרד החינוך,

קסניה סבטלובה: אנחנו נשמח לשמוע.

אברהם נגוסה: נשמח ממשרד החינוך.

אברהם נגוסה: אבל בואו ניתן לו את רשות הדיבור למשרד הקליטה, ואנחנו נשאל אותו.

<רן קלדרון: אני רק אומר את ההבנה הצנועה שלי מהעניין הזה, אמרתי שוב, אני מזכיר, משרד הביטחון הוא בעל הבית.

<רן קלדרון: ההבנה שלי – אחת – זה להאריך את השירות בשנה, לא כל העולים רוצים את המסגרת של להאריך את השירות לכאורה הצבאי בשנה, דבר שני, יש מסגרות להבנתנו שהן לפעמים יותר אטרקטיביות ומעדיפים להגיע במסגרתם, או למשל גרעיני צב"ר, שמתחילה הכנה בחו"ל דרך הצופים, מגיעים לשלושה חודשי הכנה ודרך זה הם מתחברים.

<רן קלדרון: זאת ההבנה הצנועה שלנו מהעניין הזה.

<רן קלדרון: המספרים גם מתחברים אל מול התקצוב שאנחנו נותנים לעניין הזה.

<רן קלדרון: אני אגיד משהו על החלק הזה, כבר בסוף שנה שעברה זיהה משרד העלייה והקליטה צורך לסיוע ותמיכה בקרב העולים הבודדים שעלו לארץ שנה לפני הגיוס, כאן אולי אני מתקן, אני מדבר על האוכלוסייה הזאת, כי זו האוכלוסייה שאנחנו לפחות תומכים בה, אותם עולים בודדים שמגיעים ולוקחים חלק או בשנת שירות או בקדם צבאי.

<רן קלדרון: הצורך נגע בחצי השני של השנה שהם נמצאים כאן

<רן קלדרון: לאחר שהם סיימו את סל הקליטה שהוא בגובה של 2,622 שקל ובעצם היה חסר להם החצי השני מבחינת התמיכה.

<רן קלדרון: המשרד זיהה את זה בסוף שנה שעברה ובהוראת שעה שיצאה בתחילת השנה הזאת, הוראת שעה של המשרד, מעניק משרד העלייה והקליטה לאותם עולים בודדים דמי קיום בסך 1,524 שקלים בחודש, כמובן לחצי השנה השניה עם תום סיום סל הקליטה, ועד הגיוס.

<רן קלדרון: זה אלה שמגיעים לשנה, השלמנו את החצי השני ובעצם בסכום הראשון באותו סל קליטה מגולם גם שכר דירה למשך שנה.

<רן קלדרון: לכן ההשלמה והצורך היה לדמי קיום.

<רן קלדרון: הצורך זוהה, ויצאה הוראת שעה וזה כבר יצא לדרך מתחילת השנה, מפברואר.

אברהם נגוסה: להגדיל את מספר העולים החדשים שישתלבו במסגרת, מי צריך להוביל את הדבר הזה ומי רואה את זה כאינטרס?

אברהם נגוסה: כמובן כל המשרדים רואים את זה כאינטרס לאומי, לשלב ולחזק את העולים החדשים, אבל בראש ובראשונה אחריותו של משרד הקליטה להיות הפה של העולה וגם לדאוג, שנמצא בהגדרה של הזכאות, האם משרד הקליטה לא לקח יוזמה לדבר עם משרד הביטחון ולעודד את העולים להשתלב במסגרת?

אברהם נגוסה: האם עשיתם את זה?

<רן קלדרון: אני אומר שוב, כל העיסוק סביב הדבר הזה, צריך גם להסתכל אל מול עידוד עליה וגם אל מול הסוכנות, כל הקבוצות שעובדות מול עידוד העלייה בחו"ל.

<רן קלדרון: לפי מה שאני מכיר, גם ממפגשים עם הנוער בחו"ל הנוער מעדיף מסגרות אחרות שדרכן הוא חושב שההשתלבות שלו בתוך השירות בצה"ל תהיה הכי נכונה.

<רן קלדרון: ולוקחים למשל את גרעין צב"ר שדיברתי עליו קודם, שהוא מסלול יחסית אטרקטיבי.

<רן קלדרון: מגיעים כקבוצה, כגרעין, עושים הכנה בחו"ל, הצופים מזהים את הצורך, אוספים את כולם.

<רן קלדרון: מגיעים לארץ שלושה חודשים לפני, נכנסים למסגרת של קיבוץ שבעצם מחבק את כל הקבוצה הזאת, מקבלים שם מסגרת תומכת, יום יומית עם משפחות מאמצות, כולל אולפן מאוד אינטנסיבי שמביא אותם לנקודת זינוק הרבה יותר טובה במהלך השירות.

<רן קלדרון: המסגרת הזאת מכה גלים והחבר'ה הצעירים מעדיפים כנראה להגיע עם מסגרת כזאת, עם קבוצה, כקבוצה של שווים וכנראה להמשיך.

<רן קלדרון: זה מה שאני יכול להגיד מהגזרה שלנו.

אברהם נגוסה: תודה רבה לך.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע מנציגת משרד החינוך, יש לך מחלוקת על הנתונים שהוצגו כאן, את יכולה לתת לנו את התמונה הכללית?

<גילת דנה: כן.

<גילת דנה: אני ממינהל החברה ונוער במשרד החינוך.

<גילת דנה: אני שמחה לומר שאנחנו העמדנו קרן מלגות לשנת י"ג זה אומר גם לקדם צבאי וגם לש"ש.

<גילת דנה: הפריזמה שלי היא על הדרך החדשה של יוצאי אתיופיה.

<גילת דנה: אנחנו הענקנו 320 מלגות בתשע"ח, מקווים לחלק 450 השנה.

<גילת דנה: תיכף יהיו לנו נתונים, בנובמבר, אני מקווה שיהיו כבר נתונים על החלוקה.

<גילת דנה: וזה רק יוצאי אתיופיה, כך שבוודאות לגבי - - -

<רן קלדרון: יוצאי אתיופיה שהם עולים חדשים?

אברהם נגוסה: לא.

אברהם נגוסה: זה לא מתייחס, התכנית הממשלתית החדשה לא מתייחסת לעולים חדשים.

<גילת דנה: נכון, אלא מעל 15 שנים.

אברהם נגוסה: לכן גם אני רוצה להזכיר שבתכנית כתוב כל שנה 1,000.

אברהם נגוסה: אם את אומרת לי שזה 300 ומשהו לפני שנה, ועכשיו אתם מתכוונים ל-400 ומשהו, אני רוצה לדעת את היתר, לאיזה מסגרות שילבתם אותם או שבכלל לא שילבתם?

<גילת דנה: אוקיי.

<גילת דנה: העניין הוא שאנחנו מצאנו שהמודעות בקרב העדה בכלל לגבי שנת שירות, קד"צ וכולי, והאפשרות לקבל מלגה היא לא גבוהה, ואנחנו בחרנו את המקום הזה כמקום משמעותי להתפתחות אישית ומוביליות בחברה הישראלית, זה מוכח.

<גילת דנה: לכן אנחנו פונים גם למגשרים, גם למנהלי יחידות נוער, גם למנהלי בתי ספר, להגביר את המודעות.

<גילת דנה: ברגע שאת או אתה מעוניינים באחת המכינות, המכינה מתומרצת ונותנת את המלגה, לא אנחנו.

<גילת דנה: לא צריך להגיע אלינו.

<גילת דנה: מספיק שאתה מגיע למכינה וכבר שם יודעים את הנוהל.

<גילת דנה: מעבר לזה, בהכנות עם תנועות הנוער כבר יצאה תקנת תנועות הנוער עם סבסוד לחניכים יוצאי העדה כדי שגם בהרשמה, במפעלים, במחנות הקיץ יהיה סבסוד ויהיו חניכים, שוב, מקום למוביליות בחברה הישראלית והתפתחות אישית, וכאן יש לנו, נוכל להציג מספרים מאוד יפים גם תנועות וגם ארגונים, כ-6,500 חניכים שאנחנו את זה מתכוונים להעלות ב-1,000 כל שנה.

אברהם נגוסה: אני רוצה שיהיה ברור, אנחנו התחלנו בעולים חדשים.

אברהם נגוסה: את הכנסת אותנו לתכנית הממשלתית שלא שייכת לעולים החדשים.

אברהם נגוסה: אני רוצה להחזיר קודם כל את הנושא לעולים.

אברהם נגוסה: נציג משרד הקליטה אמר שמתוך 7,000 שמשרד הביטחון הכניס למסגרת, בין 20-30 הם עולים חדשים.

אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת, שמעתי שיש לך מחלוקת לגבי הנתון הזה, אז מה הנתון של משרד החינוך לגבי העולים החדשים.

אברהם נגוסה: אל תיכנסי לתכנית הממשלתית, זה החלק הבא שאשאל אותך עליו.

אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת עכשיו כמה עולים חדשים השתלבו במסגרת הזאת שאנחנו דנים עליה היום.

<גילת דנה: מבחינה ארצית אנחנו נעזרים בראמ"ה, הרשות הארצית למדידה והערכה, והם נתנו לנו אומדן ארצי של 20% מכלל תנועות הנוער למשל, הם עולים חדשים או עולים מכל הארצות.

אברהם נגוסה: בואי נלך על המספר שהוא נקב בו, 7,000.

אברהם נגוסה: את אומרת ש-20% מתוך 7,000 הם עולים חדשים.

<גילת דנה: 7,000 אמרת בקד"צים?

<רן קלדרון: בגדול זה הנתון שאני מכיר ממשרד הביטחון.

<גילת דנה: משרד החינוך, ראמ"ה, לא בודקת אחרי גיל 18.

<גילת דנה: בודקת עד גיל 18 ואנחנו תלויים בראמ"ה.

<גילת דנה: אז שנת י"ג, קד"צ.

אברהם נגוסה: אנחנו דנים היום על המכינות הקדם צבאיות.

אברהם נגוסה: למי מיועד?

<גילת דנה: מעל גיל 18.

<גילת דנה: ושם, בדרך החדשה נותנים מלגות כדי לתמרץ.

<קריאה: לצעירים יוצאי אתיופיה.

<גילת דנה: כן.

<קריאה: אבל לא קשור לעולים חדשים.

<גילת דנה: נכון.

<גילת דנה: אין - - -

אברהם נגוסה: בואו נעשה סדר.

אברהם נגוסה: הנתון שהוא נתן זה עולים חדשים.

אברהם נגוסה: עולים חדשים הכוונה ל-10 שנים ו-15.

<קריאה: אנחנו מייצגים את מועצת המכינות, אז אם אפשר גם להתייחס לנתונים.

אברהם נגוסה: אנחנו נגיע אליכם.

<ניסים שלם: משרד הקליטה הוא לא אינדיקציה למי יש היום במכינות או בשירות לאומי או בשנת שירות, ואני אגיד לך למה.

<ניסים שלם: משרד הקליטה לפני 4 שנים התנתק מתנועות הנוער.

