ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 589, 2017-10-24 14:30

יצחק וקנין: חברים, אני שמח לפתוח את ועדת הכלכלה.

יצחק וקנין: היום ד' בחשון התשע"ח.

יצחק וקנין: אנחנו דנים היום בתקנות הטיס (חובת ביטוח בהפעלה מסחרית של כלי טיס), התשע"ז-2017.

יצחק וקנין: אנחנו מבינים שזה עוד שיפור כי בסך הכול בכל שאר הדברים שבהם טיפלנו בעבר סגרנו את נושא חובת כלי הביטוח בכלי הטיס, וכל כלי הטיס היום מחויבים.

יצחק וקנין: אני מבין שאנחנו נכנסים לנישות.

<איתי עצמון: - - - מכוח הרישיונות שלהם היום.

יצחק וקנין: כן.

יצחק וקנין: מי מציג לנו את הדברים?

<רון חלפון: אני אציג, אדוני.

<רון חלפון: צהריים טובים.

<רון חלפון: אתחיל בכמה מילים כלליות.

<רון חלפון: אכן, כיום כל המובילים הישראלים, למעט בלונים שזה כדורים פורחים, מחויבים מכוח הרישיונות המסחריים שלהם לבטח בהתאם לסכומים שקבועים בתקנות.

<רון חלפון: התקנות מבוססות על התקנות האירופאיות.

<רון חלפון: זה אומר שכמעט כל מוביל שמגיע למדינת ישראל, מוביל זר, יש לו כבר את הביטוחים בסכומים האלה.

<רון חלפון: מי שאין לו - זה מדאיג מאוד, וזה חלק מהסיבות שאנחנו מביאים את התקנות לאישור.

<רון חלפון: למעשה, אנחנו צריכים כלי אכיפה מתאימים ושהחובות האלה ייקבעו במסגרת תקנות ולא באופן פרטני בכל רישיון ורישיון.

יצחק וקנין: האם יש למישהו הערות לנושא?

יצחק וקנין: או שאתם רוצים שניכנס לגופם של דברים, ואם יהיו הערות יעירו אותם?

<אמיר דרנגר: יש לנו הערה אחת כללית, וכמה הערות קטנות בדרך.

<אמיר דרנגר: ראשית, צהריים טובים.

<אמיר דרנגר: אני אמיר דרנגר, המחלקה המשפטית אל על, וזה עו"ד יורם חטב, מנהל הביטוח של אל על.

<אמיר דרנגר: הנושא שיש לנו פה כרגע מדבר על האישור הזה שנקרא אישור ביטוח שהוא בן שלושה עמודים.

<אמיר דרנגר: הוא מוגש על-ידי אל על וכל חברות התעופה לרת"א מדי שנה.

<אמיר דרנגר: מוגש אותו אישור בדיוק לכל הרשויות בעולם.

<אמיר דרנגר: אותו אישור גם מוגש לבנקים שמממנים את המטוס, מחכירים.

<אמיר דרנגר: זה הסטנדרט בעולם.

<אמיר דרנגר: צריך להבין שהתקנה כשהיא מדברת פה בכמה סעיפים על אישור מטעם המבטח היא נכונה, אבל היא לא מלאה.

<אמיר דרנגר: כי למה?

<אמיר דרנגר: מאחורי ביטוח תעופתי – דבר ראשון, זה מוצר מיוחד בפני עצמו.

יצחק וקנין: אני רק מקדם בברכה את ידידי היקר יעקב פרי.

<אמיר דרנגר: מה שמבוטח הוא סכום אדיר, הוא מעל מיליארד דולר שזה 3 - 4 מיליארד שקל שנתי.

<אמיר דרנגר: אין אף חברת ביטוח שרוצה לקחת על עצמה בעולם, גם החברות הכי גדולות, ביטוח כזה במלואו.

<אמיר דרנגר: לכן, בדרך כלל פוליסת ביטוח שמכסה את הדבר הזה יש בה 30, 35, 40 מבטחים.

<אמיר דרנגר: יכול להיות שלמבטח אחד יהיה 0.5%, 1%, 1.5%, ולאחד יכול להיות 5%, 8%, 10% - תלוי בחלקם בביטוח.

<אמיר דרנגר: הרשימה הזו איך חברת התעופה מאגדת את חברות הביטוח תחתיה היא סוד מסחרי מאוד מאוד חשוב לחברת התעופה.

<אמיר דרנגר: לדוגמה, אל על לא תרצה שיגלו שיש חברת ביטוח שהיא אולי ממדינה שבה לא - - -, מהסיבות שאותו בן-אדם שמבטח לא ירצה שיפרסמו שאל על או חברת אחרת.

<אמיר דרנגר: לכן, זה סוד מסחרי.

<אמיר דרנגר: הכול כמובן חוקי, בהתאם לחוקים.

<אמיר דרנגר: אין פה בעיה רגולטורית, רק עניין של שיקולים מסחריים.

<אמיר דרנגר: לכן, הרשימה הזו היא סודית.

<אמיר דרנגר: מה שקורה בעולם הביטוח הוא שכאשר אתה מגיש אישור יש ברוקר, סוכן ביטוח.

<אמיר דרנגר: בדרך כלל, חברות גדולות כמו אל על או חברות גדולות שמגיעות לישראל קונות בשוק הביטוח בלונדון או בניו יורק ששם הברוקרים הרציניים יושבים.

<אמיר דרנגר: הם מוציאים את האישור הזה והם אומרים לכל אותו גוף שמקבל את האישור, לרת"א או כל רשות אחרת בעולם: דעו, לאל על יש ביטוח כזה מהתאריך הזה ועד שנה לאחר מכן, בלי שום תיעוד או רישום של שמות המבטחים שנמצאים בפוליסה.

<אמיר דרנגר: כך עובדת השיטה.

<אמיר דרנגר: לכן, הבקשה שלנו היתה לתקן שלא מדובר במספר תקנות - - -

<לאה ורון: לא הבנתי אסור שיידעו מי הם אותו מבטחים בתוך הפוליסה הזו שהיא למעשה סל של כמה חברות שמבטחות.

<לאה ורון: למה המידע הזה הוא חסוי?

<יורם חטב: עו"ד יום חטב, מנהל ביטוח ותביעות באל על.

<יורם חטב: עולם התעופה הוא עולם שכבר קיים כמאה שנה, ובמתכונת המודרנית שלו משהו כמו 60 שנה.

<יורם חטב: יש מושג שנקרא capacity בשוק – יכולת של חברת תעופה לרכוש תעופה ממבטחים שונים שמתמחים בתחום.

<יורם חטב: חלק מהמבטחים לא היו מעוניינים שהמידע שהם מבטחים חברה ישראלית דווקא ידלוף.

<יורם חטב: לנו לא היה נוח כשהמתחרים שלנו או שעולם מקביל לנו יידע מי המבטחים שלנו כי יכול להיות שזה יהווה מנוף לעליית מחירים או שהם יתחרו בנו על המוצר שלנו.

<יורם חטב: יש אינטרס מסחרי מובהק, גם פוליטית, בכל מה שקשור לאל על בשוק הביטוח בעולם.

<יורם חטב: אין הרבה חברות שמעוניינות לבטח סיכון ישראלי.

<יורם חטב: אל על היא חברה שכולם יודעים שהיא targeted, בשוק בלונדון – מסתכלים עליכם, ואולי יקרה אירוע ואנחנו שתומכים בכם - - - לכל העולם.

יצחק וקנין: כמי שקצת מכיר את נושא התעופה, אנחנו פה אומרים שאל על היא חברה גדולה.

יצחק וקנין: אבל בעולם היא - - -

<יורם חטב: היא בינונית מינוס.

יצחק וקנין: נכון.

יצחק וקנין: אתה שומע על חברות שיש להן 500, 700 ו-1,000 מטוסים.

יצחק וקנין: כמה יש לאל על? 46?

<יורם חטב: 41.

יצחק וקנין: אתה רואה?

יצחק וקנין: אני אפילו עוד זוכר את המספרים.

<יורם חטב: בשנה הבאה נהיה 43 - 44.

<יורם חטב: אנחנו גדלים, ברוך השם.

יצחק וקנין: אני שמח שאתם גדלים, אבל - - -

<יורם חטב: אני מבקש להדגיש שהמצב הזה לא ייחודי לנו.

<יורם חטב: אין אף רשות בעולם שמבקשת לדעת מי רשימת המבטחים שלך.

<יורם חטב: היא גם לא תיתן לה מידע כי יש לי מבטח של 0.5%, הוא לא ייקח סיכון מעבר ל-0.5%.

<יורם חטב: הוא יכול להיות איתן מאוד, עם רייטינג מצוין, אבל הוא לקח רק נתח אחד קטן.

<יורם חטב: אני מחזיק ארבע או חמש פוליסות שונות: ביטוח מלחמה, ביטוח מנועים, ובכל אחת מפוזרים כל כך הרבה מבטחים.

<לאה ורון: כשדיברת על אותם 4 מיליארד שקלים שאל על מוציאה שנתי, - - -

<אמיר דרנגר: לא, לא מוציאה – הכיסוי.

יצחק וקנין: הכיסוי הביטוחי.

<אמיר דרנגר: לא הפרמיה, חס וחלילה.

<יורם חטב: רק לידיעה, החישוב של הסיכון הוא מטוס באוויר מסוג ג'מבו שבנחיתה יפגע באחיו, חס וחלילה.

<יורם חטב: זה מייצר אירוע שבו הרבה אזרחים אמריקאים, נניח, יושבים, וזה מייקר בצורה פנומנלית את החשיפה, ועל פיה נרכש הביטוח.

יצחק וקנין: ודאי, כן.

יצחק וקנין: כשרציתי להפעיל את כל כובד משקלי על החסינות שניתנת לטייסים, זה הדבר שכל הזמן ציירתי למשרד המשפטים שלא כל כך היו מוכנים לשנות את הטאבו שהיה פה בנושא של החסינות.

<יורם חטב: כשהתחקיר יותר חשוב מ - - -

יצחק וקנין: נכון, כי מטוס עם 400, כמו שתיארת, עולה לאוויר, ולי חשוב שאוכל למנוע את התאונה או חס וחלילה כל דבר אחר, חיי אדם הם ערך יותר יקר מכל מוסכמות, גם שהן חשובות, כמו שאם מישהו עשה איזה משהו לא טוב הוא צריך לשלם עבורו.

יצחק וקנין: אבל במקרה של הטיס אמרנו: מטוס לוקח 400, 700 נוסעים, וזה חיים ומוות כשאתה עולה לאוויר.

יצחק וקנין: אם אני בזה שהטייס יבוא ויגיד: עשיתי אחד, שתיים, שלוש, ארבע, והוא מקבל חסינות לדבר הזה – זה מה שעמד מול עינינו פה.

יצחק וקנין: זה לא היה פשוט.

יצחק וקנין: בסופו של דבר, גם משרד המשפטים הסכים, הבין את החשיבות, כי ראינו גם מה קרה בצה"ל.

יצחק וקנין: כלומר, לקחנו גם את הדברים.

יצחק וקנין: אין ספק, אתה צודק.

יעקב פרי: מתי 787 - - -?

<יורם חטב: ועוד חמישה שנה הבאה, ועוד שלושה בשנה שאחריה.

<אמיר דרנגר: אתה רואה שזה אישור עדכני.

<יורם חטב: כן, כן.

יעקב פרי: ראיתי שכבר ששני 787 כבר מבוטחים.

יעקב פרי: הוא אומר שעוד חמישה יהיו בשנה הבאה.

יצחק וקנין: יעקב, קח אותי איתך.

יצחק וקנין: זה כייף לנסוע עם יעקב.

יצחק וקנין: פעם אחת הייתי איתו בהודו, ואני אומר לכם: ג'נטלמן ממדרגה ראשונה.

יצחק וקנין: מעט שבחו אני אומר, לא כולו.

<יורם חטב: התקנות האלה מעתיקות את התקנות האירופאיות.

<יורם חטב: לו היו נצמדו להן לא היינו אומרים דבר כי כל האישורים שלנו בנויים על פי התקנות.

<יורם חטב: אנחנו נוחתים בכל יעד באירופה או בארצות הברית.

<יורם חטב: זה בסדר, מאוד מקובל.

<יורם חטב: אלא שבאו והרחיבו במיוחד בסוגיות של איכות המבטח שזה יכול להיות לגיטימי מהבחינה שלהם, אבל משום שיש פה קצת אי-הבנה של השוק הספציפי הזה הדרישה לקבל אישור מבטח פשוט איננה קיימת.

<יורם חטב: אין אישור מבטח.

<יורם חטב: אבל, זה לא אישור מטעם המבטח.

<יורם חטב: תקראו את הנוסח.

<יורם חטב: הוא אישור מטעם המבוטח.

<יורם חטב: הוא הסוכן שלנו.

<יורם חטב: בעולם סוכני הביטוח הם גופים עצמאיים, הם ברוקרים שמחויבים נאמנות לשני הצדדים יחדיו.

<יורם חטב: אנחנו מינינו אוו כברוקר שלנו, ולכן הוא נותן את האישור מטעמנו.

