הוועדה המיוחדת ליישום הנגשת המידע הממשלתי ועקרונות שקיפותו לציבור, כנסת 20, פרוטוקול מספר 98, 2017-07-17 13:30

סתיו שפיר: צהריים טובים לכולם.

סתיו שפיר: הדיון היום עוסק בנושא שעלה לסדר היום הציבורי בשבועות האחרונים בעקבות מחאות רבות של הורים מכל רחבי הארץ בחינוך הממלכתי ומחקר רציני ומעמיק שערך מכון מולד והביא את הנתונים החוצה, אל התקשורת.

סתיו שפיר: כבר בפתח הדברים אני רוצה להודות לחברת הכנסת יעל גרמן שביקשה לקיים את הדיון הזה, ואני מקווה שהיא תצטרף אלינו, וכמו גם לארגונים שמובילים את המאבק הזה: למולד, לפורום החילוני, לפנים, להתארגנויות ההורים בגבעתיים, הרצליה, רמת השרון, באר שבע, אור יהודה ובעוד ערים רבות נוספות.

סתיו שפיר: אני מניחה שיש פה עוד כאלה שלא ציינתי ואנחנו נשמח לשמוע אתכם במהלך הדיון הזה.

סתיו שפיר: בשבועות האחרונים נוסף על הדיווחים בתקשורת גם קמפיין אגרסיבי מאוד שיצא ממש מלשכתו של שר החינוך שמנסה להציג את המאבק הזה ואת ההורים והילדים כמי שנלחמים ביהדות או נלחמים בו באופן אישי.

סתיו שפיר: אז אני רוצה כבר להניח את הדברים על השולחן: ליהדות פנים רבות, אבל אף לא אחת מהן קשורה לתעמולה הזולה שאותה טיפח שר החינוך ושנאלצים הילדים שלנו לספוג בבתי הספר ובגני הילדים.

סתיו שפיר: תעמולה שמסתבר שאנחנו משלמים עליה מכספי המיסים שלנו, ולא קצת.

סתיו שפיר: אנחנו שומעים על הרבה מאוד כסף, מבלי שהציבור הישראלי יודע כמה באמת ולמה.

סתיו שפיר: כשמפחידים ילדים בני שש ושבע ואומרים להם שאם הם יאכלו חמץ בפסח אז יכאב להם הגרון ואם הם לא יברכו לפני האוכל הם ילכו לגיהינום ואם חיילים לא יניחו תפילין אז הם ימותו בקרב, זאת לא יהדות.

סתיו שפיר: זאת תעמולה וניסיונות זולים ועגומים מאוד להשתלט על מערכת הערכים של בתי הספר, להשתלט על החינוך לערכים ועל החינוך לערכיה של מדינת ישראל ולהעביר שם פעולות שהמטרה שלהן – אפשר לקרוא לזה הדתה ואפשר לקרוא לזה בנטייה.

סתיו שפיר: אני לא חושבת שהפעולות האלה קשורות באהבת הארץ או באהבת היהדות.

סתיו שפיר: נדמה יותר שהן קשורות באהבת בנט ובאהבת הבית היהודי, ולא לשם כך נמצא שר החינוך בתפקידו.

סתיו שפיר: רק כדי לסבר את האוזן: העמותה שמרכזת את העמותות שפועלות בהרבה מבתי הספר הממלכתיים קשורה פוליטית, באופן הדוק מאוד, לשר החינוך ולאנשי הבית היהודי: החל מהמנכ"ל שלה, מנכ"ל עמותת "זהות"; דרך ראש הוועד המנהל, ועד לרבים מראשי העמותות והגרעינים שמופעלים בתוך בתי הספר; והעמותות שמפעילות גם את בנות השירות הלאומי.

סתיו שפיר: למעשה, כמחצית מראשי העמותות שפועלים תחתה, הם אנשי הבית היהודי.

סתיו שפיר: אנחנו מדברים על אנשים פעילים, אנשים שגם התמודדו לרשימות השונות של הבית היהודי בכל מיני מקומות בארץ, אנשים שהתמודדו לרשימה שלהם לכנסת.

סתיו שפיר: לא מצביעי מפלגה, אלא אנשים שבאמת נמצאים עמוק בתוך התשתית המפלגתית של הבית היהודי.

סתיו שפיר: בדיון אנחנו נבקש לשמוע על הממצאים של התחקיר המקצועי שערך מכון המחקר מולד ואת הארגונים הנוספים שפועלים בנושא ושסייעו לצוות הוועדה להכנת הדיון, וכמובן שנשמע גם את נציגי משרד החינוך, והפלא ופלא – משרד החקלאות ופיתוח הכפר.

סתיו שפיר: איך הם קשורים למערכת החינוך עכשיו?