<ניסים שלם: הודיעו לנו רשמית שהם לא מטפלים ולא העבירו כסף כבר 4 שנים, זה אומר שאנחנו והם כבר לא מעבירים רשימות, אין לנו קשר עם משרד הקליטה.

אברהם נגוסה: אבל שיהיה ברור, כי הוא אמר לפני כמה דקות שהנתון הזה התבסס בגלל שהם מעבירים תקציב למשרד הביטחון.

<קריאה: אני יכולה להגיד על זה משהו על החיילים הבודדים אם אתם רוצים.

אברהם נגוסה: אני רוצה להבין בדיוק.

<ניסים שלם: מדובר בתנועות עולמיות, שלא נתבלבל.

<ניסים שלם: יש תנועות ארציות ויש עולמיות.

<ניסים שלם: כשהוא דיבר על צבא, זו תנועת הצופים העולמית שמביאה בני נוער לפה.

<ניסים שלם: זה משהו אחר לגמרי.

<ניסים שלם: תבינו, אם אנחנו מדברים על 7,000 חבר'ה שמתגייסים למכינות ושנת שירות, מתוך ה-7,000, 2,100 מתנועות הנוער, יש עוד בנושא של ארגונים, יש מהתנועה הקיבוצית, מדובר עד 2,000 שלא נמצאים בכלל בתקנה של משרד החינוך.

<ניסים שלם: אם אתה מסתכל על כל המכלול הזה, כשילד שלי נכנס לשנת שירות אני לא מודיע לא למשרד הקליטה ולא לצבא.

<ניסים שלם: אין לי פריבילגיה שאני יודע הוא עולה חדש.

אברהם נגוסה: גם אם הם עולים חדשים?

<ניסים שלם: לא, כלום.

<ניסים שלם: אני לא מקבל עבורו כלום.

<ניסים שלם: והנה משרד החינוך פה.

<ניסים שלם: ילד הוא ילד, לא משנה מה.

<ניסים שלם: עכשיו רק הם הוציאו את הנושא של יהדות אתיופיה שהגיעו, אמרו זה במיוחד, תצבעו, אני לא רוצה להגיד צבע, אבל לצבוע, וזה מה שאמרו לנו, ותתקצבו אותם במיוחד.

<ניסים שלם: השאר, אתה עולה מצרפת, הייתה עליה מצרפת בנתניה, של חבר'ה שנמצאים, הם לא צבועים, אנחנו לא צובעים אותם.

<ניסים שלם: אנחנו לא יודעים היום.

<ניסים שלם: אין לי ספירה.

<ניסים שלם: אז למה יש לי צורך?

אברהם נגוסה: אז אני רוצה שהדברים יהיו ברורים.

<רן קלדרון: המשרד תומך בעולים הבודדים.

<רן קלדרון: באותם עולים בודדים עליהם אנחנו מדברים, שעבורם משרד העלייה והקליטה מעניק את אותה תמיכה.

אברהם נגוסה: מי שלא בודד לא זכאי?

<רן קלדרון: לא, זה לא חלק מהתקצוב.

אברהם נגוסה: משרד הביטחון מתוקצב על כל האירוע הזה, הם חסרים פה, אבל הם צריכים לתת את התשובות.

אברהם נגוסה: זה אירוע שלהם.

אברהם נגוסה: בסדר, משרד הביטחון מתקצב באופן כללי, אבל לעולים חדשים מגיע להם סיוע עד הזמן שהם מוגדרים כעולים חדשים.

אברהם נגוסה: השאלה למה משרד הקליטה לא נותן תקציב עבור העולים החדשים.

אברהם נגוסה: אני לא מדבר עבור הוותיקים, אלא עבור העולים החדשים שנמצאים במסגרת של ההגדרה של עולה, 10 שנים או 15, ולכן למה משרד הקליטה לא עושה את זה?

אברהם נגוסה: למה רק לבודדים?

אברהם נגוסה: מישהו יכול לענות לי?

<מרים לקס: אני רוצה להוסיף לשאלה שלך.

<מרים לקס: אני מנהלת את רשת מכינות "כל עמי", מכינות משותפים לישראלים וחו"לניקים, ובנוסף אנחנו עושים גם תכנית שנקראת "ברק" שהיא תכנית משותפת, משרד הקליטה מעביר בה תקציב למשרד הביטחון עבור חיילים מתנדבי מח"ל ועולים חדשים.

<מרים לקס: שני דברים שאני רוצה להעלות בנקודה הזאת - - -

<קריאה: בסוכנות היהודית, כדאי להגיד.

<מרים לקס: בסוכנות היהודית.

<מרים לקס: מיסודה של הסוכנות היהודית.

אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו חברת הכנסת מירב בן ארי.

אברהם נגוסה: תמשיכי בבקשה.

<מרים לקס: אני חושבת שהתכניות המתוקצבות הן באמת תכניות לחיילים שעומדים להתגייס או העולים החדשים, גם אופן התקציב צריך לדבר עליו בדיוק איך הוא עובר ולמי הוא מגיע, שזה מורכב, אני הצפתי את כבר מול המנכ"ל אצלכם.

<מרים לקס: מעבר לזה אני יודעת שיצאה עכשיו הוראה חדשה על מה שדיברת, על ה-1,560, אבל זה באמת משהו שעדיין לא נכנס בצורה משמעותית כנראה לתוך עולם המכינות ולא מודעים לתקציב הזה, הוא תקציב אישי למשתתף, הוא לא תקציב לארגון ויכול להיות שזה גם חלק מהעניין.

<מרים לקס: אנחנו מכירים אותו ומתחילים לפעול כדי לנסות להשיג אותו עבור החניכים שלנו, אבל בגדול זה משהו שהוא עכשווי.

<מרים לקס: אני רוצה להעיר על מה שאמרת לגבי גרעין צב"ר שזו באמת תכנית מצוינת ואין לי עליה מילה, אבל אני חושבת שמחובתנו לעודד תכניות שונות, א.

<מרים לקס: סתם בעניין של מגוון והיצע, אין סיבה שלעולה חדש לא יהיו כמה אפשרויות, וגם בגלל שאני חושבת שהמעורבות של עולים חדשים בתוך מכינות קדם צבאיות ובחברה הישראלית נותנת להם בונוס הרבה הרבה יותר משמעותי, בסוף כשהם מתגייסים עם קבוצת חברים ישראלית יכולת ההשתלבות שלהם בצה"ל, התמיכה שלהם וכולי היא משמעותית יותר טובה, לכן אני חושבת שיש מקום שמשרד הקליטה יעודד את העולים החדשים להתגייס, להצטרף לש"שין ולמכינות הקדם צבאיות כי שם הם באמת יקבלו רשת בטחון וכניסה לחברה הישראלית בצורה הרבה הרבה יותר משמעותית ותמיכה חזקה.

<מרים לקס: זה בהקשר הזה, נשמח לעשות עם זה עבודה.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת נכנסה מאוחר, כדי להכניס אותה למסלול נסביר, קודם כל אנחנו מדברים על העולים החדשים.

אברהם נגוסה: אנחנו נמצאים בוועדת העלייה והקליטה.

מירב בן ארי: כן אבל אדוני, יש דגש - - -

אברהם נגוסה: בני עולים גם.

אברהם נגוסה: בסדר.

מירב בן ארי: לא, הדגש הוא על התכנית המיוחדת של המשרד לשילוב צעירים יוצאי אתיופיה במכינות.

מירב בן ארי: זה לא רק העולים החדשים.

מירב בן ארי: משרד החינוך עוד לא דיבר, נכון?

אברהם נגוסה: היא הייתה באמצע דבריה.

מירב בן ארי: אנחנו רוצים לדעת את הנתונים.

אברהם נגוסה: לכן אנחנו נמצאים במסגרת הזאת.

אברהם נגוסה: שאלנו את משרד הקליטה כמה הוא תומך בתכנית הזאת, למי שמוגדר עולה חדש.

אברהם נגוסה: דווח לנו שמתוך 7,000 שנמצאים במסגרת 20-30 בודדים שהם תומכים.

אברהם נגוסה: שאלנו איך יכול להיות.

מירב בן ארי: שהמספר כל כך נמוך.

אברהם נגוסה: בוודאי.

אברהם נגוסה: ואז הייתה מחלוקת במשרד החינוך.

אברהם נגוסה: שם קצת עשית לנו "סלט" ולכן אמרתי שאני לא רוצה שתלכי לכיוון הזה כי אז את נכנסת לתכנית הממשלה שלא קשורה בכלל לעולים חדשים ולכן אני אומר, בואי נלך במסלול של העולים החדשים, לזה אנחנו נחזור אחר כך.

אברהם נגוסה: את לא נתת לנו נתון שמתנגד לנתון שהוא נתן לנו.

מירב בן ארי: אני יכולה לומר משהו בתור יוזמת היום?

מירב בן ארי: כי אני פשוט רצה מוועדה לוועדה.

מירב בן ארי: קודם כל יש לנו שלוש ועדות במקביל שרצות עכשיו, שזה כספים, חוץ ובטחון ועליה וקליטה לכן אני רצה ממקום למקום.

קסניה סבטלובה: וחבל לנו מאוד שאין מפה נציג ממשרד הביטחון, זה חסר.

מירב בן ארי: זה גם נכון.

אברהם נגוסה: הם הוזמנו והחליטו שלא לבוא.

מירב בן ארי: אני אגיד רגע בצורה ממלכתית שמי שיוזם את היום הזה אני, חברת הכנסת סתיו שפיר וחבר הכנסת פולקמן.

מירב בן ארי: אני לא אכנס ל- - -, חבל על הזמן.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד רק משהו אחד שחשוב שיהיה כאן.

מירב בן ארי: יש עולם מכינות, עולם המכינות ושנת השירות.

מירב בן ארי: העולם הזה הוא עולם שיש בו אלפי צעירים, בעיני זו הציונות החדשה, נמצאים שנה לפני גיוס, מתנדבים, עושים פעילות נהדרת.

מירב בן ארי: הכנסת פעם ראשונה, אדוני היושב ראש, מציינת יום הכרה.

מירב בן ארי: עד היום לא היה את זה.

מירב בן ארי: אז קודם כל זה יום חגיגי ויום חשוב כי אנחנו מציינים ומפרגנים ומברכים לעולם החשוב הזה.

מירב בן ארי: בתוך כל זה, ואמרתי את זה גם בחוץ ובטחון, אנחנו צריכים להיות בעין ביקורתית.

מירב בן ארי: וזה מה שעשית גם עכשיו.

מירב בן ארי: ולבחון האם באמת באמת המכינות ושנת השירות מונגשים לכלל הצעירים במדינת ישראל.

מירב בן ארי: אגב, בוועדת החינוך בשעה 11:00 יהיה דיון גם על צעירים עם מוגבלות, עוד אוכלוסייה.

מירב בן ארי: האם באמת אנחנו מנגישים את העולם הזה לכולם.

מירב בן ארי: והדגש שביקשתי מהיושב ראש זה באמת להתייחס לצעירים יוצאי אתיופיה.

מירב בן ארי: לא כי אני חושבת שהמצב אצל העולים טוב, ממש לא.

<קריאה: מה עם העולים האחרים?