<יורם חטב: הוא אומר: דעו לכם, רשויות העולם.

<יורם חטב: לי יש אחריות מקצועית, אני אחד מהברוקרים הגדולים בעולם.

<יורם חטב: זאת אומרת, זה עשרות אם לא קרוב למאה אלף עובדים.

<יורם חטב: אני אומר שיש לו ביטוח א', ב', ג', בגבולות אחריות כאלה וכאלה.

<יורם חטב: כל מה שאתם רוצים לראות יהיה, אבל אני - הברוקר - מאשר את זה.

<יורם חטב: חברות הביטוח - לו הייתי צריך לאגד 40 חברות על אישור אחד, אני חושב שבכנסת יש פחות פלגנות מה - - -

<איתי עצמון: בקרות מקרה ביטוח, אם קורה מקרה שבו מדובר באחת מחברות הביטוח שהיא חברה קיקיונית, חברה שלא משלמת, מי בסופו של דבר נושא בתשלום?

<איתי עצמון: הברוקר?

<יורם חטב: אני אשיב לך, אבל לפני חברה קיקיונית דע לך שבעולם התעופה יש מונח מוכר שנקרא "captive" שאל על יכולה להקים לה גוף של סיכון עצמי שלוקח חצי אחוז.

<יורם חטב: הוא מתחרה והוא קונה ביטוח משנה.

<יורם חטב: לא חייב להיות קיקיוני.

<יורם חטב: יכול להיות שהרייטינג הוא פשוט נמוך יותר.

<איתי עצמון: כשאמרתי "קיקיוני" לקחתי מצב קיצון כמובן.

<אמיר דרנגר: הוא אומר שאם החברה הזו לא משלמת בסופו של דבר אז יחסר 1%.

<יורם חטב: כן, יחסר לי 1%, 0.5%, 2%.

יעקב פרי: הוא שואל מי מכסה אותו?

<רון חלפון: הברוקר לא יכסה.

<איתי עצמון: לכן, הוא לא יכול לשלם.

<איתי עצמון: הוא יכול לתת אישור כזה.

<איתי עצמון: האם האישור יכול להיות מטעם הברוקר?

<יורם חטב: אירוע תעופתי קטסטרופלי של מיליארד דולר, וזו הערכה של מיליארד דולר, בסופו של דבר בין אם זה יהיה 990 או מיליארד מאתיים, אנחנו לא נדע.

<יורם חטב: לעולם לא נדע.

<יורם חטב: בסופו של דבר, המבטחים שמתחייבים לשלם ייאלצו לשאת בזה.

<יורם חטב: ואם לא, חברת התעופה תיאלץ לשים את היתרה בכיס.

<יורם חטב: היות ופיזרנו את הסיכון לבערך 1% - 1.5% זה סיכון שאנחנו - - -

יצחק וקנין: אני מציע שניכנס לעניין, ואז נפתח את זה בתוך הדיון.

יצחק וקנין: ואם יהיו דברים שנצטרך - - -

יעקב פרי: יכול להיות שאעזוב אותך בשלב מסוים.

יעקב פרי: מה קורה עם הכדורים הפורחים?

יצחק וקנין: בדיוק, נגיע לזה.

יצחק וקנין: רוב ש התקנה פה נוגע לכדורים הפורחים ולא לכל מה שהעלו.

<איתי עצמון: מבחינת שינוי המצב הקיים.

<רון חלפון: אני רק יכול להקדים שאין לנו מחלוקת בעניין הזה.

<רון חלפון: זה רק עניין ניסוחי בלבד.

<רון חלפון: אין שום בעיה.

<רון חלפון: אין לנו.

יצחק וקנין: אתה אומר שזו בעיה ניסוחית.

יצחק וקנין: אנחנו נעזור לכם לנסח.

יצחק וקנין: יש לנו את איתי פה וידו בכול, יד ימין חזקה.

<לאה ורון: נכון.

<לאה ורון: חוץ מאשר בניסוחים, הוא חזק בעוד כמה דברים.

<לאה ורון: אבל בניסוחים אין לך מה לדבר.

יצחק וקנין: אני תמיד אומר שההידברות לפני הוועדה היא הרבה יותר שווה מכל הוועדה עצמה, מבלי לזלזל בוועדה.

יצחק וקנין: הוועדה היא חשובה.

יצחק וקנין: אבל זה מייעל את העבודה.

יצחק וקנין: לפעמים צריך עוד מישהו שיכול להתוות את הדברים בצורה שבסופו של דבר זה נהנה וזה לא חסר.

<רון חלפון: אני אקרא את התקנות.

<רון חלפון: אם אדוני רוצה שאעצור להסביר דבר מה, שיעצור אותי.

יצחק וקנין: איפה שאני לא אומר לך, סימן שאנחנו יכולים להתקדם.

<איתי עצמון: אני רק אעצור אותך כאן ואגיד שהמשמעות האופרטיבית של ההגדרה כפי שנעשה בה שימוש לאחר מכן זה בעצם מתי חלה חובת הביטוח.

<רון חלפון: נכון.

יעקב פרי: אני רק לא מבין אם אין פה סתירה בין מקום שבו כתוב: ירידה ועלייה למטוס, לבין זמן שהוא עוצר את המנועים ומתחילה הירידה.

יעקב פרי: אם נוסע נופל בזמן שהמנועים כבויים - - - ?

<רון חלפון: אסביר.

<רון חלפון: לעניין נוסעים ההגדרה לא קשורה למנועים, אלא פרק הזמן מהעלייה למטוס עד לירידה מהמטוס.

<רון חלפון: זה פרק זמן ארוך יותר.

<רון חלפון: "כבודה" – כבודת רשומה וכבודת יד.

<רון חלפון: " פה צריכה להיות נקודה.

<רון חלפון: "כבודה רשומה" – חפצים שמסר הנוסע למפעיל האווירי לשם הובלתם בכלי הטיס והמפעיל האווירי רשם אותם; "כבודת יד" – חפצים של הנוסע הנלקחים עימו אל כלי הטיס ושלא נרשמו על ידי המפעיל האווירי; "מבטח" – מבטח כהגדרתו בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), התשמ"א – 1981 או מבטח זר המורשה לפעול לפי הדינים של המדינה שבה הוא פועל;

אחד מאלה: (1) בעל רישיון הפעלה אווירית; (2) בעל רישיון להפעלת בית ספר לעובדי טיס המורשה לבצע הדרכה לשם קבלת רישיון טייס או הגדר שבו; (3) בעל רישיון מדריך טיס העוסק בהוראת טיסה מעשית לשם קבלת רישיון טיס או הגדר שבו לפי תקנות הרישיונות, שלא במסגרת בית ספר להוראת טיס כמשמעותו בתקנות רישוי שירותי התעופה (בתי ספר להוראת טיס), התשל"א – 1971; (4) המורשה להפעיל כלי טיס בהפעלה מסחרית באמצעות רישיון שנתנה מדינה חברה;"

<איתי עצמון: האם תוכל להסביר בקצרה מדוע חובת הביטוח חלה על סוגי המפעילים האוויריים כפי שאתם מציעים כאן?

<רון חלפון: אסביר.

<רון חלפון: לגבי מוביל ישראלי - זה ברור.

<רון חלפון: לגבי הפעלת בית ספר לעובדי טיס - הדרכה של עובד טיס לקראת קבלת רישיון או ההגדר שבו, זו הפעלה מסחרית.

<רון חלפון: לגישתנו, מחויב ביטוח גם בהקשר הזה, הגם שלא למדריך ולמתלמד וגם לטייסים בכלל בתעופה רגילה.

<רון חלפון: העיקרון הוא שרק הנוסע המשלם הוא זה שמבוטח כנוסע ולא אדם שעוסק במקצועות הטיס.

<רון חלפון: אדם שעוסק במקצועות הטיס, הביטוח שלו אמור להיות מוסדר מול המעסיק שלו.

<רון חלפון: זה לא משהו שהמדינה דורשת.

<רון חלפון: ב-(3) מדובר שמעבר לבתי ספר להוראת טיסה יש גם מדריכים פרטיים שהם לא מלמדים טיסה במסגרת בית ספר, אלא מלמדים באופן פרטי.

<רון חלפון: אנחנו רוצים להחיל את הוראות התקנות גם על המקרה הזה.

<איתי עצמון: היום זה לא חל עליהם, היום אין חובת ביטוח לגביהם ברישיון שלהם.

<רון חלפון: לגבי רישיון להפעלת בית ספר - יש הסדר ארכאי בתקנות רישוי שירותי תעופה (בתי ספר להוראת טיסה).

<רון חלפון: לגבי מדריכים פרטיים - אין, או לכל הפחות - - -

יעקב פרי: אם אני לוקח לי מורה פרטי לטיס שלא במסגרת בית ספר וקרה איזה אסון או תקלה או דבר כזה, מי לא מבוטח?

<רון חלפון: אתה לא מבוטח.

יעקב פרי: אני התלמיד, כביכול התלמיד.

<רון חלפון: כן.

<רון חלפון: ברגע שאתה עולה למטוס כדי ללמוד טיס, גם במצב היום וגם במצב מחר, אתה צריך לדאוג לביטוח או עצמי או במסגרת המדריך, או במסגרת בית הספר.

<רון חלפון: זה לא הנחיה של המדינה.

<רון חלפון: כאשר בן אדם לומד טיס והוא שקול למעשה לאיש צוות, הוא אמור לטפל בביטוחים שלו בעצמו מול המעסיק, מול בית הספר.

<רון חלפון: ברגע שאנחנו מטילים חובה רגולטורית אנחנו מסתכלים על הציבור, על הנוסע המשלם, ולא נכנסים למקצועות הטיס.

<רון חלפון: מקצועות הטיס מטופלים והם מבוטחים, אבל במסגרות אחרות.

יצחק וקנין: נניח ויש לנו בית ספר לטיס בהרצליה.

יצחק וקנין: האם יש חובה עליהם להפעיל את כל מערך הביטוח?

יצחק וקנין: הרי הם מכשירים תלמידים שם.

יצחק וקנין: אין להם חובה כלפיכם בזה שאתם נותנים להם רישיון הפעלה לבית ספר?

<רון חלפון: יש להם חובה, אבל לא לבטח את הטיס המתלמד.

<רון חלפון: יש להם חובת לביטוח בצד שלישי אם כלי הטיס פוגע בבית בהרצליה, חס ושלום.

<רון חלפון: אבל המתלמד עצמו, זה במסגרת היחסים מול בית הספר והוא מבוטח.

<רון חלפון: אבל המדינה לא מחייבת לעשות את זה.

יצחק וקנין: לא, לא.

יצחק וקנין: אני לא מבקש שהמדינה מחויבת, אלא שהמדינה מחויבת להיות מפקחת שכן יש לו את הביטוח הזה.

יצחק וקנין: אתם הרי בודקים את בתי הספר האלה.

<ישי דון יחיא: הטיס המתלמד מוגדר לפי כל התקנות התעופתיות כאיש צוות.

<ישי דון יחיא: התפיסה שלו היא לא תפיסה של נוסע משלם, אלא תפיסה של איש צוות.

<ישי דון יחיא: ככזה גם לפי התקנות האלה מחר בבוקר מכוח התקנות האלה אין חובה על בית הספר לבטח את אותו טיס מתלמד כי הוא מוגדר לא כנוסע אלא כאיש צוות.

<ישי דון יחיא: חובת התקנות פה - הרלוונטיות שלה היא לגבי צד ג'.

<ישי דון יחיא: גם בית ספר וגם מדריך אישי, אם המטוס הזה נופל על אדם תמים שמסתובב ברחוב, חס וחלילה, אז יש לו חובת ביטוח צד ג'.

<ישי דון יחיא: אבל מעבר לזה החזקה - כמו שבן אדם שהוא עובד אל על, נניח טיס אל על, אל על מבטחת את העובדים שלה והם לא כלולים בביטוח לפי התקנות הללו, אז אותו דבר טיס מתלמד, התפיסה שלו בראייה שלנו היא תפיסה של איש צוות.

יעקב פרי: למה מדינת ישראל השאירה עד עכשיו את הלקונה הזו?

<ישי דון יחיא: לא, זה מה שקיים גם היום.

יצחק וקנין: זה גם נשאר כך.

<רון חלפון: זה גם נשאר, וגם על פי התקנה האירופית זה המצב.

<רון חלפון: אני רוצה לפתוח פה סוגריים.

<רון חלפון: המטרה שלנו פה היא להיצמד לתקנה האירופית כמעט באופן מוחלט.

<רון חלפון: אנחנו עוסקים בענף בין-לאומי, אני לא יכול להמציא את השיטה.

<רון חלפון: זה חייב לעבוד בדיוק לפי התקנה האירופית.

<רון חלפון: בהקשר הזה גם התקנה האירופית לא מחייבת בביטוח - - -

יעקב פרי: למען הסקרנות, האם היו לנו מקרים בעבר שבגלל חוסר ביטוח היו תביעות או דברים כאלה?

<ישי דון יחיא: תביעות תמיד יש.