סתיו שפיר: שאחראים על העברת התקציבים הרלוונטיים.

סתיו שפיר: איכשהו, משרד החקלאות ופיתוח הכפר צץ לו בכל מיני דיונים.

סתיו שפיר: פעם אחת זו החטיבה להתיישבות ופעם אחרת זה השירות הלאומי ופעם אחרת זה במנהלת תנופה שאמורה הייתה לדאוג למפוני גוש קטיף, אבל הפקירה אותם.

סתיו שפיר: וכל זה נמצא איכשהו מתחת למשרד החקלאות ופיתוח הכפר, שלא ברור מה הקשר בינו לבינם.

סתיו שפיר: ובנוסף וחשוב ביותר: אני אבקש לפתוח עם ההורים שהגיעו לכאן היום.

סתיו שפיר: אנחנו נבקש לשמוע שניים-שלושה סיפורים.

סתיו שפיר: ואני חייבת לומר לכם ולחזק אתכם: אתם נמצאים כבר כמה שבועות במאבק שאתם לא אמורים להיות בו.

סתיו שפיר: לא הגיוני שהורים ותלמידים צריכים לנהל מאבק בשר החינוך שלהם.

סתיו שפיר: מי שהתפקיד שלו הוא אולי מהתפקידים המשמעותיים ביותר בממשלה, ופתאום לשמוע אותו מכפיש אותם ויוצא נגדם ומספר עליהם שקרים ועלילות.

סתיו שפיר: לא מדובר פה בדיון על האם צריך או לא צריך ללמד יהדות.

סתיו שפיר: כולנו רוצים.

סתיו שפיר: אני חושבת שכולם פה יסכימו על כך וירצו לראות לימודי יהדות מתקדמים בתוך בתי הספר ולימודים ערכיים ומזמינים שיכניסו ויאפשרו לתלמידי ישראל להעביר את המורשת ואת המקורות ולהתחבר לתרבות היהודית.

סתיו שפיר: כולנו רוצים בכך.

סתיו שפיר: מה שאנחנו לא רוצים לראות זו תעמולה פוליטית בבתי הספר ובגנים שלנו, מה שאנחנו לא רוצים לראות זו הפחדה, מה שאנחנו לא רוצים לראות זו כפייה.

סתיו שפיר: ואת הדברים האלה היה רצוי שב-2017 כבר לא נאלץ, שוב ושוב, להתווכח מולם, ובטח ובטח לא ראוי שהורים וילדים יצטרכו לספוג כאלה מטחים איומים של הכפשות ושל שקרים מצד מי שממונה על החינוך של ילדיהם.

סתיו שפיר: אני אבקש שקודם יוזמת הדיון, חברת הכנסת יעל גרמן, ותודה לך על היוזמה החשובה הזו, לומר כמה דברים.

סתיו שפיר: אחר כך להורים ומשם נמשיך.

יעל גרמן: קודם כל, תודה רבה לך על ההיענות המאוד מאוד מהירה, גברתי היושבת ראש.

יעל גרמן: זה לא פשוט.

יעל גרמן: עכשיו אנחנו לקראת סוף המושב וההיענות שלך, המהירה, לקיים את הדיון.

יעל גרמן: ובאמת אני מודה לך על כך.

יעל גרמן: אבל אני רוצה גם להודות כרגיל למ.מ.מ.

יעל גרמן: – למרכז המחקר והמידע שלנו, שעשה פשוט את הבלתי אפשרי ובתוך כשבועיים הצליח להרים מחקר, שיכול להיות שנצטרך למצוא לו השלמות.

יעל גרמן: ואני רוצה להודות למר יובל וורגן ולמי שכתב, שזה מר עידו אבגר ולדוקטור יסכה גבעון.

יעל גרמן: האם הם נמצאים כאן שנוכל לומר?

יעל גרמן: אז אוקיי, תודה רבה.

יעל גרמן: אני חושבת שאני מסכימה איתך.

יעל גרמן: אני חושב שמרבית היושבים סביב השולחן הזה יסכימו שאנחנו אוהבים את ארון הספרים היהודי.

יעל גרמן: אני תמיד נזכרת בפעם הראשונה שאני נסעתי עם השביעיסטים למסע לפולין ונכנסתי לבית הקברות בוורשה ועמדתי מול הקברים של הבעל שם טוב, לאחר מכן עוד אנשים גדולים שחותמם נשאר על היהדות ואמרתי: וואו, וואו, וואו.

יעל גרמן: איך הדור שלנו פספס אותם.

יעל גרמן: איך פספסנו את ארון הספרים היהודי.

יעל גרמן: אבל הדיון הזה כאן, גברתי, כמו שגם את אמרת, הוא לא על ארון הספרים היהודי.