מירב בן ארי: אצל כל העולים.

מירב בן ארי: אבל מדינת ישראל יצאה בתכנית בשנה האחרונה שבה חניך צעיר יוצא אתיופיה ניגש למכינה, יוצא אתיופיה במיוחד, כי יש לנו שם בעיה, ומקבל כסף אישי שהוא יוכל להיות במכינה.

מירב בן ארי: ואני באתי ואמרתי ליושב ראש "בוא נעשה דיון ונבדוק" ולא נשלב עוד שנה.

מירב בן ארי: התכנית כבר יצאה לדרך.

מירב בן ארי: כל מה שהיה צריך זה לבחון כמה צעירים השתלבו, כמה מכינות.

מירב בן ארי: כמובן שעל הדרך, בגלל ש- - - להתייחס למספר עולים, אבל אדוני, 80% חשוב, חשוב מאוד לשים על התכנית הלאומית לשילוב יוצאי אתיופיה בשנות השירות, א.

מירב בן ארי: כי הם לא יודעים, ואמרה את זה, שמעתי את זה פה.

מירב בן ארי: הם לא יודעים.

מירב בן ארי: ב.

מירב בן ארי: כי אנחנו לא עושים מספיק מאמץ.

מירב בן ארי: אני חייבת להגיד לך משהו אדוני באופן אישי, מילה אחת.

מירב בן ארי: אני 10 שנים ניהלתי מרכזים לנוער בסיכון בנתניה ובהרצליה.

מירב בן ארי: היו אצלי הרבה חבר'ה צעירים יוצאי אתיופיה וגם חבר'ה יוצאי, לצורך העניין, חלק מההורים שלהם נולדו בארץ וחלק מההורים שלהם גם נולדו במרוקו ולוב.

מירב בן ארי: ולא היה לי חניך אחד שהגיע למכינה בשנת שירות.

מירב בן ארי: אני לא רוצה לדוש בעבר, אני רוצה להתקדם אל העתיד ואני רוצה לראות חבר'ה שמגיעים מפריפריה, ובעיקר חבר'ה שהמדינה שמה עליהם כסף, אני לא רוצה להחזיר את הכסף הזה לאוצר.

מירב בן ארי: אני רוצה שהכסף יחזור ושחניכים כאלה יגיעו למכינות.

מירב בן ארי: יכול להיות שהם מתאימים ויכול להיות שלא, יכול להיות שישב ראש המכינה ויגיד לו 'תשמע, עם כל הכבוד יש מישהו יותר טוב ממך' אבל אני רוצה שהצעיר הזה ייכנס לתוך המכינה, הוא ישב שם ותהיה לו הזדמנות כמו כל הצעירים במדינת ישראל.

מירב בן ארי: סיימתי.

אברהם נגוסה: אז תחכי כמה דקות, אני רוצה לשאול את נציגת משרד החינוך.

אברהם נגוסה: באוקטובר 2015 ועדת השרים בראשות ראש הממשלה קיבלה אישור לשלב בתנועות הנוער יוצאי אתיופיה, כל שנה 1,000.

אברהם נגוסה: ארבע שנים – 4,000.

אברהם נגוסה: על זה קיבלתם תקציב והתכנית למיטב ידיעתי החלה ב-2016.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע כמה השתלבו עד כה במסגרת התקציב הזה.

<גילת דנה: תודה.

<גילת דנה: אז על כך אמרתי ואני אחזור, נתחיל בתנועות הנוער כי רובן מזינות את הגופים המשלחים לשנת י"ג בכלל, זה שנת שירות ומכינות קד"צ.

<גילת דנה: בתנועות וארגוני הנוער, אני חוזרת, יש לנו כיום 6,500 יוצאי אתיופיה.

<גילת דנה: אנחנו רואים גידול של 1,000 כל שנה.

<גילת דנה: בשנה שעברה עוד לא פעלה תקנת סבסוד חניכים יוצאי אתיופיה, השנה היא כבר פועלת, כל תנועות הנוער יודעות - - -

אברהם נגוסה: נקודת ההתחלה הייתה 8,000.

אברהם נגוסה: ב-2015 כבר היו 8,000 בתנועות הנוער ואז התכנית הייתה להוסיף עוד 4,000.

<גילת דנה: נכון, אתה צודק, אבל כאן אצלך בישיבה היה ויכוח גדול.

<גילת דנה: המספר לא היה נכון, זו הייתה השערה, ותיקנו פה.

אברהם נגוסה: אז הציגו לנו סתם.

<גילת דנה: מזכירת הוועדה בוודאי יודעת.

<גילת דנה: העברנו נתונים ותיקנו ועמדנו על 6,500.

<גילת דנה: השנה עוד מעט יהיה לנו אומדן, אנחנו מקווים, ב-1,000.

<גילת דנה: 7,500, 8,500 זאת אומרת נגיע ל-10,000.

<גילת דנה: זה תנועות וארגוני נוער עם תקנה שתעודד, כי לקח שנה ליצור.

<גילת דנה: אתם יודעים, עם הערות הציבור ומשפטנים וכולי.

<גילת דנה: כיון שהם הגופים המשלחים, אני חוזרת שחילקנו 320 מלגות בתשע"ז ליוצאי אתיופיה, כי זאת התכנית.

<גילת דנה: לשאלתך, אין תמרוץ לעולים באשר הם.

<גילת דנה: יש אפלייה מתקנת ודגש של ממשלת ישראל על ילדי העדה האתיופית.

<קריאה: העדפה מתקנת.

<גילת דנה: העדפה מתקנת.

<גילת דנה: מכיתות א' בלא פורמלי, אתה בוודאי יודע על הפורמלי.

<גילת דנה: אני לא חוזרת על זה.

<גילת דנה: בלא פורמלי לקחנו ארבעה עוגנים וארבע נקודות בחייו של הפרט להתפתחות אישית ולמוביליות חברתית.

<גילת דנה: חוגים איכותיים משחייה וג'אז וג'ודו ומה שנרצה, איכותיים עם ציוד, שהם פתוחים לכל הקהל ברשות המקומית מול המתנ"ס, אבל הם מסובסדים עבור ילדי העדה.

<גילת דנה: תנועות נוער שעכשיו הסברנו, הכנה לצה"ל כמוביליות בחברה הישראלית ומלגות שחילקנו 320, השנה אנחנו מקווים ל-450, וכך עולים.

<גילת דנה: אבל כמו שאמרה חברת הכנסת, המודעות לנושא המלגות נמוכה בסוציאליזציה של העדה.

<גילת דנה: כאן אנחנו מאוד נעזרים במגשרים, במנהלי בתי ספר, במנהלי יחידות הנוער לשגרר את זה, להודיע את זה, לשווק את זה.

<גילת דנה: רק תירשמי או תירשם, מחכה לך שם מלגה.

<גילת דנה: אתה לא צריך לכתת רגליים, תבחר כמו כל אחד מכינת קד"צ או שנת שירות, תגיע לשם – מחכה לך מלגה, והמכינה מתומרצת.

אברהם נגוסה: מה קורה לעולה אחר, עולה מצרפת, עולה מאוקראינה שמגיע?

<גילת דנה: אין.

<גילת דנה: נאדה.

אברהם נגוסה: למה?

אברהם נגוסה: למה משרד הקליטה לא מכסה את זה?

אברהם נגוסה: הרי יש להם תקציב לזה.

אברהם נגוסה: למה משרד הקליטה לא מעביר את התקציב עבור העולים?

<רן קלדרון: אני לא יודע לדבר על כל החלק הזה, הדבר היחיד שאני יודע לדבר עליו זה איפה זוהה הפער לגבי החיילים הבודדים ששם יש פער בתמיכה של משרד העלייה והקליטה.

<רן קלדרון: כל השאר נכנס בתוך סלי הקליטה והתמיכה הרגילים.

מירב בן ארי: אין תכנית מיוחדת.

<רן קלדרון: לא.

אברהם נגוסה: אולי תשאל במשרד ותעדכן אותנו, אולי תצא תתקשר ותחזור ותגיד לנו?

מירב בן ארי: אפילו יותר טוב, קח את התכנית הקיימת - - -

אברהם נגוסה: פשוט לא ייתכן שמשרד הקליטה שיש לו תקציב, זה משרד שאמון על קליטת העלייה, לא משתתף במשימה הלאומית הכל כך חשובה הזאת.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת קסניה סבטלובה בבקשה.

קסניה סבטלובה: תודה לך כבוד היושב ראש ומירב היקרה, באמת לך ולחברייך שיזמו את היום הזה, הרבה כבוד.

קסניה סבטלובה: סוף סוף באמת מציינים את היום החשוב הזה כאן בכנסת.

קסניה סבטלובה: אין מה להמשיך ולדבר בשבחן של המכינות הקדם צבאיות, הדבר מובן וברור ואני מסכימה איתך שלגמרי זו דרך ציונית נפלאה וזו דרך שבונה את הזהות של הצעירים והצעירות, וזו דרך שגם עוזרת להם כמו שנאמר פה גם, להתקדם בסולם החברתי.

קסניה סבטלובה: מעניק להם מוביליות נוספת והדברים האלה כולם חשובים.

קסניה סבטלובה: הדיון הזה בשמו, אני עכשיו מצטטת, שילוב עולים חדשים במכינות הקדם צבאיות, כל העולים.

קסניה סבטלובה: אני אתייחס כמובן לכל העולים ולא רק לקבוצות ספציפיות שלגביהן כבר יש איזו שהיא דרך.

אברהם נגוסה: התכנית לא שייכת לעולים.

אברהם נגוסה: התכנית של יוצאי אתיופיה לא שייכת לעולים.

קסניה סבטלובה: זו תכנית שהולכת לעולים ותיקים יותר, או בני עולים אפילו.

קסניה סבטלובה: אנחנו מדברים עכשיו גם על עולים חדשים ואני אתייחס גם לעולים שהם אינם חדשים, שזה חלק הארי באוכלוסיית העולים ואי אפשר לפסוח על זה, ולומר 'טוב אנחנו עכשיו נתמקד באותם 20, 30, ונחשוב איך אנחנו יכולים לגרום לכך שיהיו 50 או 80'.

קסניה סבטלובה: ולא לחשוב גם בצורה יותר רחבה על כל השאר שככה נותרים מאחור, כי עם השנים ככל שעוברות השנים של העלייה, המשפחות לפעמים לא עולות ברמה של המוביליות וברמה של החיברות במדינת ישראל אלא יורדות בסולם הזה ואני יודעת את זה היטב, ואני יכולה להגיד לכם גם על ניסיון אישי, גם פונים אלי אנשים ואני גם בקשר עם הרבה מאוד אנשים, אני לא מכירה ממשפחות של עולים מחבר העמים, אין לי משפחה אחת ששם בן או בת הלכו למכינה קדם צבאית.

קסניה סבטלובה: אני לא מכירה.

קסניה סבטלובה: חלקם לא יודעים שזה בכלל קיים.