<ישי דון יחיא: קודם כל, - - - תביעות נגד המדינה בכל פעם שקורה מקרה.

<ישי דון יחיא: אבל לא נתקלנו באף מקרה שבו היה בית ספר או איזשהו מקרה באמת שהיה בלי ביטוח.

<ישי דון יחיא: שוב, תפיסת העולם היא כזו שבן אדם שרוצה ללמוד טיס מבין שהוא לוקח על עצמו והוא יודע.

<ישי דון יחיא: הוא לא אדם שקונה כרטיס בחברת תעופה או אדם ש- - -

<רון חלפון: "נוסע" - אדם הנמצא בטיסה, בהסכמת המפעיל האווירי, למעט איש צוות המוצב בטיסה בתפקיד; "צד שלישי" – אדם, למעט נוסע או איש צוות המוצב בטיסה בתפקיד; "תקנות ההפעלה" - תקנות הטיס (הפעלת כלי טיס וכללי טיסה), התשמ"ב – 1981; "תקנות הרישיונות" - תקנות הטיס (רישיונות לעובדי טיס), התשמ"א – 1981.

<רון חלפון: "

יצחק וקנין: חברים, יש הערות?

יצחק וקנין: אין הערות.

יצחק וקנין: אצביע על כל תקנה 1 על כל סעיפיה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: בעד – פה אחד

יצחק וקנין: הסעיף אושר.

<רון חלפון: "חובת ביטוח לגבי נוסעים, כבודה ומטען 2.

<רון חלפון: לא יפעיל מפעיל אווירי כלי טיס בהפעלה מסחרית מישראל, אליה או בשטחה, אלא אם כן אחריותו לנזקים העלולים להיגרם לגופו של נוסע, לכבודה או למטען, במהלך טיסה, מבוטחת אצל מבטח בגבולות שלא יפחתו מהמפורט להלן: (1) 250,000 זכויות משיכה מיוחדות לכל נוסע; (2) 1,131 זכויות משיכה מיוחדות לביטוח כבודה של כל נוסע; (3) 19 זכויות משיכה מיוחדות לכל קילוגרם של מטען.

<רון חלפון: "

יצחק וקנין: הסבר.

יעקב פרי: כן, תסביר לנו מה מושכים וממי אפשר למשוך.

<רון חלפון: זכויות משיכה מיוחדות זה סל מטבעות שקובעת קרן המטבע הלאומית.

<רון חלפון: למיטב זכרוני, זה מורכב באחוזים מסוים מיורו, מדולר, מין, לירה שטרלינג וכו'.

<רון חלפון: זה סל מטבעות של המטבעות שמובילים את הכלכלה העולמית, וזה איזשהו מדד שאליו מצמידים את סכומי הביטוח.

<רון חלפון: הוא מקובל באמנות תעופה בין-לאומיות: אמנת מונטריאול וכו'.

<יורם חטב: של כדולר וחצי.

<רון חלפון: כן.

<רון חלפון: אלה הסכומים והם לקוחים מאמנת מונטריאול.

יעקב פרי: וזה צריך להיות רף מינימלי?

<רון חלפון: רף מינימלי.

יצחק וקנין: יש עוד הערות?

<לאה ורון: יש לי שאלת תם.

<לאה ורון: אם המפעיל האווירי מבטח את הכבודה של הנוסע, למה מרבית הנוסעים מוצאים לנכון לבטח את הכבודה שלהם בחברות ביטוח?

<לאה ורון: כשאני נוסעת לחו"ל אני מוציאה לעצמי פוליסה, ברוב המקרים בריאותית.

<לאה ורון: אבל הפוליסה כוללת גם את הכבודה.

<לאה ורון: לשם מה?

<רון חלפון: זה דיון צד, אבל אסביר.

<רון חלפון: קודם כל, לא נעים להגיד חברות תעופה וגופים מסחריים לפעמים מנסים להתנער מתביעות.

<לאה ורון: גם חברות הביטוח.

<רון חלפון: וגם חברות הביטוח, אבל שם זה קל יותר.

<רון חלפון: שנית, באמנת מונטריאול או באמנת ורשה שמטפלות לכבודה ולמטען יש חריגים מסוימים: אם המוביל האווירי עשה הכול והוא לא היה יכול לצפות את הנזק, ואם זה לא היה באחריותו וכו' וכו'.

<רון חלפון: דבר שלישי, סכום הפיצוי הוא מוגבל ל-19 זכויות משיכה מיוחדות לכל קילוגרם.

<רון חלפון: בחישוב זריז זה כ-30 דולר.

<רון חלפון: יכול להיות שאת מעבירה דברים שהערך שלהם גבוה יותר.

<רון חלפון: זה מטען.

<ישי דון יחיא: זה מטען.

<ישי דון יחיא: כבודה זה 1,130.

<רון חלפון: אותו עיקרון.

<יורם חטב: אותו עיקרון.

<יורם חטב: האחריות של המוביל האווירי היא מוגבלת, ואם אתה רוצה לקבל כיסוי על מה שיש בכבודה שלך שאנחנו לא יודעים מהי - שעונים יוקרתיים, אתה יכול להעביר מה שאתה רוצה שם - עדיף לרכוש ביטוח ולא לסמוך על מגבלת האחריות של המוביל האווירי.

<לאה ורון: כי אז פונים לחברת הביטוח ולא מגבלת האחריות של המפעיל.

<לאה ורון: ברור, השיקול שלכם מובן לי.

<יורם חטב: לא, אנחנו מופעלים מכוח הדין.

<יורם חטב: הם עושים מזה שיקול מסחרי.

<יורם חטב: אנחנו לא פותחים מזוודה כדי לדעת מה יש שם, לא נעמוד בזה.

<לאה ורון: גם הם לא פותחים, זה בסדר.

<איתי עצמון: שמעתי שזו היתה הערתכם.

<איתי עצמון: הבנתי מנציגי משרד התחבורה שהעליתם את ההערה הזו.

<איתי עצמון: התשובה המשפטית לכך היא פשוטה והיא שחוק הפרשנות קובע שיחיד משמעו גם רבים.

<איתי עצמון: אין נזק בלכתוב מבטח אחד או יותר, אבל זה מיותר.

יעקב פרי: מכסה.

יצחק וקנין: חבר'ה, זה בפרוטוקול.

יצחק וקנין: אפשר לאשר את 2.

יצחק וקנין: אני מביא להצבעה את סעיף 2.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: בעד – פה אחד

יצחק וקנין: הסעיף אושר.

יצחק וקנין: הלאה - 3.

<איתי עצמון: אני חושב שחברי הוועדה יכולים לעיין בטבלה.

יצחק וקנין: למה?

יצחק וקנין: שיקריא את זה.

יצחק וקנין: זה בדיוק חצי דקה, זה לא הרבה זמן.

יעקב פרי: יש חשיבות גם שזה ייכנס לפרוטוקול.

יצחק וקנין: תסביר רק סעיף אחד, מה שנוח לך, או את הרציונל שעומד פה בטבלה.

<רון חלפון: הרציונל – אנחנו מדברים על נזקים שיכולים להיגרם לצד שלישי.

<רון חלפון: לדוגמה, כלי טיס נפל על מבנה.

<רון חלפון: ההנחה היא שכמה שכלי הטיס כבד יותר, כך הנזק שעלול להיגרם גדול יותר.

<רון חלפון: זה מה שמנחה את - - -

<לאה ורון: ככל שהוא גדול יותר, כך דורשים ממנו סכום גבוה יותר.

<רון חלפון: נכון.

<ישי דון יחיא: הסכומים הם זהים ולקוחים מילה במילה מהתקינה האירופאית ומהנורמות המקובלות.

יצחק וקנין: אוקי.

יצחק וקנין: יש הערות?

יצחק וקנין: אין הערות.

יצחק וקנין: אני אצביע על סעיף 3.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: בעד – פה אחד

יצחק וקנין: הסעיף אושר.

יצחק וקנין: 4.

<רון חלפון: "ביטוח כנגד פעולות איבה מלחמה וטרור 4.

<רון חלפון: (א) ביטוח האחריות לפי תקנות 2 ו- 3 יכלול גם נזקים שעלולים להתרחש בשל פעילות מלחמתית, טרור, חטיפה, חבלה, תפיסה לא חוקית של כלי הטיס והתקוממות אזרחית.

<רון חלפון: (ב) אם במועד כלשהו, כיסוי ביטוחי בשל נזקים העלולים להיגרם לגופו של צד שלישי ולרכושו, במהלך טיסה, בשל פעילות מלחמתית, טרור, חטיפה, חבלה, תפיסה לא חוקית של כלי הטיס והתקוממות אזרחית, אינו זמין על בסיס מקרה ביטוח, רוכש הביטוח יהיה רשאי, באישור המנהל, לרכוש ביטוח עבור סיכונים אלה באופן מצטבר לתקופה.

<רון חלפון: (ג) המנהל יאשר בקשה כאמור בתקנת משנה (ב), רק אם מצא שלא ניתן להשיג כיסוי ביטוחי כאמור וכי הביטוח המצטבר לתקופת ביטוח שקול לסכומים הנוגעים לעניין הנקובים בתקנות אלה.

<רון חלפון: "

יצחק וקנין: הסבר.

<רון חלפון: קודם כל, הדרישה לביטוח כנגד פעולות איבה, מלחמה וטרור, זה גם דרישה אירופית.

<רון חלפון: אני חושב שהיא מובנית מאליה.

<רון חלפון: אם הנוסע המשלם נפגע במהלך של תפיסה לא חוקית, עדיין אמור להיות לו ביטוח.

<רון חלפון: (ב) נוגע למצב שבו מבטח כתוצאה ממצב מסוים בשוק כשבדרך כלל זה מצבי קיצון לא יכול לבטח פר מקרה.

<רון חלפון: על-פי תקנה 2 ו-3 אתה אמור שיהיה סכום ביטוח לכל מקרה.

<רון חלפון: לדוגמה, אם אני ביטחתי בגבול אחריות של מיליון דולר למקרה ביטוח, גם אם קרה מקרה ביטוח כל יום חברת הביטוח צריכה לשלם, אלא אם כן היא הגבילה את זה במצטבר.

<רון חלפון: יש אופציה שנייה.

<רון חלפון: אם חברת הביטוח לא מוכנה לתת ביטוחים כאלה כדי לגדר את הסיכון שלה, היא אומרת: אני מוכנה לתת סך הכול 10 מיליון לתקופה, במקרה קיצון יכול להיות שאנחנו נידרש למצב שבו המנהל יאשר את זה.

<רון חלפון: זה גם לקוח מהתקינה האירופית, וגם בעניין הזה אנחנו מעוניינים ליישר קו.

<יורם חטב: יש לנו הערה רק לגבי הנוסח.

<יורם חטב: בתקנה המינוח הוא פעילות מלחמתית, וההגדרה בתקנה האירופאית, בצדק, שהם סיכונים מלחמתיים כי הביטוח מגיב כשיש סיכון, לא כשכבר קרה האירוע.

<יורם חטב: כשקרה האירוע הוא פשוט מסתכל על הכיסויים שהוא מחויב בהם.

<יורם חטב: אנחנו נבקש לשנות את המונח פעילות מלחמתית לסיכוני מלחמה.

<יורם חטב: טרור, חטיפה, חבלה, זה הכול בסדר.

<יורם חטב: גם בסעיף (א) וגם בסעיף (ב): במהלך טיסה בשל סיכוני מלחמה.

<יורם חטב: הנוסח האירופי מדבר: insurance cover for damage to - - - due to risks - סיכונים ממש, לא פעילות.

יצחק וקנין: כן, כיוונת לדעת גדולים.

<איתי עצמון: היתה לי עוד הערה לגבי המינוחים הביטוחיים שנעשה בהם כאן שימוש.

<איתי עצמון: לא מצאתי בחקיקה שימוש במונח "ביטוח מצטבר" או ביטוח - - -

<ישי דון יחיא: Aggregate.

<איתי עצמון: כן, אני מבין למה הכוונה.

<איתי עצמון: אבל אנחנו בכל זאת צריכים להשתמש במונחים שמקובלים בחקיקה הישראלית.

<איתי עצמון: אני לא יודע אם יש כאן נציג של רשות שוק ההון.

<בתיה מור: כן, יש.

<בתיה מור: שמי בתיה מור.

<בתיה מור: בדיוק אמרתי לרון שאנחנו ממליצים לשנות את המילה.

<בתיה מור: מדובר כאן בגבולות, והמונח המקובל זה "גבול אחריות לתקופה או למקרה".

<בתיה מור: כאן אנחנו מציעים שסיכונים אלה - ואפשר להשאיר את המילים: באופן מצטבר - יהיו בגבול אחריות לתקופה.

<בתיה מור: בהתאם אני מציעה שתתקנו בסעיף 3 כשכתוב: בגבולות.

<בתיה מור: לכתוב: בגבולות אחריות למקרה.

<בתיה מור: ואז אתם עורכים את ההבחנה ומתאימים את זה למינוח המקובל.

<איתי עצמון: אבל כאן, למשל, בתקנת משנה (ג) "ביטוח מצטבר", את מציעה במקום התיבה הזו לכתוב מה?

<בתיה מור: בגבול אחריות לתקופה.

<איתי עצמון: לא, ב-(ג).

<בתיה מור: כן, כן.

<בתיה מור: אתה יכול להשאיר את המילה "מצטבר".

<בתיה מור: אתה רואה שבהמשך כתוב: "לתקופת ביטוח", ואז זה בגבול אחריות לתקופת ביטוח.

<בתיה מור: הבנת?

<לאה ורון: תקראי את (ג) בבקשה כפי שאת היית קוראת אותו.

<בתיה מור: המנהל יאשר בקשה כאמור בתקנת משנה (ב), רק אם מצא שלא ניתן להשיג כיסוי ביטוחי כאמור, וכי הביטוח המצטבר בגבול אחריות לתקופת ביטוח שקול לסכומים הנוגעים לעניין - - -

<דפנה עין דור: וגם ב-(ב) את רוצה בדיוק אותו דבר, - - -

<בתיה מור: בטח, בטח.

<דפנה עין דור: גם ב-(ב) וגם ב-(ג).

<בתיה מור: מקובל?

<יורם חטב: זה מקובל, אבל הכוונה היתה Aggregate .

<יורם חטב: הבסיס הוא בסיס מצטבר, הוא לא בסיס גבול אחריות מצטבר למרות ש- - -

<בתיה מור: גבול אחריות לתקופה.

<בתיה מור: בגלל שהם עומדים על "המצטבר", אני לא רוצה לפגוע במינוחים שמקובלים.

<יורם חטב: אז אנחנו נשאיר את "מצטבר" או שאנחנו ש- - -?

<ישי דון יחיא: כן, היא אמרה שכן.

יצחק וקנין: כן.

<לאה ורון: סיכונים האלה באופן מצטבר בגבול אחריות לתקופה?

<קריאה: בדיוק.

<לאה ורון: אוקי.

יצחק וקנין: מקובל התיקונים?

<איתי עצמון: רגע, ומה לגבי התיקון שביקש נציג - - -? סיכון?

<ישי דון יחיא: הסיכון גם מקובל.

<ישי דון יחיא: סיכוני מלחמה - מקובל.

יצחק וקנין: מקובל, אוקי.

יצחק וקנין: אפשר להצביע גם על 4 עם התיקונים.

יצחק וקנין: אני מצביע על 4, כולל התיקונים שהוצעו?

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: בעד – פה אחד

יצחק וקנין: אושר.

יצחק וקנין: 5.

<רון חלפון: "כיסוי ביטוחי בהסדרים מסחריים בין מפעילים 5.

<רון חלפון: הכיסוי הביטוחי לפי תקנות 2 ו- 3 נדרש לכל טיסה שהמפעיל האווירי אחראי להפעלה שלה, בין שכלי הטיס הוא בבעלותו, שהוא חוכר אותו, או שההפעלה מתבצעת באמצעות הסדרי חכירה למיניהם, הסדרי כרטוס משותף, או כל הסדר מסחרי דומה בין מפעילים אוויריים.

<רון חלפון: " יש הרבה הסדרים מסחריים בין מובילים אוויריים, הסדריCode Share , חכירה יבשה, חכירה רטובה.

<רון חלפון: חכירה יבשה - אני מדבר לתקופה קצרה וכו'.

<רון חלפון: מטרת התקנה להבטיח שבכל מקרה יהיה פה ביטוח.

<רון חלפון: לא משנה לנו מי יבטח, אם זה יהיה המוביל שמפעיל את הטיסה, אם זה המוביל שמשווק את הטיסה, ובלבד שיש ביטוח.

יצחק וקנין: ברור.

<ישי דון יחיא: האחריות על ביטוח היא לטיסה שהמפעיל האווירי אחראי להפעלה שלה.

<ישי דון יחיא: דהיינו, לא המוביל המשווק אלא המוביל המפעיל.

יעקב פרי: כלומר, אם אני קניתי כרטיס באל על ואל על שלחה אותי עם מטוס פורטוגזי ב Code Share-עם אייר פראנס.

יעקב פרי: אם קורה משהו, המבטח שלי זה אל על.

יצחק וקנין: לא, אייר פראנס.

יצחק וקנין: אם האחרון בשורה זה אייר פראנס - - -

<ישי דון יחיא: המבטח שלך זה המוביל המפעיל.

<ישי דון יחיא: לדוגמה, טסת תל-אביב-פריז, פריז-ניו-יורק, בטיסת אל על, כאשר את הלג הראשון זה היה מטוס אל על, והלג השני זה היה מטוס אייר פראנס בקוד אל על.

<ישי דון יחיא: על הלג הראשון מי שאחראי לביטוח שלך זה אל על, על הלג השני זה אייר פראנס.

<יורם חטב: אתה סגור על מה שאתה אומר?

<ישי דון יחיא: כן.

יעקב פרי: כי לי זה נראה - - -, אני לא בטוח.

<יורם חטב: כי יש לו פררוגטיבה לבחור, לתובע, את המוביל, עד כמה שאני זוכר מהאמנה.

<יורם חטב: בתוך ההתחשבנות בין המובילים האוויריים יש את ההסדר הזה בין המוביל האופרטיבי למוביל החוזי.

<ישי דון יחיא: סליחה, אני אתקן.

<ישי דון יחיא: אני מתנצל.

<ישי דון יחיא: הדרישה של הזה זה שמי שמכר לך את הכרטיס, אחראי על ה - - -

יעקב פרי: יופי, ככה ידעתי.

<איתי עצמון: כלומר, לא משנה אם קניתי כרטיס מאל על והחברה שמפעילה היא חברה פורטוגזית, מי שאחראי עדיין זה - - -

<קריאות: - - -

<רון חלפון: אבל הוא לא זה שצריך לקנות את הביטוח.

<ישי דון יחיא: הוא צריך לוודא שיש ביטוח.

<ישי דון יחיא: בפרקטיקה אני אומר לך שהביטוח כנראה יהיה של - - -

יעקב פרי: בסדר.

יעקב פרי: הוא שואל לגבי הצרכן, הלקוח.

<ישי דון יחיא: אתה, מבחינתך, הלקוח של אל על, והדיל שלך הוא מול אל על.

<יורם חטב: אבל אתה רשאי גם לתבוע את הלג השני, את ה-carrier השני.

<יורם חטב: יש לי פה פנייה מוסרית אליכם מחברת ארקיע שנבצר מאהוד שבתאי להגיע, וביקש ממני להציג את עמדתו – דבר שלא מקובל, אבל אני אעשה זאת בשמחה.

יעקב פרי: אין בעיה.

ברשותכם, אקריא: נוסח התקנה מבוסס על החקיקה האירופאית אשר לשונה הוא: "Air carriers and aircraft operates shall ensure that insurance cover exists for each and every flight, regardless of whether the aircraft operated is at their disposal through ownership or any form of lease agreement or through joint or franchise operations; code-sharing or any other agreement of the same nature.

ברשותכם, אקריא: " "לדעתי..." - אומר אהוד - "...

ברשותכם, אקריא: התרגום אינו מדויק שכן מהנוסח הישראלי אפשר להבין שעל בעל הרישיון לספק את כל הביטוחים, בעוד שבפועל על המפעיל לוודא טרם הפעלת כל טיסה, בין אם חכורה או בקוד שייר או בהסכם אחר, כי קיים כיסוי ביטוחי מלא.

ברשותכם, אקריא: בתקנה האירופאית רשום שהמובילים והמפעילים יוודאו כי קיים ביטוח לכל טיסה, ללא קשר לזהות המפעיל, ולפיכך הנוסח האירופאי מתאים במאה אחוז.

ברשותכם, אקריא: ".

ברשותכם, אקריא: אני רק אבהיר לוועדה שכשאנחנו חוכרים מטוס, ויש מיני סוגי חכירות, בדרך כלל בחכירה רטובה שאליה מכוון אהוד, אני - החוכר - מוציא ביטוח לנוסעים, והמחכיר ימציא ביטוח שלו למטוס ולצדדים שלישיים.

ברשותכם, אקריא: יחדיו הביטוח יהיה מלא, החבילה תהיה מלאה.

ברשותכם, אקריא: מבין אהוד שהדרישה היא מהחוכר להמציא את הביטוחים, ולא היא.

ברשותכם, אקריא: את משימתי ביצעתי.

<רון חלפון: אתייחס.

<רון חלפון: כמו שאמרתי, אנחנו לא נכנסים למי יישא באיזה ביטוח.

<רון חלפון: אנחנו רוצים שהטיסה תהיה מכוסה מבחינה ביטוחית מכל הכיוונים.

<רון חלפון: אנחנו לא נכנסים להסדרים המסחריים שבין המובילים.

יצחק וקנין: בצדק.

<רון חלפון: אנחנו לא רואים קושי.

<רון חלפון: לטעמנו, התקנה הזו תואמת לתקנה האירופית.

<רון חלפון: אם צריך לשפץ את הנוסח ולכתוב במפורש שמפעיל אווירי יוודא כי קיים ביטוח, אין לנו כל קושי.

<ישי דון יחיא: אני יכול להעיר שכשאני קורא את זה, אני מבין: נדרש לכל טיסה.

<ישי דון יחיא: אין פה איזושהי הטלת אחראיות על גורם א' או על גורם ב'.

<ישי דון יחיא: זאת אומרת, אנחנו לא שותפים לחשש שאהוד העלה.

<ישי דון יחיא: אבל אם יש איזשהו ניסוח שהוועדה רוצה להציע או שמישהו רוצה להציע - - -

יצחק וקנין: אתה חושב שכן צריך לשנות משהו פה?

<יורם חטב: אני חושב שלא.

יצחק וקנין: לא, אני גם חושב שלא.

<יורם חטב: אני הרגעתי אותו שיש פרשנות טבעית שאומרת שהצגת את האישורים, טיב האישור - - -.

<יורם חטב: הוא חושש שטיב האישור.

<יורם חטב: נניח שהמחכיר הוא חברה דרום אמריקאית שהמבטח שלה הוא דרום אמריקאי שלא מוכר כל כך באזורנו.

<יורם חטב: האם בשל כך, למרות שהוא מוכר בכל העולם, הוא לא יוכל להפעיל את הטיסה הזו ובעצם השקיע הון תועפות בלהחכיר את המטוס?

<יורם חטב: זה החשש של כולנו, למען האמת.

<יורם חטב: אני חושב שפרשנות טבעית אומרת שדי שתמציא אישורי ביטוח.

<יורם חטב: אתם לא חוקרי כליות ולב עד כדי כך.

<רון חלפון: אני רוצה להגיד משהו כללי בנוגע לחשש לפער בין התקנה שלנו לבין התקנה האירופית.

<רון חלפון: התקנות שלנו קובעות שמפעיל שממציא אישור ביטוח שכתוב בו: "הביטוח תואם את התקנה האירופית", עלינו זה יהיה מקובל.

<רון חלפון: אנחנו אומרים את זה, אנחנו כותבים את זה.

<רון חלפון: זאת אומרת, שעל פניו גם אם מישהו חושב שיש פער, שימציא אישור לפי התקנה האירופית ואותנו זה מספק.

<רון חלפון: זאת אומרת, גם אם היה פער פרשני בינינו לבין התקנה האירופית הוא מתבטל ברגע שאנחנו אומרים שאנחנו מקבלים גם אישור לפי התקנה האירופית, כך שזה חשש שמבחינה פרקטית אין לו משמעות.

<יורם חטב: זה מצוין לפרוטוקול.

<רון חלפון: זה מצוין.

<רון חלפון: אבל זה מצוין בתקנה.

<איתי עצמון: יש תקנה בהמשך שקובעת את האפשרות לקבל את שתי החלופות.

יעקב פרי: האם אני יכול לדעת מה הסוף?

יצחק וקנין: כן, שאנחנו מאשרים את 5 כמו שזה.

יצחק וקנין: אנחנו יכולים להצביע על 5.

יצחק וקנין: היה לנו איזה שינוי ב-5? לא.

יצחק וקנין: אני מצביע על 5.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: בעד – פה אחד

יצחק וקנין: אושר.

יצחק וקנין: 6.

<איתי עצמון: לפני שאתה עובר לתקנה 6, אני מבקש להעיר שלפי הסעיפים המסמיכים כפי שהוקראו בפתיח לתקנות, הסעיפים שמכוחם מותקנות התקנות, תקנות 6 עד 9 אינן טעונות אישור של ועדת הכלכלה.

<איתי עצמון: כלומר, אתם מביאים אותן כאן כדי לפרוס את מלוא התמונה בפני הוועדה, אבל מבחינה משפטית הן אינן טעונות אישור ועדה.

<איתי עצמון: אתה יכול לתאר באופן כללי במה מדובר, אבל הוועדה אינה נדרשת לאשר את התקנות האלה.

<רון חלפון: אוקי, אסביר לגבי התקנות.

<רון חלפון: קודם אומר שהיה חשוב לנו להכניס את זה כחלק מסט התקנות הזה כדי שאדם שמסתכל על ביטוח בהפעלה מסחרית יקבל את התמונה בכללותה ולא יחפש בין סטים של תקנות.