קסניה סבטלובה: אז יש פה עניין של אינפורמציה, שעוד פעם – אסור להתמקד אך ורק בעולים החדשים הטריים טריים, הם צריכים יותר עזרה מכולם, וזה ללא עוררין, אבל אם לא עובדים עם כלל האוכלוסייה ומנסים גם, כמו שאנחנו פה לא פעם דנים, על הקושי של העולים הוותיקים יותר שהם עדיין עולים, הם עדיין לא נקלטו פה באופן מלא, הם עדיין זקוקים לעזרה של המשרדים.

קסניה סבטלובה: אני יודעת שמשרד העלייה מגדירה את זה בתחומים של 10 ו-15 שנה ואולי אין הרבה מה לעשות עם זה ואולי כן אפשר, כי אם נשאר כסף מאיזו שהיא תכנית אז למה לא לדון?

מירב בן ארי: צודקת חברת הכנסת קסניה סבטלובה כשאומרת שאם התכנית באה ושמה דגש באמת על צעירים יוצאי אתיופיה, זו תכנית נהדרת.

מירב בן ארי: אבל אם אתם באים, פותחים שנה, ואומרים מתוך 7,000, 8,000 חניכי מכינות בשנת שירות, יש לך רק 300.

מירב בן ארי: אז אתה אומר רגע, תן עוד 100 לאותם צעירים שגם מגיעים.

מירב בן ארי: ודרך אגב גם יכולים להיות ותיקים, שנולדו בארץ.

קסניה סבטלובה: קודם כל הייתי רוצה להבין האם יש לנו מספרים מדויקים של העולים הוותיקים, אלה שכבר עברו את ה- 10 או 15 שנה, כמה יש מתוכם, בתוך ה-7,000?

קסניה סבטלובה: הייתי רוצה לדעת כמה יש, קודם כל.

קסניה סבטלובה: להתחיל מזה.

קסניה סבטלובה: כי אני אומרת, באופן אישי אני לא מכירה אף אחד.

קסניה סבטלובה: ואני אגיד לכם גם למה.

קסניה סבטלובה: כי לעולה, אפילו שנמצא פה 15 שנה או 20 שנה, קשה לו יותר לתרום את השנה הזאת, כי בשנה הזאת אנשים הולכים לעבוד ומפרנסים את המשפחות שלהם והקשיים של העלייה והקליטה, אנחנו יודעים שהם לא מסתיימים אחרי 10 שנים.

קסניה סבטלובה: להיפך.

קסניה סבטלובה: כשכבר לא מקבלים שום תמיכה ושום עזרה.

קסניה סבטלובה: הקשיים האלה הופכים לממשיים יותר, כי אתה מרגיש שאתה לבד לגמרי בעניין הזה, ואני יודעת על הרבה חבר'ה מצוינים שהיו שמחים מאוד להשתלב במערך הזה, אבל פשוט אין להם את היכולת.

קסניה סבטלובה: אז בואו נתחיל אולי, מבחינה פרופורציונלית לבדוק כמה עולים ותיקים וכמה עולים חדשים יש, פרופורציונלית לאוכלוסייה.

קסניה סבטלובה: האם יש איזו שהיא דרך להעלות את המודעות, להעניק מלגות או אפשרויות או כל מיני אולי תנאים קלים יותר לאותה אוכלוסייה כדי למשוך גם אותם, כי זה יתרום להם יותר אולי אפילו מאנשים שנולדו פה ויש להם רמת חיברות אחרת, אולי קשיים אחרים אבל לא אותם קשיים כמו של העולים.

אברהם נגוסה: היא תענה בהמשך, אבל כרגע הצטרף אלינו חבר הכנסת יואל רזבוזוב חבר הוועדה.

אברהם נגוסה: בבקשה.

יואל רזבוזוב: תודה כבוד היושב ראש, אני מברך על הדיון ועל כל היוזמים.

יואל רזבוזוב: אני מסכים עם חברת הכנסת קסניה סבטלובה על הנושא של לשבח את המכינות, אני יודע עד כמה שהן טובות.

יואל רזבוזוב: אני באתי דווקא הפוך, ראיתי מגמה אחרת.

יואל רזבוזוב: אח שלי היה במכינה בקציני ים עכו, במכמורת ואני גם הייתי כמה פעמים בטקסי פתיחה וראיתי דווקא הרבה עולים.

יואל רזבוזוב: אז חשבתי ההיפך, הייתה לי מגמה שמכניסים לשם רק עולים ועולים ותיקים.

יואל רזבוזוב: אני גם כן מסכים, אנחנו צריכים מספרים כדי לראות מה המגמות, וכמובן אני חושב שאנחנו צריכים לדחוף את התופעה, ואם יש כפי שאומרים כאן חוסר מודעות ומשתמשים במגשרים ומנהלי בית ספר כי הרבה אנשים לא יודעים את הזכויות שלהם, ואנחנו יודעים שהדבר הזה הוא חיובי, המכינות הקדם צבאיות ואנחנו צריכים את המכינות האלה, אז אם יש לנו את הפער הזה בין המודעות והתודעה של האנשים, המטרה שלנו כאן בוועדה היא לתת את כל הכלים ולחשוף את זה.

יואל רזבוזוב: אז אני רק יכול לברך על זה.

אברהם נגוסה: תעדכני אותנו מבחינה מספרית.

<טלי ארנולף: אני נציגת מועצת המכינות הקדם צבאיות.

<טלי ארנולף: אני רוצה לחלק את הדיון לשניים ולהתייחס קודם כל לנושא העלייה הכללית שלא קשורה ליוצאי אתיופיה, שתיכף יערה תרחיב על הנושא הזה.

<טלי ארנולף: מבחינת נתונים, היום יש לנו 3,500 חניכים במכינות, ב-54 מכינות קדם צבאיות שנתיות.

<טלי ארנולף: כ-3,500 חניכי מכינות קדם צבאיות ב-54 מכינות שנתיות, מתוקף חוק המכינות.

<טלי ארנולף: בתוך המכינות האלה יש לנו השנה, תשע"ח, 75 חניכים חו"לניקים שמתפזרים במכינות, הם לא במכינה מסוימת, ובכל מכינה משתלבת בדרך כלל קבוצה קטנה של 3, 4, 5.

מירב בן ארי: זה לא קשור לעולים.

מירב בן ארי: המכינות האלה הן מכינות אחרות, מכינות שמביאות חבר'ה שגרים בחו"ל.

מירב בן ארי: זה לא רלבנטי ל - - -

<טלי ארנולף: אני לא מדברת על עולים ותיקים, אני מדברת על אנשים שמגיעים מחו"ל לשנת המכינה ואני רוצה להמשיך ולהגיד שמתוכם כ-70 חבר'ה נשארים.

אברהם נגוסה: הם עולים או לא?

<טלי ארנולף: לא, הם מגיעים לשנה הזאת.

אברהם נגוסה: בבקשה אל תעשו סלט.

אברהם נגוסה: אני אומר לכם, אנחנו דנים על עולים ובני עולים.

אברהם נגוסה: לא על תיירים ולא מתנדבים.

<טלי ארנולף: אני לא מדברת על המכינות של הסוכנות, מכינות כלליות שנתיות שפשוט זה ערוץ מדהים לקלוט צעירים שמגיעים לארץ לשנה מאוד חווייתית ומשמעותית.

<טלי ארנולף: אני רוצה להגיד, מה שאמר נציג משרד הקליטה, שהחבר'ה שמגיעים למכינות קדם צבאיות הם דווקא חבר'ה שרוצים להשתלב בתכנית אינטגרטיבית של ישראלים וחו"לניקים ביחד, ולאו דווקא רוצים להגיע לתכנית או לקבוצות מבודדות של עולים מחו"ל שהם רק חו"לניקים כמו גרעין צב"ר ולכן אנחנו כן רואים את הערך המוסף בשילוב של חבר'ה מחו"ל במכינות הקדם צבאיות כמו שהן מתקיימות עם קבוצה מעורבת של ישראלים וחו"לניקים.

<טלי ארנולף: אני רק רוצה להגיד שמתוך החבר'ה שמגיעים היום כ-70% אחרי זה מתגייסים לצה"ל ומתחילים איזה שהוא תהליך של שילוב לחברה הישראלית, באמת מתוכם בסופו של דבר יש פחות חבר'ה שעושים עליה, אבל זו בהחלט משימה שזיהינו אותה כמשימה לאומית.

אברהם נגוסה: אני לא מזלזל בזה, אבל אני רוצה שתביני.

אברהם נגוסה: אנחנו פה ועדת עליה וקליטה, הנושא החשוב ביותר להבין את המציאות ואז אנחנו צריכים ללחוץ את משרדי הממשלה שיעשו את חלקם.

אברהם נגוסה: לכן גם חבריי חברי הכנסת שאלו, אנחנו רוצים לדעת מבחינה מספרית כמה עולים, כמה לא עולים.

אברהם נגוסה: כולם עולים או בני עולים, אבל יש הגדרה, ויש לה משמעות תקציבית.

אברהם נגוסה: אני לא יכול לבוא למשרד הקליטה, לטעון שהם לא עושים עבודתם, אם אין לי נתונים של עולים חדשים שהם 10 שנים או 15 שנים ליוצאי אתיופיה.

אברהם נגוסה: לכן אני שואל ואנחנו כולנו שואלים, תנו לנו נתונים.

אברהם נגוסה: כך וכך עולים חדשים על פי ההגדרה של משרד הקליטה, כך וכך מעבר ל-15 שנים.

אברהם נגוסה: לכן אנחנו רוצים לדעת.

אברהם נגוסה: מי שבהגדרה שלו הוא עולה, יש לנו כתובת – משרד הקליטה.

אברהם נגוסה: מי שמעבר לזה – יש לנו כתובות גם.

אברהם נגוסה: יכול להיות משרד החינוך, יכול להיות משרד הרווחה, אנחנו נחפש דרך.

אברהם נגוסה: לכן תנו לנו תמונה כללית.

אברהם נגוסה: אני לא מזלזל במתנדבים.

מירב בן ארי: הוא לא מזלזל במפעל שמעודד עליה, זה דבר חשוב מה שאמרת.

מירב בן ארי: אבל התפקיד של ועדת העלייה והקליטה זה לדאוג לאלה שכבר עלו, כבר פה, איך הם משתלבים באוכלוסייה.

אברהם נגוסה: אני לא יכול לבוא בטענה למשרד הקליטה לפרויקט שאת מדברת עליו כי הם לא עולים חדשים.

<טלי ארנולף: נכון.

<טלי ארנולף: אז אני אסכם ואני אגיד שקודם כל אני אברר בצורה מדויקת את הנתון הזה ואני אחזור אליכם עם הנתון.

<טלי ארנולף: מירב בן ארי בקשר איתנו עם המכינות כל הזמן ואני אתן לה את הנתונים המדויקים.

<טלי ארנולף: אני רק רוצה להגיד שמבחינתי זו יוזמה מבורכת, הקריאה למשרד הקליטה להצטרף ולתמוך גם בארגונים שמעודדים עליה ויוצרים איזה שהוא נתיב של השתלבות לצעירים מחו"ל במכינות ובהקשר הזה אני רוצה לחזק את מה שהצעת ולראות אם יש אפשרות של משרד הקליטה לתמוך בארגונים שמעודדים עליה, אנחנו כרגע כיום כל התכנית שלנו ממומנת על ידי כספי פילנתרופיה והשנה גם השתלבות של קק"ל בתמיכה במלגות לחבר'ה כאלה שמגיעים מחו"ל.

<טלי ארנולף: אם אתה רוצה שנציג עכשיו את הנושא של שילוב יוצאי אתיופיה, אני אשמח שיערה תציג.

<יערה שור: אני מרכזת את נושא הגיוסים במכינות.

<יערה שור: בתוך הנושא הזה יש גם את פרויקט עידוד השתלבות צעירים בני הקהילה האתיופית במכינות.

<יערה שור: אנחנו זיהינו בשנת תשע"ה לפני כשלוש שנים את האתגר של גיוס בני העדה האתיופית למכינות.

<יערה שור: בהמשך גם משרד החינוך וגם משרד הביטחון הבינו את האתגר ועזרו לנו בעזרת מתן מלגות.

<יערה שור: כשהתחלנו את הפרויקט היו כ-100 חניכים יוצאי העדה האתיופית בכלל המכינות וכדי באמת לשפר את המצב אנחנו גם נעזרנו בארגונים כמו "זינוק בעליה" ו"אחרי" כדי לשפר את המצב.

<יערה שור: בשנה שעברה, תשע"ז, סיימו את השנה כ-270 חניכים, שזו קבוצה ענקית.

<יערה שור: 270 חניכים יוצאי אתיופיה.

מירב בן ארי: מתוך ה-3,500.

<יערה שור: מתוך ה-3,500 חניכים, שזה בעצם קרוב כבר ל-10%, שזה גם יותר מאחוזם היחסי באוכלוסייה שעומד על כ-2% אחוזים, יוצאי העדה האתיופית.

<יערה שור: עוד שינוי שעשה הפרויקט הוא בעצם המגוון שאליו הולכים החניכים יוצאי העדה.

<יערה שור: עד תחילת הפרויקט החניכים היו בעיקר במכינות ייעודיות לכך, והיום הצעירים פזורים בכלל המכינות הקדם צבאיות, שזה שינוי מאוד משמעותי.

<יערה שור: אני רואה את החסם של הצעירים יוצאי העדה האתיופית שהוא דווקא לא חסם כלכלי כמו שאמרו לפני, אלא יותר חסם תרבותי.

<יערה שור: היום כשליש מחניכי המכינות בכלל נעזרים במלגות.

<יערה שור: כיום בעיה כלכלית היא כבר לא חסם לחניכים במכינות, הבעיה היא בעיקר תרבותית, בעיה של היכרות בכלל עם עולם המכינות.

אברהם נגוסה: אלה צריכים להיות ברובם הגדול ילידי הארץ.

אברהם נגוסה: אז מה זאת אומרת בעיה תרבותית?

אברהם נגוסה: אי ידיעה על המסגרות זו בעיה תרבותית או חוסר העברת המידע?

<יערה שור: אני חושבת שגם חוסר היכרות עם העולם - - -

מירב בן ארי: עם העולם הזה של המכינות ושנת השירות.

<יערה שור: בדיוק.

<יערה שור: חוסר היכרות עם העולם של המכינות, וגם חוסר הבנה של המשמעות.

מירב בן ארי: השאלה היא אם אתם מנגישים את זה בצורה כזאת שבאמת הם ייחשפו לעולם, כי נכון, גם אני כשהייתי בגיל שלהם, אמא שלי לא הייתה בעולם הזה, הם הגיעו בקושי למעברה פה.

מירב בן ארי: השאלה אם אותם צעירים שנמצאים במקומות שאנחנו יודעים, אם אנחנו באים ובאמת מלמדים אותם על עולם המכינות, זה מה שאני רוצה לדעת.

מירב בן ארי: כי לבוא להגיד לבית הספר 'תשמעו יש מכינה', היא תגיד 'סבבה, מה עכשיו שנה מהחיים שלי'.

<יערה שור: זה בדיוק מה שהפרויקט הזה בא לעשות, בגלל זה אני מציינת שהדגש הוא לא כלכלי אלא תרבותי וזה באמת מה שאנחנו מנסים לעשות, אנחנו עושים הרבה חשיפה להורים ולתלמידים, ואנחנו עובדים קשה להציע לחבר'ה שהם מתאימים, יוצאי העדה האתיופית, ולחבר אותם למכינות.

<יערה שור: זו המהות של העבודה שלנו עכשיו.

<טלי ארנולף: והיום המוקד הוא יותר על תהליכים ארוכי טווח כמו שציינת.

<טלי ארנולף: לבוא להגיד בבית ספר 'יש מכינה, תבואו' זה לא מספיק היום, אנחנו מבינים שהם צריכים תהליך של חשיפה משמעותי, שיש שם גם מישהו מאחורה, איזה אח בוגר שאומר להם "תלכו, זה חשוב, תקשיבו" ועושים תהליכים הרבה יותר ארוכים עם בתי הספר, עם תלמידים בכיתה יא' ובכיתה יב' ומלווים אותם לאורך זמן.

אברהם נגוסה: השאלה האם נעשים מאמצים או האם יש לכם תכנית הסברה כדי להביא למודעות, למשל שההורים ידעו.

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: היא אומרת שעושים ערבים של החניכים וההורים.

<טלי ארנולף: אני אגיד שני דברים בהקשר הזה.

<טלי ארנולף: דבר ראשון, אנחנו עושים באמת פעולות חשיפה - - -

אברהם נגוסה: האם אתם משתמשים בכלי התקשורת באמהרית שקיימים, אם זה רק"ע ואם זה הטלוויזיה באמהרית?

<טלי ארנולף: כן.

<טלי ארנולף: הרדיו והטלוויזיה.

<טלי ארנולף: זה בעיקר אנחנו עושים בזכות קרן הידידות שהם מאוד חשפו אותנו לעולם הזה ויש להם את הכלים ואת הנגישות ואת הידע לעשות את זה, וזה בעיקר שיתוף הפעולה שלנו איתם, לעודד את המודעות מהצד של ההורים והקהילה שתתמוך במהלך ותתמוך בהגעה של הצעירים למכינות.

מירב בן ארי: זה יפה כי שמת את הדגש בגלל שהמדינה שמה.

מירב בן ארי: ואני חושבת שפה, דווקא זה קטע, כי אני אמרתי לך להתמקד על צעירים יוצאי אתיופיה ואני רוצה גם שנשמע, אבל שדווקא מפה תצא הבשורה שאם זה מצליח פה, למה זה לא מצליח אצל שאר העולים?

אברהם נגוסה: בוודאי.

אברהם נגוסה: אבל אני רוצה להבין, עדיין אני לא מרוצה, מבחינה מספרית.

אברהם נגוסה: 270, המספר גדל, זה חלק מהתכנית הממשלתית?

<גילת דנה: כן.

<גילת דנה: בזכות תמריץ כלכלי ושיווק.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: אבל אם היו אנשים אחרים, הייתם יכולים גם לתת?

אברהם נגוסה: הבעיה היא זה לא כסף?

אברהם נגוסה: כי הייתם צריכים לשלם 1,000 לשנה.

אברהם נגוסה: לכן אני אומר שמתוך 1,000 תוספת של 170, כי הרי היו 100 בכל זאת.

אברהם נגוסה: זה לא משהו ש- - -

<טלי ארנולף: זו תוספת מאוד משמעותית.

<טלי ארנולף: אין להקל בזה.

אברהם נגוסה: אני מבין, בפרופורציה.

אברהם נגוסה: אבל תקציב משרד החינוך הוא ל-1,000 לשנה.

<גילת דנה: לשלוש שנים.

<גילת דנה: 250 כל שנה.

אברהם נגוסה: לא.

אברהם נגוסה: אני חושב שכתוב באופן ברור שכל שנה 1,000 לשלב בתנועות הנוער.

<גילת דנה: אתה מדבר על תנועות.

<גילת דנה: היא מדברת על מכינות.

<טלי ארנולף: מכינות קדם צבאיות בלבד.

אברהם נגוסה: אז שאלתי אם זה חלק.

מירב בן ארי: זה המכינה.

מירב בן ארי: זה אחרי התנועה.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: לכן שאלתי קודם ואת אמרת לי 'כן'.

<גילת דנה: כן על התנועות.

<גילת דנה: אבל התנועות מזינות את המכינות.

<גילת דנה: זה עד 18.

מירב בן ארי: אנחנו קוראים לזה תנועות משלחות.

מירב בן ארי: להזין זה לא נשמע טוב.

<גילת דנה: רק אני אענה שאנחנו משרתי ציבור.

<גילת דנה: אנחנו משרתים את הציבור ומבצעים החלטות ממשלה.

<גילת דנה: הדרך החדשה היא החלטת ממשלה מגובה בתקציב.

<גילת דנה: כואב וצובט, ואנחנו מבינים עכשיו, ואני גם אשמח לתשובתך, האם אתם בכלל מזהים, סופרים, שואלים אם אתה עולה חדש, אם את עולה חדשה, מכל ארץ שהיא, האם יש לנו נתונים, אני לא חושבת.

<טלי ארנולף: בוודאי שיש למכינות ברמה הפרטנית.

<טלי ארנולף: אני פשוט בתפקיד קצת שונה - - -

<גילת דנה: יש לך מספרים?

<טלי ארנולף: כן.

<טלי ארנולף: אלה נתונים שאפשר לאסוף אותם.

<טלי ארנולף: כל מכינה מרכזת את הנתונים וזה אחד הדברים בוודאות שהם שואלים כשהם באים למכינה.

אברהם נגוסה: אני רוצה לעשות סדר, נניח אם כמו שאמרת 250 כל שנה יש לכם תקציב לפי התכנית הממשלתית, זה מיועד לוותיקים.

אברהם נגוסה: לא לעולים חדשים.

אברהם נגוסה: עכשיו אני אומר אם יש יוצא אתיופיה עולה חדש בהגדרה של 15 שנה, הוא לא צריך להיות בתוך ה-250 האלה.

אברהם נגוסה: לזה משרד הקליטה צריך להעביר את התקציב.

אברהם נגוסה: וה-250 האלה מעבר ל-15 שנים.

אברהם נגוסה: ברור?

אברהם נגוסה: האם אתם עושים את ההבחנה?

<טלי ארנולף: בין?

אברהם נגוסה: בתוך יוצאי אתיופיה, האם אתם מבחינים בין עולים וותיקים?

<טלי ארנולף: כן.

<טלי ארנולף: כל מכינה עושה את זה בתוך המכינה שלה ויודעת לתת את הזכויות לאותם חניכים.

אברהם נגוסה: יש לכם את הנתון עכשיו מתוך ה-270 כמה עולים חדשים?

<טלי ארנולף: לא, אני אשמח לברר ולתת לכם את המידע.

<טלי ארנולף: גם על עולים חדשים באופן כללי וגם על עולים יוצאי אתיופיה.

אברהם נגוסה: חשוב מאוד, פה יש בריחת תקציבים.

אברהם נגוסה: אמנם לא בכוונה, אני לא מאשים אף אחד, אבל יש פה בריחת תקציבים.