יצחק וקנין: תקריא אותן.

<רון חלפון: "חובת ביטוח תנאי למתן רישיון הפעלה אווירית 6.

<רון חלפון: המנהל לא ייתן ולא יחדש רישיון הפעלה אווירית למבקש רישיון הפעלה אווירית שלא הציג אישור מטעם המבטח כי קיים חוזה ביטוח תקף בין מבקש או מחדש הרישיון לבין המבטח, בגבולות האחריות ובתנאים המפורטים בתקנות אלה.

<רון חלפון: חובת ביטוח תנאי למתן היתר הפעלה 7.

<רון חלפון: המנהל לא ייתן היתר הפעלה למפעיל אווירי שלא הציג אישור מטעם מבטח כי קיים חוזה ביטוח תקף בין המפעיל האווירי לבין המבטח, בגבולות האחריות ובתנאים המפורטים בתקנות אלה.

<רון חלפון: חובת ביטוח תנאי לרישיון בית ספר 8.

<רון חלפון: המנהל לא ייתן רישיון לבית ספר לעובדי טיס להדרכה לשם קבלת רישיון טיס או הגדר שבו ולא יחדש רישיון כאמור למבקש רישיון או חידושו שלא הציג אישור מטעם המבטח כי קיים חוזה ביטוח תקף בינו לבין המבטח, בגבולות האחריות ובתנאים המפורטים בתקנות אלה.

<רון חלפון: חובת ביטוח תנאי לאישור תכנית הדרכה אימונים ופיקוח 9.

<רון חלפון: תנאי לאישור תכנית הדרכה אימונים ופיקוח לפי תקנה 34(2)ב.

<רון חלפון: לתקנות הרישיונות הוא החזקת חוזה ביטוח תקף, בגבולות האחריות ובתנאים המפורטים בתקנות אלה.

<רון חלפון: "

יצחק וקנין: אוקי.

יצחק וקנין: עד כאן בסדר.

יצחק וקנין: עכשיו אנחנו ב-10.

<יורם חטב: יש לי דווקא הערה.

<יורם חטב: פה מתחילה לצוץ הדרישה של אישור מטעם מבטח עליה ביטאנו כבר את ההסתייגות שלנו.

<איתי עצמון: ההערה שלכם רלוונטית גם לתקנה 10.

<איתי עצמון: כמובן שתיקון מינוח כאן ייעשה גם בתקנות שאינן טעונות אישור ועדה.

<איתי עצמון: המינוח יהיה אחיד בכל מקרה.

יצחק וקנין: כן.

יצחק וקנין: תקריאו את 10.

<רון חלפון: "בחינת נאותות פוליסת ביטוח 10.

<רון חלפון: המנהל רשאי, בהחלטה מנומקת בכתב, שלא לקבל אישור מטעם מבטחה לעניין תקנות אלה לאחר שנתן למפעיל האווירי הזדמנות לטעון את טענותיו, בין השאר, בשל דירוג נמוך של מי מהמבטחים, היעדר פיקוח נאות על המבטחים או בשל הוראה שנתן הממונה בהתאם לסמכויותיו לפי סעיף 2(ב) לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), התשמ"א-1981; בתקנה זו, "דירוג" - דירוג המבטחים של חברת הדירוג הבין-לאומית Standards and Poor's או דירוג מקביל אליו של חברת דירוג בין-לאומית מוכרת אחרת.

<רון חלפון: "

יצחק וקנין: הסבר.

<רון חלפון: אנחנו מתעסקים בענף בין-לאומי.

<רון חלפון: יכול לבוא לפה מוביל ממדינה שלישית שמציג בפנינו אישור ביטוח שלא שווה את הנייר שהוא רשום עליו.

<רון חלפון: החברות שאנחנו פועלים מולן – בוודאי אל על, ארקיע וכו' – מציגות אישורי ביטוח שמישהו עומד מאחוריהן.

<רון חלפון: אנחנו לא רוצים להגיע למצב שמגיעה חברה ממדינה מסוימת עם אישור ביטוח של חברת ביטוח, - - - חברת ביטוח, גבולות אחריות וכו', כשלנו יש חשש שבסופו של דבר בקרות מקרה ביטוח לא יהיה אף אחד שיפצה את הנוסעים ואת הצדדים השלישיים.

<רון חלפון: אנחנו מבקשים את הסמכות לבחון את הדברים.

<רון חלפון: כמובן שזה לא יהיה המובילים הכבדים שאנחנו מכירים.

<רון חלפון: אבל לפעמים טסים לפה גם מובילים עלומים ואנחנו רוצים שתהיה לנו היכולת לראות האם עומד משהו מאחורי מה שנקרא אישור ביטוח.

יצחק וקנין: אוקי.

יצחק וקנין: הבנתי שיש לכם בעיית ניסוח פה.

<יורם חטב: יש לנו החלטה עקרונית.

<יורם חטב: זאת אומרת, זה חריגה מהתקנה האירופית.

<יורם חטב: זה נתינת סמכות עם הרבה היגיון, בטח כפי שהצגת את זה.

<יורם חטב: אבל יחד עם זה לקחתם על עצמכם את היכולת לבדוק מבטח ממדינה זרה ברמות של אישור, לא אישור.

<יורם חטב: כשאמרתי יש capacity בשוק, חלק מהמבטחים הם כאלה, וחלק הם מאוד מפורסמים, בטח כשזה סינדיקטים של לויד'ס יהיה לך קשה להבין את העוצמה.

<יורם חטב: לא ידעתי שיש לכם יכולת כזו.

<יורם חטב: יש לגופים במדינה יכולת, אבל היא לא מובהקת.

<יורם חטב: האירופאים, למשל, הזניחו את זה או האמריקאים הזניחו את הדרישה הזו.

<יורם חטב: מדוע לקחתם על עצמכם משימה שהיא קשה מאוד?

<יורם חטב: כי יבוא מפעיל ויציג לך אישור ביטוח שיכול להיות שהחברה הזו מבטחת בביטוח משנה שאתה בכלל לא התייחסת לזה פה והיא איתנה.

<יורם חטב: הביטוח שלה איתן.

<יורם חטב: הוא אולי נשען על ביטוח מקומי.

<יורם חטב: בהודו אתה חייב לשים ביטוח הודי שהוא - - - מלונדון.

<יורם חטב: מדוע לקחתם על עצמכם משימה כזו?

<יורם חטב: אני פוחד שהכוונות הטובות שלכם בסוף יתבטאו בעוד חמש-עשר שנים יתבטאו בחנק של השוק.

<יורם חטב: אם אתה תעשה את זה פה, הוא יעשה לך את זה ברוסיה או במקום אחר, ואנחנו – שצריכים לטוס לכל מקום – נמצא את עצמנו - - -

יצחק וקנין: השאלה שלי היא אפילו יותר מזה.

יצחק וקנין: השאלה האם רת"א ערוכה לכל הבדיקה הזו?

יצחק וקנין: האם יש לכם מומחים?

יצחק וקנין: אני מאמין שכאשר חברת אל על עושה את כל המערכת הביטוחית שלה גם מול חברות כשהיא חוכרת, היא יודעת מי נגד מי.

יצחק וקנין: היא גם מקבלת את כל הדברים שהיא צריכה כדי להפעיל.

יצחק וקנין: היא לא תיקח על עצמה דבר בלי לשים את כל כובד משקלה באחריות שמוטלת עליה.

יצחק וקנין: אני לא יודע עד כמה אתם ערוכים לזה.

<לאה ורון: ואולי זה גם מטיל עליכם אחריות מסוימת.

<לאה ורון: כי אם יש לכם סמכות, זה אולי מטיל עליכם איזושהי אחריות במקרה של אירוע בטיחותי כלשהו.

יצחק וקנין: אתם צריכים מומחה לביטוח שיבדוק לכם.

יעקב פרי: מן הצד השני כשאני שומע אתכם, ואני יכול מצד אחד להזדהות, יש היגיון בכך - - -

יצחק וקנין: לא.

יצחק וקנין: יש היגיון בזה במדינות עולם שלישי, ואני לא רוצה להגיד איפה כדי לא לפגוע באף אחת וכדי שלא תהיה לנו תקרית דיפלומטית.

יעקב פרי: יש גם היגיון גם שמי שאחראי על התקנות האלה שזה משרד התחבורה ורת"א תהיה לו גם היכולת והאפשרות.

יעקב פרי: הוא אומר פה: המנהל רשאי.

יעקב פרי: קודם כל, רשאי זה לא אומר שהוא חייב.

<לאה ורון: בפסיקה רשאי זה בחזקת חייב.

<איתי עצמון: זו שאלה פרשנית.

יעקב פרי: יש היגיון בכך שהוא יוכל לבדוק שאיזושהי חברת ביטוח לא תלך לאיזה מבטח לא רציני או קיקיוני.

יעקב פרי: כלומר, צריך להסתכל משני עברי המתרס.

יעקב פרי: אבל אם האירופאים לא מחייבים, מי אנחנו?

<יורם חטב: לא רק האירופאים.

<יורם חטב: אני לא מכיר רשות שמחייבת.

<יורם חטב: הם עושים את הבדיקות שלהם.

<יורם חטב: הם יגידו לך: אתה לא רשאי לנחות, והם יכולים לנמק בזה שאני צריך אישור טוב יותר – אני מניח.

<יורם חטב: אבל מכוח מה?

<יורם חטב: אני מבין מאוד את החשש שלכם, אבל אני חושב שבארץ אין מספיק מומחים לעולם הביטוח, וסליחה רשות ההון.

<יורם חטב: הרי - - - נעשה בחו"ל.

<יורם חטב: גם כשמנורה מבטחת פה בארץ, היא רצה באמצעות ברוקר בין-לאומי לחו"ל.

<רון חלפון: גם אנחנו - - -

<יורם חטב: גם אתם.

<יורם חטב: אבל אתם - - -

<ישי דון יחיא: קודם כל, נבהיר למה לא הכוונה כדי להפיס ולהרגיע.

<ישי דון יחיא: הטענה הזו עלתה בדיונים שלנו עם אל על.

<ישי דון יחיא: הכוונה היא לא כלפי חברת אל על, לא כלפי חברה כמו לופטהנזה, לא כלפי כל חברות התעופה המסודרות והסדירה.

<ישי דון יחיא: הכוונה היא לא לפתוח עכשיו ברת"א מחלקת ביטוח ולהעסיק חוקרים פרטיים שידרשו וינברו וייבדקו מה עומד מאחורי אישור הביטוח.

<ישי דון יחיא: ברירת המחדל היא, וזה גם מופיע בתקנה 12, שכשאנחנו מקבלים אישור ביטוח סטנדרטי שמצהיר על תאימות לתקנות האלה או לתקנות האירופאיות, אנחנו מקבלים אותו מבלי לדרוש, מבלי לחקור, מבלי לשאול יותר שאלות.

<ישי דון יחיא: אבל יכולים להיות מקרים מאוד חריגים, ויצא לנו להיתקל בזה במקרים מאוד מאוד קיצוניים, שבהם יש חברת תעופה שבכלליותה היא מעלה הרבה דגלים אדומים אצלנו גם בהקשר של הביטוח וגם באופן כללי.

<ישי דון יחיא: חברת תעופה מסוג שיש עלינו יש את האחריות כשאנחנו נותנים את היתר ההפעלה של חברת התעופה, אנחנו אחראים לזה שהחברה הזו נכנסה לארץ ועשתה פעילות מסחרית של הובלת נוסעים וכו' וכו'.

<ישי דון יחיא: האירופים אכן בכוונת מכוון באו ואמרו שמבחינתם, מה שמעניין אותם, זה הצטלאך, זה הנייר.

<ישי דון יחיא: תפיסת העולם שלנו - אירופה זה אירופה, וישראל זה ישראל.

<ישי דון יחיא: תפיסת העולם שלנו היא כזו שבמקרים שיש לנו דגלים אדומים ובוהקים וזועקים, אנחנו רוצים לבוא ולראות שביום פקודה אם חס וחלילה קורה משהו, יש משהו שעומד מאחורי אותו צטלאך שנמסר לנו.

<ישי דון יחיא: לכן, במקרים קיצוניים - - -

יצחק וקנין: האם אתה רוצה להגיד לי שאתם מקפידים יותר מהאירופאיים?

יצחק וקנין: אני לא סתם שואל.

יעקב פרי: כן, התשובה היא כן.

<לאה ורון: הדגלים האדומים שהזכרת מתייחסים רק לנושא הביטוח או לכלל פעילות החברה: להכשרת טייסים, לתחזוקת המטוסים?

<ישי דון יחיא: זה מאוד הגיוני שזה יבוא ביחד.

<ישי דון יחיא: אבל תגיע לי חברה שאנחנו מזהים לגביה כל מיני דגלים אדומים, במסגרת מערך השיקולים שלנו האם לתת לחברה הזו להיכנס או לא, ואנחנו רואים שהיא מביאה ביטוח מישי דון יחיא ובניו ביטוח - ואני בכוונה אומר את עצמי כדי לא לפגוע באף אחד - אז בהחלט אנחנו רוצים בהחלט שתהיה לנו את הסמכות הזו במקרים חריגים.