אברהם נגוסה: למשרד הקליטה יש תקציב לממן לעולים חדשים עד 15 שנים.

אברהם נגוסה: משרד החינוך יש לו במסגרת התכנית הממשלתית מעבר ל-15 שנה.

אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת מתוך 270 יוצאי אתיופיה שהשתלבו, כמה מהם עד 15 שנה, וכמה מהם מעבר.

אברהם נגוסה: אז אני אוכל לדעת אם באמת משרד החינוך עמד ביעד של התכנית, כשהוא קיבל את התקציב.

אברהם נגוסה: אני רוצה לקבל את זה בכתב לוועדה, את הנתון הזה.

<טלי ארנולף: בסדר גמור.

<טלי ארנולף: רשמתי.

<ניסים שלם: אני רק רוצה להציע הצעה, מבחינתנו מה היה לפני ארבע שנים.

<ניסים שלם: הייתה תכנית מגשרים גם בנושא של קליטת העלייה של יוצאי אתיופיה, אז לא הייתה התכנית הממשלתית.

<ניסים שלם: היו מגשרים בכל הסניפים וראינו שאותם מגשרים מקומיים עושים את העבודה.

<ניסים שלם: הקרן לידידות שמה את חלקה, משרד הקליטה שם את חלקו ומשרד החינוך.

<ניסים שלם: ברגע שהקרן לידידות עברה את הארבע שנים, הוציאו את היעד, יש להם תכניות שנתיות מסוימות, איזו תכנית חומש כזאת שהם יצאו, אמרו עכשיו משרד הקליטה ייתן את היד שלו.

<ניסים שלם: באותו רגע כל התכנית עצמה ירדה בגלל שמשרד החינוך לא יכל להחזיק את התכנית הזאת לבד, של אותם מגשרים מתוך הקהילות.

<ניסים שלם: דיברנו לא רק על נושא יוצאי אתיופיה.

<ניסים שלם: יש בקרית אליעזר בחיפה משפחות של עולים חדשים.

<ניסים שלם: אנחנו קוראים להם עולים חדשים.

<ניסים שלם: אלו אותם ותיקים שהסבתא והסבא עוד נמצאים שם ולא כולם גם דוברי עברית עד הסוף, באותם נכדים אנחנו מטפלים בהם.

<ניסים שלם: אין מישהו שמטפל בהם היום.

<ניסים שלם: צריכה לצאת קריאה מהוועדה הזאת לשרת הקליטה, שנכון שהיום תנועות הנוער יש, והיא קיבלה את כל המסמכים של 20% מתוך תנועות הנוער, מתוך 300,000 בני נוער שלנו 20% עולים חדשים.

<ניסים שלם: הם לקחו את המספר והיא אמרה 'רגע, הם מסתדרים, למה אנחנו ניתן להם'.

<ניסים שלם: מה זה הם מסתדרים?

<ניסים שלם: אנחנו צריכים לעלות שלב.

<ניסים שלם: ואנחנו רואים את המספרים פה, וראיתם איך משרד הביטחון מבולבל.

מירב בן ארי: איך נקראה התכנית הזאת?

<ניסים שלם: מגשרים בקהילה.

<ניסים שלם: יש נערה שהייתה צריכה להגיע לפה מראשון, לא הגיעה.

<ניסים שלם: להביא לכם דוגמה של ילדה בתכנית מגשרים שהיום היא מדריכה וחלק ממה שהבאנו לך היום להראות את התכנית עצמה, היא הייתה ילדה שגדלה שם.

<ניסים שלם: בתוך תכנית המגשרים.

<ניסים שלם: זה אומר, איבדנו משהו או מישהו משך פה את הגלגל והכל נפל.

<ניסים שלם: וזה ה--- של הוועדה צריכה להיות, ואז חלק הפסיפס הזה יסתדר.

אברהם נגוסה: תראו, לוועדה יש סמכות לפקח על משרדי הממשלה.

אברהם נגוסה: ארגונים אחרים, זה טוב שהם עוזרים, בסדר גמור.

אברהם נגוסה: שלא עוזרים גם אנחנו לא יכולים לבוא בטענה.

אברהם נגוסה: אבל אנחנו יכולים לבוא בטענה כלפי משרדי הממשלה.

אברהם נגוסה: לכן אני אומר, כמו שאמרתי גם בקשר ליוצאי אתיופיה, גם על העולים האחרים באופן כללי אתם צריכים להציג לנו נתונים כמה מהם עד 10 שנים וכמה מהם מעבר ל-10 שנים.

אברהם נגוסה: אני מדבר על כלל העולים.

אברהם נגוסה: לכן אנחנו לא יכולים לבוא ולהגיד, 'הנה, אתה אומר לי 20%' - - -

<ניסים שלם: לא, 20% זה עד גיל 18.

<ניסים שלם: זה ראמ"ה הביאו מסמך מדהים, של אוכלוסייה לפי ערים אפילו.

<ניסים שלם: כמה יש.

אברהם נגוסה: יש לך את הנתון הזה?

<ניסים שלם: אני מביא לך את המחקר של ראמ"ה, הוא נערך על שנים 2014-2015, ותראו איך זה הולך שם.

<ניסים שלם: פשוט מדהים.

<ניסים שלם: בתי ספר, הכל.

אברהם נגוסה: אז תעבירו לנו, ועל סמך הנתון הזה אנחנו נבוא בטענה למשרד הקליטה ונגיד איך אתם לא מממנים.

אברהם נגוסה: יש לך תגובה לזה?

<רן קלדרון: אני רוצה להבהיר, אולי לא הייתי ברור למה הכוונה באותו כסף סיוע שאנחנו נותנים.

<רן קלדרון: הוראת השעה, הכותרת שלה זה השלמת הכנסה לעולים בודדים.

<רן קלדרון: השלמת הכנסה.

<רן קלדרון: זו הכותרת.

<רן קלדרון: הסיפור הוא כזה: מי שעולה לארץ עם ההורים שלו הוא מקבל את סל הקליטה במסגרת המשפחתית וההורים מקבלים הבטחת הכנסה.

<רן קלדרון: אחרי סל הקליטה, יש עוד חצי שנה שמשרד העלייה והקליטה נותן, ומהחודש ה-13 ביטוח לאומי דואג להשלמת הכנסה.

<רן קלדרון: אנחנו זיהינו פער לגבי העולים הבודדים.

<רן קלדרון: עולה בודד בסיום החצי שנה של סל הקליטה לא היה זכאי עד השנה.

<רן קלדרון: העולה הבודד שעלה לארץ בחצי השנה הראשונה קיבל את סל הקליטה ואז זיהינו פער שבחצי שנה אחרי הוא לא זכאי לקבל השלמת הכנסה מהביטוח הלאומי.

<רן קלדרון: לכן משרד העלייה והקליטה נכנס בתווך, ומשרד הקליטה משלים הכנסה לבודדים שאינם זכאים לביטוח לאומי מהחודש השישי עד ה-12.

<רן קלדרון: זה הסיוע.

<רן קלדרון: כל השאר זה במסגרת סלי הקליטה והביטוח הלאומי, לא קשור למשרד.

אברהם נגוסה: הבנתי, אבל זה בעניין הבודדים הסברת לנו.

אברהם נגוסה: אני מדבר על הנוער בכלל.

אברהם נגוסה: הנוער העולה בכלל.

אברהם נגוסה: האם למשרד הקליטה יש תכנית, האם משתתפים בתכניות הקיימות, אלה דברים שאנחנו צריכים לברר.

אברהם נגוסה: אם לא, למה?

אברהם נגוסה: אלה דברים שאנחנו רוצים לברר ולכן תנו לנו את הנתונים ואחר כך נעשה את העבודה.

אברהם נגוסה: אני לא אעשה מולך כי אני מבין שזה צריך להיות ברמת השרה, היא צריכה לקבל החלטה כזאת מבחינה מדינית, אם עד עכשיו אין מדיניות כזאת.

<רן קלדרון: אין.

אברהם נגוסה: הבנת אותי?

אברהם נגוסה: זה לא שאני מזלזל באנשים.

אברהם נגוסה: הזמן שלנו רץ.

אברהם נגוסה: אנחנו עכשיו נשמע את ראובן קדמה.

<ראובן קדמה: אני כרגע עושה שנת שירות בגרעין צמרת.

<ראובן קדמה: אני רוצה להגיד בתור אחד שלא עשה עליה, שנולד כאן, שאני חושב שהמפגש של ש"שין אתיופי עם החבר'ה האתיופים, אנחנו בגרעין צמרת נמצאים לא רק בפריפריה, אנחנו נפגשים לרוב עם העדה האתיופית שהמפגש הזה באמת עוזר ותורם לכל ה, אתם אמרתם שלא מראים - - נגישות, כל המכינות וכל השנת שירות בעדה האתיופית ואני אומר לכם בתור אחד שזה ממש לא כך, אני הייתי ב"אחרי" 4 שנים, ואני יכול להגיד שב"אחרי" הייתה לי נגישות גם לשנת שירות, גם למכינת גל וגם למרכז מעשה בכללי, שזה גם מספיק גופים של שנת שירות ומכינות.

<ראובן קדמה: גם היו לי ש"שין של צמרת וגם הייתי עם ש"שין של 'יחד', יש מספיק נגישות, זה לא בעיה שאנשים לא יודעים.

<ראובן קדמה: אנשים כן יודעים.

<ראובן קדמה: זו בעיה של אנשים שפשוט לא חושבים שזה מספיק חשוב.

<ראובן קדמה: ובתור אחד שמגיע אליהם ובא להסביר להם בתור אחד מהם, מה שנקרא, שזה באמת חשוב, יכול להיות שהם מבינים אותי יותר מאשר אם יבוא להם מישהו בצבע עור אחר.

<ראובן קדמה: כי הם אומרים לעצמם 'אני גם יכול להיות אחד מ ---'

<ניסים שלם: אתה המגשר.

<ראובן קדמה: בדיוק.

<ראובן קדמה: אני המגשר מה שנקרא.

<קריאה: מודל.

<ראובן קדמה: בדיוק.

<ראובן קדמה: הם מסתכלים עלי ואומרים "וואלה, גם אני יכול.

<ראובן קדמה: אין סיבה שלא".

<ראובן קדמה: אז אני יכול להגיד שממש נשמע לי לא הגיוני שאנשים לא יודעים כי אנשים כן יודעים, אני פשוט חושב ש, לא יודע איך להגיד את זה.

<ראובן קדמה: בקיצור, אני רוצה להגיד שזה חשוב, שזה ממש מעולה שיש נגישות ושלפי דעתי הרבה אתיופים, מכיניסטים וש"שינים עושים את העבודה כמו שצריך.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול אותך ראובן, שמעת קודם שהבעיה אינה בעיה כספית, כלכלית, אלא בעיה של מודעות ואנשים לא באים להשתתף.

אברהם נגוסה: אתה בתוך הקהילה, מה אתה חושב, איפה הבעיה?

אברהם נגוסה: למה הרבה בני העדה הצעירים לא באים ומשתלבים?

אברהם נגוסה: איפה המחסום לדעתך?