<ישי דון יחיא: לא לבוא ולהשתגע ו - - - אגב, הועלתה פה טענה לגבי רמת המומחיות שלנו.

<ישי דון יחיא: אנחנו גוף תעופתי, לא גוף ביטוחי.

<ישי דון יחיא: אבל גופים ממשלתיים כמו שלנו, ואנחנו עושים את זה, יכולים להתקשר עם גורם ליום פקודה שיש לו את היכולות ואת הניסיון.

<ישי דון יחיא: בסופו של יום, הדבר הראשון שאני עושה זה שאני שואל את המפעיל האווירי.

<ישי דון יחיא: אני אומר לו: תראה לי שמאחורי הנייר הזה שהבאת לי - - -

יצחק וקנין: תן לי לשאול אותו עכשיו.

יצחק וקנין: מה אכפת לך שיש לך עוד גורם שבודק בשבילך את הדברים?

<רון חלפון: לא, והברוקר הוא אני.

<רון חלפון: הברוקר הוא רון חלפון ובניו.

<רון חלפון: הוא עומד מאחוריי ומישהו צריך לבדוק את זה.

<ישי דון יחיא: יורם, כידוע יש ברוקרים מקובלים וידועים בענף.

<יורם חטב: אני רוצה לעזור כי אני פוחד שבעוד חמש שנים מישהו פשוט יקשה מפחד, מחשש: אני רוצה לדעת שבאמת יש להם ביטוח הולם.

<יורם חטב: ואז אני אצטרך לתת לו את כל רשימת המבטחים שלי, והוא יגיד לי: זה וזה לא עמדו בדרישה של שוק ההון הישראלי ביום זה וזה.

<ישי דון יחיא: אני מוכן להתחייב פה בפני הוועדה שלא למקרים האלה אנחנו מכוונים.

<ישי דון יחיא: אני שב ואומר, ובוא נשים דברים על דיוקם גם, חברות כמו אל על, הרי הגורם הראשון לא צריכה את רת"א בשביל לדאוג לקיום חובת ביטוח כי כל חברה שהיא חפצת חיים, האינטרס הראשון שלה הוא שביום פקודה יהיה לה מבטח שיוכל.

<ישי דון יחיא: זה כל התפקיד של יורם באל על.

<ישי דון יחיא: זאת אומרת, לבוא ולוודא.

<ישי דון יחיא: שוב, הייתי שמח לתאר לוועדה עולם אידאלי שבו כולם ילדים טובים וכל חברות התעופה שאנחנו נתקלים בהן ורואים הן כאלה.

<ישי דון יחיא: אבל יש לא מעט, לא הרבה, אבל אנחנו בהחלט נתקלים ממדינות מסוימות במצבים שבהם נדלקת לנו נורה אדומה ואנחנו צריכים להיות בעלי יכולות לטפל באותם מקרים חריגים שבהם הנורה האדומה.

<ישי דון יחיא: נכון שניתנת פה סמכות מסוימת למנהל רת"א, אבל הסמכות הזו היא מוגבלת.

<ישי דון יחיא: שוב, יש את עניין סבירות השימוש בסמכות הזו, ואני לא צריך לספר לוועדה.

<ישי דון יחיא: אני יכול להגיד פה לפרוטוקול לחברי הוועדה שאין הכוונה פה עכשיו במהלך העניינים הרגיל של העסקים לבוא ולדרוש ולחקור, בוודאי לא בחברות מהסוג של אל על ודומותיה.

<ישי דון יחיא: אבל יש מקרים - יושב פה העובד שלי שאחראי על בדיקת הביטוחים - אחת להמון זמן.

<ישי דון יחיא: אבל יכולים להיות פה מקרים.

<ישי דון יחיא: תתפלאו, אבל יכולים להגיע למדינת ישראל כל מיני דברים שאנחנו לא רוצים שייכנסו.

<לאה ורון: במסגרת הסמכויות של המנהל הוא לא יכול לבקש מהחברה להמציא לו, לבדוק לו?

<לאה ורון: הוא נדרש לתקנה 10?

<לאה ורון: החשש שלי הוא שבסוף ידרשו את אותם דברים גם מהחברות הישראליות.

<לאה ורון: ישתמשו באותו סעיף שאנחנו המצאנו לבסוף נגדנו כאשר ירצו למנוע מאיתנו טיסה לכאן ולשם במסגרת איזשהם אירועים מלחמתיים שישראל עוברת וכו'.

<לאה ורון: השאלה אם אנחנו לא פוגעים בעצמנו?

יצחק וקנין: לאה, אני מקבל את מה שאת אומרת.

יצחק וקנין: אבל מה גובר על מה?

<לאה ורון: אני לא יודעת אם אין למנהל רת"א סמכות ממילא.

<רון חלפון: יש לו סמכות לדרוש מסמכים - -

<לאה ורון: לשם מה הוא דורש מסמכים?

<לאה ורון: לתייק אותם?

<רון חלפון: - - אבל הוא חייב שתהיה לו הסמכות גם מה קורה אם הוא בדק את המסמכים וזה לא נראה לו, וזה מעלה חששות.

יצחק וקנין: הוא עדיין בדילמה.

<ישי דון יחיא: הרי כל חברות התעופה, בסופו של דבר, מגיעות לפה מכוח של הסכמי תעופה בילטראליים, מולטילטרליים וכו'.

<ישי דון יחיא: יש סט של כללים שאומר מתי אני יכול לסרב לחברת תעופה ומתי היא יכולה לסרב לי.

<ישי דון יחיא: זה הדדי.

<ישי דון יחיא: מה שרלוונטי לעניינינו זה נושא של עמידה בדינים הלאומיים המקומיים.

<לאה ורון: כשאתם בוחנים את עילות הסירוב שהחקיקה מקנה לכם, אין איזושהי אפשרות להתבסס על עילות הסירוב האלה בעניינים של פוליסה של ביטוח?

<ישי דון יחיא: נכון לכרגע, לא.

<ישי דון יחיא: יתרה מזאת, נכון לרגע זה חברה זרה בכלל אין לי.

<ישי דון יחיא: בפועל יש לה כי כנראה היא לא טסה רק אליי, היא טסה גם לאירופה.

<ישי דון יחיא: אבל בפרקטיקה אם מחר - - -.

<ישי דון יחיא: אגב, נתקלנו במקרים שבהם חברות מהגוש המזרח אירופי הוציאו ביטוחים מיוחדים לישראל על סכומים פחותים כי זה עלה להם כמה גרושים פחות, והן טסות לאירופה.

<ישי דון יחיא: רק אחרי שערן בא ואמר להם: חבר'ה, תתקנו, אז הן תיקנו.

<ישי דון יחיא: אם הן היו שואלות אותו: מכוח מה אתה מבקש ממני לתקן?

<ישי דון יחיא: בלי התקנות האלה אין לנו תשובה טובה.

<ישי דון יחיא: התשובה לחשש שלך הוא ששוב פעם אנחנו פועלים פה במרחב של שיתוף פעולה במרחב בין-לאומי.

<ישי דון יחיא: ההסכמים הבין-לאומיים שמכוחם נכנסות חברות תעופה אומרים שיש שלרשות התעופתית של כל מדינה זכות לסרב לחברת תעופה של אותה מדינה לבוא במידה והיא מצאה כי היא לא מילאה את התקנות ואת הדינים הבין-לאומיים הרלוונטיים לנושאי התעופה.

<ישי דון יחיא: זאת אומרת, כל עוד אין לי את זה בספר החוקים, בספר התקנות, של מדינת ישראל אני לא יכולה לסרב על העילה הזו.

<ישי דון יחיא: יתרה מכך, אם רשות תעופתית של מדינה זרה רוצה לבוא ולעשות לי דווקא היא גם לא יכולה כי היא צריכה סמכות מתאימה.

<ישי דון יחיא: אם ההסכמה האירופית אומרת שמספיק צטלאך אז נכון לרגע זה מספיק צטלאך.

<ישי דון יחיא: יש דרכים אחרות לבוא.

<ישי דון יחיא: אני לא חושב שאנחנו נגיע למצב שבו - - -

יצחק וקנין: הדברים ברורים.

<יורם חטב: אשיב לך, ואחרי זה נציע את מה שאנחנו רואים כפתרון.

<יורם חטב: ביטוח הוא עניין של סיכון וסיכון עולה כסף.

<יורם חטב: לכן, אם אותה חברה קיקיונית שהיא חשודה בעיניך לא משום ביטוחיה אלא משום שהבדיקות שלה או ה- maintenance שלה - - -

<ישי דון יחיא: לא, יכול להיות שזה גם משום הביטוח שלה.

<ישי דון יחיא: היא מביאה לי ברוקר שאף אחד בחיים שלו לא - - -

<יורם חטב: אוקי.

<יורם חטב: חשבתי שאתה חושד בה ואתה צריך עילה לתפוס אותה.

<יורם חטב: כי אני יכול גם כחברה אפריקאית, וסליחה שאני אומר, שם רמת התחזוקה היא מאוד נמוכה, לתת אישור לונדוני, ועדיין החששות שלך יהיו אמיתיים ונכונים.

<יורם חטב: אני מבין אותם.

<יורם חטב: מה שאנחנו מציעים, משום ההשפעה שיכולה להיות לביקורת שלך, פשוט להשאיר את הרישא של הסעיף.

<יורם חטב: אתה רשאי בהחלטה מנומקת שלא לקבל אישור קיום ביטוח - אנחנו נבקש כמובן לתקן את האישור מטעם מבטח - לעניין תקנות אלה לאחר שנתן למפעיל האווירי הזדמנות לטעון את טענותיו, וזהו.

<יורם חטב: ברור שזה בין השאר משיקולים שלך.

<איתי עצמון: אתה מרחיב את הסמכות שלו.

<יורם חטב: אבל אני לא כותב לו משום דירוג נמוך.

<יורם חטב: אני חושש מאוד מהמונח "נמוך מאוד".

<איתי עצמון: אתה חושב שמה שאתם עושים - אתם מרחיבים את הסמכות של המנהל ולא מכוונים את שיקול דעתו.

<איתי עצמון: התקנה הזו מכוונת את שיקול הדעת בדיוק לשיקולים שעל המנהל לשקול כשהוא לא מקבל את ה - - -

<איתי עצמון: יכול להיות שגם התיבה הזו - "בין השאר" - לא נכונה.

<רון חלפון: זה עדיין מבנה שיקול דעת.

<רון חלפון: אנחנו מדברים ואנחנו רואים בעיניים שלנו חברות גדולות להובלת נוסעים.

<רון חלפון: אבל צריך לזכור שהתקנות האלה גם חלות על מישהו שיש לו אווירון אחד והוא מסיע נוסע או שני נוסעים מפה לשם – גם זה יכול להיות.

<רון חלפון: יכול להיות שלמישהו יש ססנה והוא טס ממדינה קרובה וזו החברה שלו – מטוס אחד.

<רון חלפון: הוא לא חברה חפצת חיים.

<רון חלפון: הוא בא להרוויח את השקל שלו והוא בא לחסוך בביטוחים.

<רון חלפון: הוא מביא לי אישור ביטוח מלבנון.

<רון חלפון: מה אני עושה במצב הזה?

<רון חלפון: הם לא מטרידים אותי, החברות הבין-לאומיות הגדולות לא מטרידות אותי.

<רון חלפון: אני גם מתעסק במפעיל האווירי עם המטוס הבודד עם ארבעה מושבים.

<רון חלפון: זה גם אוכלוסייה שהתקנות האלה חלות עליה.

<רון חלפון: לכן, אני צריך גם אותם.

<רון חלפון: במקרים של הקטנים, לא נעים להגיד, יש יותר ניסיונות לחסוך בדברים האלה.

<רון חלפון: התפקיד שלנו הוא שהם לא יחסכו ושהם יתנו ביטוח שביום פקודה הנוסעים יוכלו להשתמש בביטוח.

<איתי עצמון: למעשה, המשמעות של הפעלת התקנה הזו יכולה להיות שלא יינתן היתר הפעלה.

<רון חלפון: היתר הפעלה, נכון.

<ישי דון יחיא: לא.

<ישי דון יחיא: התקנה הקודמת אומרת שהוא לא מציג לי כלום, ואז אני מחויב לא לתת לו היתר הפעלה.

<איתי עצמון: לא.

<איתי עצמון: אבל כתוב, זה התקנות שהן לא טעונות אישור ועדה, שהמנהל לא ייתן היתר הפעלה אם הוא לא הציג אישור.

<ישי דון יחיא: פה אני בא ואומר שהוא הציג לי אישור, אבל האישור הזה הוא - - -

<איתי עצמון: אבל הסמכות הזו היא כן.

<איתי עצמון: הסמכות הזו – השימוש האופרטיבי שלה הוא - - -

<ישי דון יחיא: אני לא אתן לו היתר הפעלה, בוודאי.

<ישי דון יחיא: אני לא אתן לו להיכנס לארץ.

יצחק וקנין: אני מנסה להבין.

יצחק וקנין: למה אתם צריכים את הפירוט הזה?

<ישי דון יחיא: ההצעה של אל על מקובלת עלינו.

<ישי דון יחיא: בתור מישהו ש - - -, אנחנו חושבים שההצעה שלנו נותנת יותר מענה.

<ישי דון יחיא: אם הם רוצים להשמיט את הזה, עלינו זה מקובל.

<יורם חטב: אנחנו סומכים על שיקול הדעת שלכם, אני רק חושש מההשפעות של שיקול דעת יתר - אחד.

<יורם חטב: ואם תתעלל בחברה קיקיונית פה בארץ, הוא יתעלל בנו שם.

<יורם חטב: אבל אנחנו סומכים עליכם.

<ישי דון יחיא: רשויות התעופה - יש אמנה בין-לאומית.

יצחק וקנין: שוב, אני מנסה להבין לעומק למה אני צריך לקבוע איזה דוגמה ספציפית שהמבוטח בא עם דירוג נמוך.

יצחק וקנין: מה זה נותן לי?

<ישי דון יחיא: בהתייעצויות עם הגורמים שעשינו, וגם בינינו, חשבנו שמן הראוי בגלל שיש פה באמת - - -

יצחק וקנין: אני רוצה לתת לך את זה רחב, למה אתה רוצה לקחת את זה - - -?

<ישי דון יחיא: מקובל עליי, אני לוקח - - -

<יורם חטב: אני לוקח רחב.

<קריאה: גם הם לוקחים.

יצחק וקנין: לא, אבל למה ללכת דווקא על העניין של הדירוג הנמוך ולכתוב דירוג נמוך?

יצחק וקנין: אנחנו כבר סבלנו מזה.

<ישי דון יחיא: אדוני היושב-ראש, מקובל עלינו.

<איתי עצמון: אפשר קצת לצמצם.

<איתי עצמון: אני כן חושב שהכוונת שיקול הדעת היא נכונה בהקשר הזה, בטח על רקע שאלות שהעלה גם יושב-ראש הוועדה בעניין המומחיות שקיימת או לא קיימת ברת"א.

יצחק וקנין: לא הייתי קובע דבר ספציפי, הייתי נותן את הדבר הזה כהוראה שבאמת בודקת את הדברים, רואה שיש פה תקלה וצריכה לתקן אותה.

יצחק וקנין: למה להגיד דווקא להגיד בגלל דירוג נמוך?

יצחק וקנין: מחר אמצא עוד ניסוח וגם אכניס אותו.

יצחק וקנין: זו אותה הנקודה שמפריעה לי.

<איתי עצמון: אבל הוא עומד בדרישות התקנה.

<איתי עצמון: פשוט המבטחים שהוא הביא הם מבטחים לכאורה קיקיונים.

<איתי עצמון: הוא עומד בגבולות האחריות כפי שכתובות בתקנה.

<איתי עצמון: לכן, אני לא בטוח שהנוסח הזה משיג את המטרה שאותה מבקשים אנשי רת"א.

<אמיר דרנגר: יש כיסוי, אבל הוא לא מכסה באמת.

<אמיר דרנגר: אז הוא יוכל להגיד: אני רוצה לראות.

<אמיר דרנגר: אומנם הצגת לי כיסוי, אבל אין באמת כיסוי כי אין חברת ביטוח.

<ישי דון יחיא: אנחנו מדברים פה על עולם לא של גופים נורמטיביים.

<ישי דון יחיא: מדברים פה על עולם של גוף שהוא לא נורמטיבי, שהוא מציג אישור שאני יכול מחר בבוקר - - -

<יורם חטב: אינו עומד בסטנדרט המקובל בשוק הביטוח העולמי.

<קריאה: - - - אמות המידה המקובלות.

<ישי דון יחיא: כן.

<ישי דון יחיא: אם כבר, אני מעדיף ש- - -.

<ישי דון יחיא: זאת אומרת, זה מתחיל לעורר שאלות פרשניות.

<ישי דון יחיא: זאת אומרת, אם אנחנו מוכנים לוותר על הסיפא כמו שאל על הציעה, אם הוועדה מוכנה, - - -

יצחק וקנין: תיכף.

יצחק וקנין: איתי, - - -

<איתי עצמון: אני מנסה לכתוב משהו קצת יותר מצומצם.

<איתי עצמון: אם נכתוב ששוכנע המנהל כי הכיסוי הביטוחי המוצע אינו עומד באמות המידה המקובלות בתחום הביטוח, רשאי הוא בהחלטה מנומקת בכתב שלא לקבל וכו'?

<ישי דון יחיא: אבל הבעיה היא לא בכיסוי.

<ישי דון יחיא: מה שכתוב לך בנייר, כתוב לך את אותם סכומים שדרשנו.

<ישי דון יחיא: זאת אומרת, הבעיה היא - - -

<איתי עצמון: אבל אם זהות המבטחים מוטלת בספק אז גם הכיסוי הביטוחי לא עומד באמות המידה המקובלות – כך אני מבין.

<איתי עצמון: אם רואים שחברות הביטוח הן לא חברות מוכרות ולא חברות שיכולות באמת לשאת בדמי הביטוח - - -

<רון חלפון: קודם כל, זה זהה להצעה של אל על.

<יורם חטב: אבל זה מקובל עלינו.

<יורם חטב: הנוסח הזה מקובל כי הוא נותן שיקול דעת או אמות מידה מה מקובל בעולם.

<יורם חטב: לא יתעלל בי פקיד בעוד חמש שנים.

<רון חלפון: לעניין אמות המידה – אנחנו יכולים לקבל.

<רון חלפון: אבל את - - -

<איתי עצמון: לא כיסוי ביטוחי?

<רון חלפון: לא.

<איתי עצמון: אז תציעו משהו חלופי.

<יורם חטב: עמידה באמות המידה המקובלות בעולם הביטוח האווירי.

<איתי עצמון: אבל צריך להגיד מה לא עומד באמות המידה.

<יורם חטב: אני בעד שהוא יקבל רחב, אבל שיהיה בו שיקול דעת וסבירות.

<איתי עצמון: תציע נוסח.

<איתי עצמון: או אישור קיום ביטוח.

<איתי עצמון: עשיתי איזושהי בדיקה בחקיקה וראיתי שיש בחקיקת משנה: אישור קיום ביטוח.

<ישי דון יחיא: אגב, אישור קיום ביטוח מקובל עלינו.

<איתי עצמון: אז אפשר - - -

<רון חלפון: אינו עומד באמות המידה ה - - -

<איתי עצמון: אבל השאלה היא אם הוא לא עומד או שיש חשש כי אינו עומד.

<איתי עצמון: אני לא בטוח שהוא לא עומד כרגע.

<אמיר דרנגר: לא, הוא סבר.

<איתי עצמון: הוא סבר, הוא רואה את האישור והוא צריך להגיד שהוא לא עומד, או שיש חשש שהוא לא עומד באמות המידה?

<רון חלפון: לא, אני חושב שהוא סבר.

<רון חלפון: כי חשש – אתה צריך לאמת את החשש.

<רון חלפון: אני ממשיך עם מה שישי אמר.

<רון חלפון: אם אנחנו נגיע למצב כזה שהוא מאוד קיצוני, אנחנו מכוח החובות המינהליות נצטרך שיהיו לנו עובדות בפנינו.

<רון חלפון: אנחנו לא יכולים סתם כי זה לא - - -

יצחק וקנין: אוקי, צודק.

<ישי דון יחיא: אנחנו נצטרך לשמע את הגורם, נצטרך להביא ראיות.

<ישי דון יחיא: אנחנו לא יכולים להיות כמו שריף ולהגיד: אתה נכנס, אתה לא נכנס.

<רון חלפון: הביטוח האווירי.

<יורם חטב: בעולם.

<איתי עצמון: לא, אם זה אווירי אז - - -

יצחק וקנין: זה כבר ברור, לא צריך את התוספת – כן.

יצחק וקנין: כולנו מבינים.

<איתי עצמון: כל הסיפא מ-"בין השאר" נמחקת.

<קריאה: כן.

יצחק וקנין: אוקי.

יצחק וקנין: מקובל?

<קריאות: כן, תודה רבה.

<איתי עצמון: אישור קיום ביטוח.

יצחק וקנין: אוקי.

יצחק וקנין: אפשר להצביע על 10, כולל התיקון.

יצחק וקנין: אני מצביע על 10, כולל התיקון.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: בעד – פה אחד

יצחק וקנין: אושר.

יצחק וקנין: 11.

<רון חלפון: "כשל בשוק הביטוח 11.

<רון חלפון: לבקשת מפעיל אווירי, המנהל רשאי, בהחלטה מנומקת בכתב, לאשר אמצעים חלופיים מתאימים לעמידה בתנאי תקנות אלה, אם המפעיל האווירי הוכיח כי נסיבות קיצוניות מפחיתות משמעותית את זמינות הביטוח מצד המבטחים, בארץ ובעולם; המנהל יפרסם החלטה כאמור באתר האינטרנט של הרשות.

<רון חלפון: " אסביר.

<רון חלפון: התקנה הזו מדברת על מקרה קיצון אמיתי.

<רון חלפון: לדוגמה, ב-11.9 ברגע ירדה זמינות ביטוחים בעולם.

<רון חלפון: אתן דוגמה אחרת – נפל טיל בנתב"ג.

<רון חלפון: חברות התעופה לא מוכנות לבטח את אל על ועכשיו אנחנו צריכים לראות מה אנחנו עושים.

<רון חלפון: אם אין את התקנה הזו, חברת אל על מושבתת, החברות הישראליות.

<רון חלפון: אנחנו צריכים שתהיה אופציה שהמנהל יקבע אמצעים חלופים.

<רון חלפון: לדוגמה, ערבות מדינה.

יצחק וקנין: זה מקרים קיצוניים.

יצחק וקנין: ברור לי.

יצחק וקנין: אתה אפילו לא צריך להמשיך.

יצחק וקנין: גם לא נתנו לנו לטוס וגם לא הנחיתו מטוסים כשנפלו באור יהודה או ביהוד.

יצחק וקנין: אמרו לנו אז שיומיים-שלושה ימים לא היו פה נחיתות.

<איתי עצמון: אני אשלים ואומר שהתקנה הזו נדרשת מכיוון שלא ניתן לעשות שימוש בסעיף 165 לחוק הטיס שעניינו פטור כיוון שהפטור שהמנהל רשאי לתת לפי אותו סעיף מדבר על כך שיש צורך לקבוע רמת בטיחות שוות ערך לזו המושגת מההוראות שמהן נדרש הפטור, וכאן לא מדובר על- - -.

<איתי עצמון: לכן, לא ניתן לעשות שימוש בסעיף הזה ונדרשת התקנה הזו.

<איתי עצמון: אפשר לאשר.

יצחק וקנין: האם יש איזה הערות לסעיף?

יצחק וקנין: אין לכם.

יצחק וקנין: אני מצביע על 11.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: בעד – פה אחד

יצחק וקנין: 11 אושר.

יצחק וקנין: 12.

<רון חלפון: "תאימות חוזה ביטוח לתקנות או לתקנות האירופיות 12.

<רון חלפון: אישור קיום ביטוח לפי תקנות אלה יכלול הצהרה כי חוזה הביטוח תואם, בעת תחילת תקופת הביטוח, את דרישות תקנות אלה, או את דרישות תקנה (Regulation (EC)) מס' 785/2004 של הפרלמנט האירופי ושל המועצה מיום 21 באפריל 2004 בעניין חובות ביטוח למפעילים אוויריים ולמפעילי כלי טיס, כפי שתוקנה בתקנת מועצה (Commission Regulation (EU)) מס' 285/2010 מיום 6 באפריל 2010 וכפי שתוקנו עד למועד תחילת כל תקופת ביטוח, מזמן לזמן, שעותק ממנה מופקד לעיון הציבור באתר האינטרנט של הרשות, בלא תשלום.

<רון חלפון: "

<איתי עצמון: זה התקנה שהסברת קודם לכן, עניין שתי החלופות.

<רון חלפון: כן, וזה גם מראה את הזהות לגישתנו בין התקנה - - - והתקנה האירופאית.

<איתי עצמון: כמובן שנעשה בדיקה לאורך כל התקנות ונתאים את המינוח.

יצחק וקנין: יש לכם הערות?

יצחק וקנין: אין.

יצחק וקנין: אני מצביע על 12.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: בעד – פה אחד

יצחק וקנין: אושר.

יצחק וקנין: 13.

<רון חלפון: "תחילה ותחולה 13.

<רון חלפון: (א) תחילתן של תקנות אלה שישה חודשים ממועד פרסומן ( להלן – יום התחילה).

<רון חלפון: (ב) תקנות אלה לא יחולו על בלון כהגדרתו בתקנות ההפעלה, הקשור לקרקע.

<רון חלפון: " תקנת משנה (א) היא כדי לתת זמן להיערכות.

<רון חלפון: תקנת משנה (ב) - מדובר על בלון שהוא לא מאויש, הוא לא עם נוסעים.

<רון חלפון: התקנה האירופית החריגה אותו.