<ראובן קדמה: כנראה שזה גם מחסום כלכלי, לפי הנתונים האלה אני יכול להגיד לכם בתור אחד שאמא שלו עובדת במשק בית ואבא לא עובד, שיכול להיות שזה מחסום כלכלי.

<ראובן קדמה: גם יכול להיות שהם נרתעים מזה.

<ראובן קדמה: כדי להשיג את המלגות צריך קודם כל ללכת, לבדוק את המכינות אם אני לא טועה, אבל אנשים נרתעים מזה, כי הם לא יודעים.

אברהם נגוסה: אבל שמעת גם ממשרד החינוך, גם מהמועצה שמעת שזו לא בעיה, יש תקציב שהממשלה העבירה, אבל הקהילה לא יודעת ולא באה ולא מנצלת.

<ראובן קדמה: זה הקטע, אז כנראה שפשוט לא מסבירים את זה מספיק טוב שיש מלגות, שיש אפשרות.

<ראובן קדמה: כי הם יכולים פשוט להירתע ולהגיד 'אה, אני לא יכול, אין לי את התקציב לזה, אז אני לא אעשה את זה'.

<ראובן קדמה: אז אני חושב שצריך להנגיש את זה יותר, להסביר יותר בתור מכיניסטים או ש"שינים, או בתור המשרד עצמו, שיש אפשרות, שיש את המלגות, רק בואו וקחו.

אברהם נגוסה: אתה רוצה להוסיף?

אברהם נגוסה: בבקשה.

<אחיטוב אילון: אני מצטרף לדברים של ראובן אבל אני חושב שהוא קצת מקטין את הבעיה.

<אחיטוב אילון: צריך גם לזכור שיש פער בין מכינות לשנת שירות.

<אחיטוב אילון: עכשיו יצאתי מוועדת כספים ואנחנו מנסים כבר הרבה שנים להילחם בנושא הזה של הכרה בשנת שירות, ואתם יודעים מה המצב עם זה.

<אחיטוב אילון: אנחנו מדברים פה על מלגות.

<אחיטוב אילון: מלגות בסופו של דבר זה לקבל מתנה.

<אחיטוב אילון: בואו נגיד את הדברים בצורה ברורה.

<אחיטוב אילון: לקבל מלגה זה לקבל מתנה.

<אחיטוב אילון: אני לא אפרט, אבל כולם פה מבינים את הדקויות ויש אנשים שלא נוח להם לבקש מתנות.

<אחיטוב אילון: אנחנו לא יכולים לבוא ולהגיד - - -

אברהם נגוסה: בהגדרה אני אומר שזה זכות.

אברהם נגוסה: לא הייתי אומר שזו מתנה, זו זכות כי הממשלה החליטה והממשלה הקציבה.

אברהם נגוסה: אתה לא בא לבקשם מבנאדם פרטי מהכיס שלו.

אברהם נגוסה: המדינה שלך הקציבה כדי לקדם אותך ולכן זו הזכות שלך.

<אחיטוב אילון: אני מסכים איתך לחלוטין, יחד עם זאת אני אומר שכאשר ש"שין או ש"שינית באים אלינו, בסופו של דבר אלינו, לגוף המשלח, צמרת, בתוך המועצה הציונית ומבקשים מלגה זה לבקש מאיתנו.

<אחיטוב אילון: כי מה שיש בחקיקה כיום, מה שיש בתקנה שכל שנה נלחמים עליה מחדש, לא מספיק והרבה ש"שינים נרתעים מזה.

<אחיטוב אילון: אנחנו כל שנה מסיימים את סמינר ההכנה שאנחנו עושים לש"שינים בערב הורים ותמיד תמיד ההורים שואלים "אבל מאיפה הש"שינים יכולים להתקיים עם דמי קיום כל כך נמוכים".

<אחיטוב אילון: אנחנו צריכים כל פעם לתרץ תירוצים, ולהגיד "אבל הם יכולים, וזה, ובסוף אפילו חוסכים", וזה נכון, זה חלק מהחינוך שאנחנו משתדלים בהכשרה לתת להם.

<אחיטוב אילון: אבל בסופו של דבר כולם יודעים שזה לעשירים בלבד.

<אחיטוב אילון: כולם יודעים שבסופו של דבר ההורים צריכים לתמוך, וההורים אומרים את זה בעצמם.

<אחיטוב אילון: ואם זה ככה, אז מה אנחנו אומרים פה?

<אחיטוב אילון: איך אנחנו מצמצמים פה פערים?

<אחיטוב אילון: אנחנו פועלים כמו שראובן אמר גם בערים שיש בהם עולים מאתיופיה, כמו בבית שמש שראובן נמצא שם, או במרכז הקליטה בצפת, שם הש"שינים שלנו גרים כבר למעלה מעשר שנים.

<אחיטוב אילון: אנחנו שואפים שהחניכים שלהם ממרכז הקליטה יבואו ויהיו ש"שינים בצמרת.

<אחיטוב אילון: איך זה יכול לקרות אם אין להם את הכלים לגשת אלינו בכלל?

אברהם נגוסה: אני מאוד מתוסכל.

אברהם נגוסה: אני אגיד לך את התסכול שלי.

אברהם נגוסה: בעניין העולים האחרים דיברנו, נקבל נתונים.

אברהם נגוסה: אבל בנושא של יוצאי אתיופיה אני מתוסכל מכיוון בהכרה, מה שאתה הגדרת, המצב הסוציו אקונומי של המשפחות, הממשלה באה ואומרת שמתקצבים כדי לעזור לנוער להשתלב, ולכן כל שנה משרד החינוך קיבל ל-250 מילגות.

אברהם נגוסה: אני רוצה שנעשה סדר.

אברהם נגוסה: 250 מילגות.

אברהם נגוסה: ההחלטה התקבלה בסוף 2015, אז לוקח זמן, זה התחיל ב-2016.

אברהם נגוסה: היום הייתי צריך לקבל דיווח שלפחות 500 צריכים להיות בתכנית.

אברהם נגוסה: 250 ב-2016, ו-250 ב-2017.

אברהם נגוסה: קיבלנו דיווח על זה ש-100 היו לפני התכנית, והתוספת היא רק 170.

אברהם נגוסה: וזה מתסכל אותי.

אברהם נגוסה: לכן אני אומר בואו לא נדבר על בעיה כלכלית.

אברהם נגוסה: המדינה נתנה את הזכות ואם אני לא מנצל את הזכות שיש לי, אז יש לי תסכול.

אברהם נגוסה: את רוצה לעזור לי, להוציא אותי מהתסכול?

אברהם נגוסה: אני שואל איך נתקן את זה.

<אביה מלס: אני עושה שנת שירות ב"אחרי".

<אביה מלס: רציתי להתייחס למה שראובן אמר לגבי חשיפה בשנת שירות.

<אביה מלס: בני העדה האתיופית לא נחשפים כמעט לשנת שירות, למכינות, לשום דבר.

<אביה מלס: אני ילידת הארץ ובאתי ממקום שאין בו שנת שירות, ואין בו חשיפה לשום דבר.

<אביה מלס: אני גרה במגדל העמק ולא נחשפתי לשום שנת שירות, שום מכינה.

<אביה מלס: נכנסתי ל"אחרי" ומשם רק נחשפתי.

<אביה מלס: ב"אחרי" אצלי גם אין אתיופים, אני הייתי האתיופית היחידה.

<אביה מלס: גם בבית הספר שלי, משרד החינוך לא נותן לזה אפשרות ולא מעצים את זה בשביל שבאמת בני העדה האתיופית יכנסו לשנת שירות ומכינות, ואני חושבת שבאמת צריך לתת לזה יותר הדגשה ובאמת לדבר על זה כמה שיותר ולהעצים את זה, כי גם רוב ההורים מבני העדה האתיופית לא יודעים מה זה וצריך לבוא ולדבר גם איתם ולא רק עם בני הנוער.

<אביה מלס: זה מה שאני חושבת.

<גיל: אפשר להוסיף על מה שהיא אומרת?

אברהם נגוסה: כן.

<גיל: אני מהנוער העובד והלומד.

<גיל: הצטרפתי לנוער העובד והלומד לפני שבע שנים, בגיל יחסית מאוחר.

<גיל: דרך פרויקט מגשרים.

<גיל: אני אגיד שמבחינתי ברור שיש את ההיבט הכלכלי, ואת המצב הסוציו אקונומי אבל אני חושבת שזה משהו הרבה יותר רחב מזה.

<גיל: אני חושבת שזה שהיום אין דמויות מבוגרות מבני הקהילה האתיופית בתוך תנועות הנוער, בתוך ארגוני הנוער, אני חושבת שזה איזה שהוא מכשול.

<גיל: אני מאוד מסכימה עם מה שאביה אומרת, אני חושבת שההנגשה או החשיפה קשורה לזה שבאמת אין דמויות, כל מיני מודלים לחיקוי.

<גיל: אני יכולה להגיד שעצם העובדה שאני הצטרפתי לנוער העובד והלומד בתור מדריכה, דרך הפרויקט הזה, לא הכרתי את התנועה הזאת לפני.

<גיל: אני במקור מבאר שבע, כשאני הייתי נערה לא היינו חשופים לתנועות נוער, ואני יודעת להגיד שעצם העובדה שאני הגעתי לקן כמדריכה בנוער העובד והלומד, זה גרם לחניכים שלי לרצות להיות כאלה, לרצות להיות בתנועה, לזהות את עצמם כחלק מהתנועה.

<גיל: אני חושבת שזהו מקור הבעיה.

<גיל: לפחות אחת מהן.

<גיל: אני גם חושבת שההיבט הכלכלי, לא משנה אם יהיו מלגות, לא יהיו מלגות, אם החניכים לא יבחרו לקחת אחריות בחברה הישראלית, אם החניכים לא יבינו שהם יכולים לעשות את זה, כי יש בני קהילה מבוגרים או צעירים שרואים אותם כדמויות לחיקוי, אז זה לא משנה כמה כסף ישימו על זה.

<אחיטוב אילון: זה גלגל חוזר.

<אחיטוב אילון: ככל שיהיו יותר ש"שינים בערים, בדיוק מה שראובן ואביה אמרו, ככל שיהיו שם יותר אנשים, דמויות לחיקוי כפי שאת אומרת, באמת יבואו יותר וירצו יותר.

<גיל: כן.

<גיל: אני חושבת שאפשר גם לעשות את זה בדרכים, אפשר לחשוב - - -אתה לא תצמיח עכשיו צעירים שלא הכירו את - - -

אברהם נגוסה: מה לדעתך אפשר לעשות כדי להגביר את ההשתתפות?

<גיל: אני הייתי מציעה לפתוח משרות לצעירים שלא בהכרח גדלו בתנועה, שלא בהכרח גדלו באותו ארגון נוער.

<גיל: כאלה שיש להם איזה שהוא ממשק לחינוך בלתי פורמלי, עשו משהו בצבא שקשור להדרכה ולהפנות את המשרות האלה לאותם צעירים יוצאי אתיופיה.

<גיל: וכן, גם הקשר של ההורים מאוד מאוד חשוב.