יצחק וקנין: יש הערות?

יצחק וקנין: אין.

יצחק וקנין: אני מצביע על 13.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: בעד – פה אחד

יצחק וקנין: אושר.

יצחק וקנין: 14.

<רון חלפון: "הוראת שעה 14.

<רון חלפון: בתקופה של שמונה עשר חודשים מיום התחילה, לגבי בלון מאויש כהגדרתו בתקנות ההפעלה, יראו כאילו – (1) בתקנה 2 במקום "250,000" נאמר "125,000";

3 נאמר: "חובת ביטוח לגבי צד שלישי 3.

3 נאמר: לא יפעיל מפעיל אווירי כלי טיס בהפעלה מסחרית מישראל, אליה או בשטחה, אלא אם כן אחריותו לנזקים העלולים להיגרם לגופו של צד שלישי ולרכושו, במהלך טיסה, מבוטחת אצל מבטח בגבולות לכל מקרה ולכל כלי טיס, שלא יפחתו מהמפורט להלן:..."

<רון חלפון: כן.

<רון חלפון: "...(1) 300,000 זכויות משיכה מיוחדות לכלי טיס שמשקלו 2,000 קילוגרמים או פחות; (2) 300,000 זכויות משיכה מיוחדות ועוד 175 זכויות משיכה מיוחדות לכל קילוגרמים מעל 2,000 קילוגרם לכלי טיס שמשקלו מעל 2,000 קילוגרם..." - זה צריך להיות קילוגרם פה - "... ועד 6,000 קילוגרמים; (3) 1,000,000 זכויות משיכה מיוחדות ועוד 62.5 זכויות משיכה מיוחדות לכל קילוגרם מעל 6,000 קילוגרמים לכלי טיס שמשקלו מעל 6,000 קילוגרמים ועד 30,000 קילוגרמים; (4) 125,000 זכויות משיכה מיוחדות לכל אדם שנספה או נפגע ללא הגבלת מספר הנפגעים.

<רון חלפון: "

יצחק וקנין: תן איזה הסבר, ואחרי זה אם יהיו שאלות.

<ישי דון יחיא: כשאנחנו עשינו את התקנות האלה והתחלנו את העבודה עליהן, עשינו שימוע ציבורי נרחב כל המגזרים.

<ישי דון יחיא: המגזר היחיד שיושפע פרקטית מהתקנות האלה זה מגזר הבלונים, הכדור פורח.

<ישי דון יחיא: למה זה המגזר שיושפע פרקטית?

<ישי דון יחיא: אנחנו לפני ארבע שנים, פחות או יותר, תיקנו את הרישיונות המסחריים שבהם קבועים היום סכומי הביטוח.

<ישי דון יחיא: היו בהם סכומים ארכאיים שלא נגעו בהם משנות השבעים.

<ישי דון יחיא: תיקנו והשווינו את כולם לתקינה האירופאית, למעט הנושא של הבלונים.

<ישי דון יחיא: מדוע?

<ישי דון יחיא: כי באו אלינו הבלונים וטענו מספר טענות.

<ישי דון יחיא: אשתדל לחזור כמיטב יכולתי.

<ישי דון יחיא: הם אמרו ששוק ביטוח הבלונים בישראל הוא מאוד מאוד מצומצם ומוגבל, שהם לא בטוחים שיהיה מי שיבטח אותם ושהם לא יוכלו למצוא ביטוח בגבולות החדשים בגלל קוטנו של שוק הבלונים, ושלא יהיה שווה למבטחים להיכנס ולשים ביטוח יותר גדול בשל קוטנו של השוק.

<ישי דון יחיא: יש משהו כמו ארבעה מפעילי בלונים, אם אני זוכר נכון.

<ישי דון יחיא: מעבר לזה, היו להם טענות שלא צריך את הגדלת הביטוח, שהדבר הזה הוא מאוד בטוח ושהם פועלים בבועות סגורות, ושזה יטיל עליהם מעמסה כלכלית נכבדה לעומת מצב קודם.

<ישי דון יחיא: שקלנו את טענותיהם בכובד ראש.

<ישי דון יחיא: מצד אחד, רצוננו לשמור על הענף הזה ולא להפיל אותו.

יצחק וקנין: כשתיקנתם את המספרים פה לעומת מה שהיה, האם לקחתם את הדירקטיבה האירופית או שזה היה שרירותי?

יצחק וקנין: לי זה חשוב.

<ישי דון יחיא: לא, המספרים לקוחים מהדירקטיבה האירופית.

<ישי דון יחיא: אין שינוי.

<ישי דון יחיא: ניתנה להם פה הקלה לעומת כל יתר המגזרים.

<ישי דון יחיא: ההקלה שניתנה ל הם זה שבמשך שנתיים – תחולה שזה חצי שנה ועוד שנה וחצי – הם מקבלים דחייה בחובה שלהם לבטח לפי הסכומים החדשים והם יכולים להישאר עם הסכומים הישנים שמפורטים פה בהוראת השעה.

<ישי דון יחיא: הוועדה יכולה להתרשם בעצמה שהם סכומים מאוד מאוד נמוכים.

<ישי דון יחיא: שוב, מדובר בסכומים שנקבעו במקור לפני שנולדתי.

<איתי עצמון: כלומר, הסכומים האלה משקפים את המצב היום?

<ישי דון יחיא: הקיים.

<ישי דון יחיא: זאת אומרת, הסכומים שקבועים פה הם לא שרירותיים.

<ישי דון יחיא: זה או הסכומים שמשקפים את המצב הקיים בהוראת השעה, ובעוד שנתיים הם יצטרכו להשוות את עצמם לסכומים שקבועים בתקנה האירופית.

<ישי דון יחיא: הסיבה שנתנו את ההקלה – מצד אחד, כרת"א אנחנו חושבים שיש פה מקרה מובהק של נוסע משלם.

<ישי דון יחיא: אדם שעולה על כדור פורח, הענף הזה הוא בהחלט ענף שיש בו סיכונים, ואני לא רוצה להפחיד פה אף אחד.

<ישי דון יחיא: זה ההגדרה הקלאסית של אדם תמים פרטי, נוסע משלם, שאליו אנחנו חבים בתקנות האלה שמשלם למישהו סכום כסף, קונה כרטיס, ועושה פעילות.

<ישי דון יחיא: אנחנו חושבים שאנחנו חייבים כלפי האנשים האלה שיהיה להם ביטוח בסטנדרט ובנורמה הכלל עולמית.

<ישי דון יחיא: מצד שני, אני לא רוצה לכרות.

<ישי דון יחיא: יש גם כמה דברים שלא מסתדרים.

<ישי דון יחיא: אם הסיכון הוא כל כך נמוך אז לכאורה זה עסק נהדר לבטח אותם.

<ישי דון יחיא: לא לגמרי שוכנענו מהדברים.

<ישי דון יחיא: אבל אמרנו ליתר ביטחון, אנחנו ניתן להם תקופת grace שבמסגרתה הם יוכלו להיערך.

<ישי דון יחיא: הציפייה היא שברגע שתהיה חובה מחייבת יתפתח שוק ביטוח.

<לאה ורון: הוא אמר שנכון להיום הזכויות זה דולר וחצי.

<לאה ורון: האם בפיסקה (3) אנחנו מדברים על 5 מיליון שקל?

<רון חלפון: כן, בגבולות אחריות.

<איתי עצמון: השאלה היא מה קורה אם לא יהיה - - -?

<רון חלפון: תחשבי על גבולות אחריות של כלי רכב.

<רון חלפון: כלי רכב גם יכול לגרום נזקים בטווחים האלה.

<רון חלפון: פה אנחנו מדברים על כלי טיס שהוא באוויר ויש נוסעים, - - -, והוא יכול לעלות באש.

<לאה ורון: אני לא יודעת באיזה עלות השווי הזה כרוך למפעילי הבלונים.

<ישי דון יחיא: חוות דעתי הכלכלית - אני לא נביא, אני כלכלן - שברגע שיש שוק, גם אם הוא שוק מאוד קטן, ויש חובה רגולטורית, אז השוק יידע להתאים את עצמו ויימצאו המבטחים שיהיו מוכנים תמורת העונג שמשלמים להם לבטח את הכלים האלה.

<ישי דון יחיא: אגב, עשינו איזושהי הערכה מאוד מאוד גסה.

<ישי דון יחיא: היה לנו יועץ ביטוחי שעבד איתנו על התקנות.

<ישי דון יחיא: הוא סבור כמונו.

<ישי דון יחיא: המשמעות היא עוד מספר אלפי דולרים בשנה לפרמיה.

<לאה ורון: כמו שאתם לא יכולתם להביא כאלה שיהיו בעתיד מוכנים לבטח.

<איתי עצמון: כן, איך אתה יכול להביא?

<לאה ורון: כשאתה אומר שהמשמעות היא אלפי דולרים, מה זה "אלפי"?

<לאה ורון: אלפי דולרים זה 6,000, אבל זה גם 97 - - -

<ישי דון יחיא: הערכה מאוד ראשונית וגסה היתה תוספת לפרמיה של בין 3 ל-4 אלף דולר.

<ישי דון יחיא: שוב, אני אומר את זה מאוד בזהירות.

<ישי דון יחיא: לאה, ניהלנו שיחה בדיוק על כל השלייקס והעבר הביטוחי וכו'.

<לאה ורון: השאלה היחידה היא אם אנחנו לא מחסלים את ענף הבלונים הפורחים במדינת ישראל.

<לאה ורון: יכול להיות שאם אין ביטוח צריך אולי לחסל את הענף הזה, אני לא יודעת.

<לאה ורון: אבל הוועדה צריכה להבין טוב מה המשמעות של זה לפני שהיא מקבלת החלטה.

יצחק וקנין: לא סתם שאלתי אותו מה קורה באירופה, והאם זה תואם.

יצחק וקנין: אם זה תואם אז אני יכול.

<לאה ורון: - - -, המון.

<לאה ורון: אפילו בשוודיה הקטנה יש - בלונים רבים.

<לאה ורון: יש חברות שמבטחות ואין קושי לתפעל את הענף הזה.

<לאה ורון: פה הם מדברים על ארבע חברות, ועכשיו הוועדה תטיל עליהם סכומי ביטוח גבוהים יותר.

<לאה ורון: השאלה היא מה המשמעות של זה.

<לאה ורון: אני לא יודעת, אתם רת"א.

<רון חלפון: אני אגיד לך את דעתי, לאה.

<רון חלפון: אולי זה קצת לא נעים להגיד, אבל אם הבלונים הפורחים לא יכולים לבטח נוסעים.

<רון חלפון: אם אני ומשפחתי באים לטוס בבלון פורח, אני לא מבטח את עצמי.

<רון חלפון: גם אתם לא הייתם מבטחים.

<לאה ורון: ברור שלא, זה מה שאמרתי.

<לאה ורון: אז אולי שהענף לא יתקיים.

<רון חלפון: באים, עולים.

<רון חלפון: אתה מניח שאתה מבוטח.

<רון חלפון: ואם קרה מקרה ביטוח ואין ביטוח שמכסה אותי, ומדינת ישראל לא יכולה להחזיק ענף כדורים פורחים שיכול לפצות במקרה ביטוח, את יודעת מה?

<רון חלפון: אז שלא יהיה, שלא יהיה.

<לאה ורון: רק שהוועדה תהיה מודעת.

<רון חלפון: אנחנו מגנים על הנוסע.

<רון חלפון: מי שרוצה לטוס עם עצמו בכדור פורח, שיעשה את זה.

<רון חלפון: אבל שלא ייקח נוסעים משלמים שמניחים שיש חובת ביטוח.

יצחק וקנין: בכלל, יש לי דברים שאני יודע שהם סיכונים לא פשוטים כמשתמשים.

יצחק וקנין: יכול להיות שיש כאלה שעולים בלי שום הדרכה עם הרחפנים, והם מסיעים.

<ישי דון יחיא: אם יבואו ויוכיחו לנו באותות ובמופתים שמחר בבוקר פומפי נחרבת והכול, אז אנחנו קבענו תקופת תחולה.

<ישי דון יחיא: נצטרך אולי לחזור לוועדה.

<ישי דון יחיא: שוב, אני אומר את זה מאוד בזהירות.

יצחק וקנין: אוקי.

<איתי עצמון: אתה רוצה להאריך רק את התקופה?

יצחק וקנין: לא, בשביל מה להאריך?

<יורם חטב: אני חושב שבמקום המילה "משקלו", כל פעם צריך להופיע משקל מרבי מורשה.

<ישי דון יחיא: אני לקחתי את מה שמופיע היום, אני לא רוצה לשנות מצב קיים.

<יורם חטב: לא, לא - - -

יצחק וקנין: בסדר.

יצחק וקנין: אני מצביע על תקנה 14.

יצחק וקנין: בעד – פה אחד

יצחק וקנין: אושרה, אין מתנגדים.

יצחק וקנין: התקנות אושרו.

יצחק וקנין: אני מברך אתכם.

יצחק וקנין: עלו והצליחו.

<יורם חטב: תודה לרת"א על - - -

יצחק וקנין: הישיבה נעולה.