<גיל: חשוב שההורים ידעו לאן הילדים שלהם מגיעים, חשוב שהם יבינו שתנועת נוער זה בהכרח אומר לקחת אחריות על החברה הישראלית.

אברהם נגוסה: משרד החינוך, מה הבעיה לעשות את זה?

<גילת דנה: כמו שאתה יודע, אנחנו פותחים את בתי הספר לימי חשיפה למכינות, מזמינים אותם פנימה.

<גילת דנה: בתי ספר נוסעים למכינה לדוגמה וחיים שם חצי יום.

אברהם נגוסה: לא, לשים משרה כדי שיהיה מעקב.

אברהם נגוסה: כי הצגה זה יום אחד, באים משתתפים והולכים.

אברהם נגוסה: אבל צריך להיות מישהו במשרד שהוא יעקוב אחרי זה וייתן גם הסברה.

אברהם נגוסה: זה גם יהיה מפגש או הסברה להורים וגם לנוער.

אברהם נגוסה: מה הבעיה שאתם יכולים לעשות ולקחת מישהו שהוא מודל לחיקוי ולשים אותו במשרה, ושהוא יביא הנגשה.

אברהם נגוסה: מה הבעיה.

<גילת דנה: הרעיון הוא מצוין, כמובן שמשרה, סליחה שאני מדברת כמו ממשלה, משרה שווה תקציב.

אברהם נגוסה: אני מדבר במסגרת התקציב.

<גילת דנה: לא, אנחנו לא יכולים להסיט.

<גילת דנה: אבל הנה, פעולה.

<גילת דנה: הקצינו לכל רשות מקומית סכומים דיפרנציאלים לפי גודל הרשות ומספר יוצאי אתיופיה בה, ליוזמות רשותיות להכנה למנהיגות ולשנת שירות בכל המסגרות.

<גילת דנה: יוזמות רשותיות.

<גילת דנה: צור קבוצה מעורבת, לא מבודלת, קבוצה מעורבת, קחו אותה, הקצינו גם מיליון ₪, אם אתם מכירים את מיזם אריאל, יש שם אקסטרים, איזה מפעל של מנהיגות עם מגדלי טיפוס וכל מיני דברים שהנוער מאוד אוהב.

<גילת דנה: זה כלול בתקציב.

<גילת דנה: תיצרו קבוצה של 20-25 חבר'ה מעורבים, אבל עם דגש, לפחות 30%-40% בני הקהילה ואותם תחשפו למכינות, תחשפו לשנת שירות, תגדלו מנהיגים צעירים.

<גילת דנה: הקצינו לזה תקציב.

אברהם נגוסה: כן בבקשה.

<איציק: אני ממכינה קדם צבאית.

<איציק: אני חש את אותו תסכול כמו היושב ראש.

<איציק: אני מכתת את רגליי למקומות שנמצאים שם הקהילה האתיופית.

<איציק: אני לא מסכים כל כך עם מה שחברנו ראובן פה אמר, - - - עם מה שאמרו שאין חשיפה, זאת אומרת שבסופו של דבר הם לא מכירים, הם לא יודעים את העולם הזה, הם לא יודעים מה זה אומר, הם לא מבינים את המשמעות.

<איציק: זה שאני בא לבתי ספר מהקהילה האתיופית ואומר "תבואו, זו שנה משמעותית, אתם תעשו שינוי בחיים שלכם" פתאום בא אליהם איזה מישהו מאיזה שהוא מקום, הם לא מכירים אותו בכלל ואומר להם דברים מאוד גבוהים, זה לא מחובר למציאות שלהם.

<איציק: זה לא גורם בסופו של דבר שהחבר'ה האלה באים למכינה שלי לבדוק, הם לא באים ולכן המספרים שנאמרו פה כאילו שיש כל כך הרבה בתנועות הנוער, ומבחינתי תנועות הנוער אמורות לחנך במהלך השנים להוביל לש"שינים ולמכינות קדם צבאיות, המספרים לא תואמים בכלל.

<איציק: הם נאבדים שם איפה שהוא בכיתה י"א-י"ב, כשהם לא לוקחים את זה עוד צעד אחד קדימה לכיוון המכינות.

<גיל: - - -

<איציק: לא, אני לא אומר את הפתרון, אני אומר, שיש פה - - -

אברהם נגוסה: הזמן שלנו רץ ואנחנו צריכים לסיים.

<איציק: אני אסיים במשפט, אני חושב שהעניין הוא לא רק שמכינות ילכו ויכתתו את רגליהם, זה משהו בחינוך המוקדם יותר בכלל שצריך להשריש בקהילות האלה את החינוך לעשות עוד משהו לפני השירות הקדם צבאי.

<אחיטוב אילון: גם מה שראובן דיבר זה כשחשיפה על ידי ש"שינים שחיים שם במקום.

<אחיטוב אילון: לא ימי חשיפה שאתה מדבר עליהם.

<קריאה: אבל לפעמים יש מקומות שאין בהם את הש"שינים שיחשפו אותם.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: הזמן שלנו רץ.

אברהם נגוסה: מילה ואז נסכם.

<עידן: אני ש"שין בגרעין יחד.

<עידן: אני יכול להגיד לכם ספציפית עלי שאני בא מכפר הנוער בן שמן, גדלתי וחונכתי מכיתה ט' עד יב' בכפר הנוער.

<עידן: אני לא מסכים עם הקטע שלא חושפים לבני העדה האתיופית.

<עידן: בכפר הנוער שלנו רובנו היו בני העדה האתיופית וגם רוב בוגרי הכפר שלנו יצאו לתכניות של שנת שירות ומכינות קדם צבאיות.

<עידן: ברגע שאחד שאתה מכיר, בוגר שאתה מכיר, והיה דמות גדולה בשבילך, בא ומסביר איזה שינוי זה עשה אצלו, אז כמו שאמרו, זה לא משרה.

<עידן: אבל זה לבוא ולהביא מישהו דומיננטי שאתה מכיר, לא סתם מישהו, יבוא ויגיד לך 'הנה, זו המכינה'.

<עידן: יש תודעה גבוהה, לפחות ממה שאני יודע, יש תודעה גבוהה מאוד לגבי עולים או בני העדה האתיופית, ואצלנו הרבה מאוד מהשכבה שלי מבני העדה האתיופית יצאו לתכניות קדם צבאיות ולתכניות של שנת שירות.

<עידן: העניין הוא לפי דעתי שיכול להיות באמת שלא בכל מקום יש את האדם שאפשר להתחבר אליו ושבאמת יצליח להזיז בורג ולשכנע אותך לבוא ולראות מה אנחנו עושים בשנת שירות ובמכינות.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: מילה אחת בבקשה.

<יערה שור: אם אפשר לסיים בנימה אופטימית ולהציע גם כיוונים לפתרון המצב, אני חושבת שזה מתחלק פה בין כמה דברים שאנשים אמרו ואני רוצה לחלק את זה בין התפקיד של המכינות לבין התפקיד של הרשויות המקומיות כמו שאני רואה אותו.

<יערה שור: בהקשר הזה, אני חושבת שמה שהמכינות צריכות לעשות זה לגדל יותר ויותר בוגרים בני העדה האתיופית שהם יחזרו באמת לחבר'ה הצעירים, ידברו איתם בגובה העיניים ויהוו מודל לחיקוי, וככל שאנחנו מגדילים את מספר החניכים במכינות בסופו של דבר גם יש לנו יותר אפשרות להשתמש בהם כבוגרים, לגייס את החבר'ה הצעירים ולהוות איזה שהוא מודל לחיקוי.

<יערה שור: זה התהליך שאנחנו עושים וזה תהליך ארוך טווח שייקח כמה שנים טובות ואני מקווה שאנחנו נהנה מהפירות שלו בשנים הקרובות.

<יערה שור: לצד זה אני רוצה להגיד שמשרד החינוך עושה באמת המון מאמצים והמון השקעה ברשויות המקומיות בתכניות של הכנה לצבא, בזינוק בעלייה ובכל מיני תכניות אחרות במרכזי הצעירים ואני חושבת שתפקיד מאוד משמעותי שיכול להיות שם, זה שם דווקא לשים את המשרות של חבר'ה מהשכונה, מהקהילה, מהאזור, שהם מדברים עם הנוער ומאתרים את הנוער ומלווים אותם בתהליך ארוך טווח.

<יערה שור: דיברנו קודם על משרה, היא הציעה, אני חושבת שזה כיוון שהוא נכון אבל זה לא יכול להיות מנותק מהסביבה המקומית, כי חלק מאוד חשוב מהמשרה הזאת זה הקשר האישי וההיכרות, ולכן לא יכול להיות מישהו שעושה את זה ברמה ארצית אלא מישהו בכל רשות מקומית שהוא מכוון למשימה הזאת והוא מכיר את החבר'ה הצעירים בקהילה ויודע למשוך אותם למקומות האלה ולהכווין אותם.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני חייב לסכם.

אברהם נגוסה: קודם כל אני מאוד מברך את המשתתפים שהגיעו לפה, נציגי משרדי הממשלה, נציגי תנועות הנוער וארגונים אחרים.

אברהם נגוסה: הנושא מאוד חשוב ואנחנו נמשיך לדון בנושא הזה, כי עדיין לא מיצינו את מה שצריך לעשות.

אברהם נגוסה: יש רעיונות אבל אנחנו צריכים להתקדם כדי להפוך את הרעיונות לדבר מעשי.

אברהם נגוסה: אני פונה גם לתנועות הנוער, גם למשרדי הממשלה, תביאו לנו את הנתונים.

אברהם נגוסה: תעשו הפרדה בכתב, לא פיזית.

אברהם נגוסה: פיזית אל תפרידו בין העולים לוותיקים.

אברהם נגוסה: אני רק אומר שיהיה נתון פנימי שיהיה מי הוא עולה ומי ותיק, כדי שנוכל לדעת ולדרוש מהמשרד שאחראי לעולים, ומשרד שאחראי לוותיקים.

אברהם נגוסה: זה באופן כללי.

אברהם נגוסה: בנושא יוצאי אתיופיה יש גם תכנית מיוחדת לוותיקים, כלומר לא לעולים חדשים, והעולים החדשים כמו עולים אחרים.

אברהם נגוסה: לכן אנחנו רוצים לקבל את הנתונים האלה בכתב בהקדם האפשרי.

אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת כי פשוט אנחנו נלחמים כדי שיהיה תקציב, בסוף אנחנו משיגים את התקציב אך לא מנצלים אותו והוא חוזר כשהוא לא מנוצל, כשיש צורך בשטח.

אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לעשות סדר בנושא.

אברהם נגוסה: אנא עזרו לנו להשיג את התמונה האמיתית כדי שנוכל לעזור ולקדם את הנוער ולשלבו בתוך החברה הישראלית.

אברהם נגוסה: אני מודה לכם על העבודה שאתם עושים, החניכים, ראשי תנועות הנוער.

אברהם נגוסה: יישר כח.

אברהם נגוסה: תמשיכו ונמשיך ביחד כדי לחזק את החברה הישראלית.

אברהם נגוסה: תודה רבה לכם.