יעל גרמן: אין ויכוח בכלל שלא יזיק ואולי צריך באמת שהילדים שלנו ילמדו: ילמדו על הבעל שם טוב וילמדו גם מה זה סידור.

יעל גרמן: לא יקרה שום דבר.

יעל גרמן: דרך אגב, אני, אישית, למדתי תורה שבעל פה, למדתי תלמוד וקיבלתי אפילו 100 בבגרות ומאוד מאוד אהבתי את זה, אבל מה שאנחנו רואים פה זה חוסר איזון.

יעל גרמן: כשאנחנו מדברים על מדינה יהודית ודמוקרטית, ואין לנו התנגדות לכך שיהיו לימודי יהדות, אבל כשאנחנו מסתכלים על כל הגורמים הממשלתיים שיש להם רק יעד אחד, וזה לימודי היהדות, ואני סתם אקרא.

יעל גרמן: אז יש לנו ככה: את הגרעיניים התורניים, את האגף לתרבות יהודית, את המרכזים להעמקת החינוך היהודי, את התמיכות של מינהל חברה ונוער, את גרעיני המשימה.

יעל גרמן: שכמו שאת אמרת, שייכים בכלל למשרד החקלאות ופיתוח הכפר.

יעל גרמן: כל אלה מתמקדים רק בהיבט אחד, חשוב מאוד, אבל אחד, מתוך המהות שלנו כעם: רק בהיבט היהודי.

יעל גרמן: מה עם לימודי דמוקרטיה?

יעל גרמן: מה עם לימודי שוויון בין המינים?

יעל גרמן: מה עם לימודי קיימות ואיכות הסביבה?

יעל גרמן: מה עם כל הלימודים ההומניים, שאני חושבת שנמצאים, ואני לא אגזול הרבה זמן, אבל אני טרחתי והוצאתי את המטרות שמשרד החינוך, כפי שהן מנוסחות בחוק חינוך חובה שלנו.

יעל גרמן: מטרות שמדברות במפורש על כך שאנחנו צריכים לחזק את הערכים ההומניים, את הערכים הדמוקרטיים.

יעל גרמן: גם את הערכים היהודיים, אבל גם את הערכים של אהבת האדם ושל שוויון.

יעל גרמן: מה עם הערכים האלה?

יעל גרמן: כמה מתוך כל הארגונים שמניתי מלמדים דמוקרטיה?

יעל גרמן: כמה מהם מלמדים שוויון בין המינים?

יעל גרמן: אף אחד מהם.

יעל גרמן: ועל כך אנחנו מדברים.

יעל גרמן: לא על כך שאנחנו לא מוכנים שילמדו יהדות.

יעל גרמן: שילמדו, אבל שזה יהיה מאוזן, שזה לא יהיה בכפייה, ובעיקר בעיקר, כפי שעולה מן המחקר שציינתי: שיקיימו את ההוראות, את ההוראות של חוזר מנכ"ל.

יעל גרמן: את ההוראות שמחייבות שבכל מקרה שנכנס איזשהו גוף ואיזושהי תכנית חיצונית לבית הספר, במיוחד לבתי הספר בניהול עצמי, ולדעתי מרבית בתי הספר היום בחינוך הממלכתי הוא בניהול עצמי – חייבים ליידע את ההורים, חייבים להתייעץ: גם עם הרשות, גם עם הפיקוח וגם עם ההורים.

יעל גרמן: לא יכול להיות שהורים יקומו יום אחד מפני שהילדים שלהם הגיעו אליהם הביתה ויגלו שמלמדים את הילדה שהיא חייבת להדליק נרות מפני שאם לא, היא לא יהודייה כשרה; או אם בפסח הם יאכלו חמץ, אז ישרוף להם בפה.

יעל גרמן: מן דברים כאלה שאין בינם לבין היהדות פרופר לבין מה שאנחנו מדברים שם דבר.

יעל גרמן: יש פה כפייה, יש פה, הייתי אומרת אפילו – לא.

יעל גרמן: אני לא אומר את מה שאני רוצה לומר.

יעל גרמן: אני חושבת שזה בהחלט מספיק.

יעל גרמן: מתוך המסמך הזה אנחנו למדנו קודם כל שיש פה לקונה.

יעל גרמן: יש לקונה רצינית.

יעל גרמן: מסתבר שכל אותן תכניות חיצוניות, וישנן שפע של תכניות חיצוניות שנכנסות לבתי הספר – אין עליהן פיקוח.

יעל גרמן: אני לא יודעת איזו הכשרה מקבלת אותה ילדה, נערה, שנכנסת לבית הספר.

יעל גרמן: אני לא יודעת גם אם יש פיקוח על מה שהיא אומרת.

יעל גרמן: אוקיי, את התכנית בחרו.

יעל גרמן: האם מישהו מפקח שבאמת היא מלמדת את התכנית הזו?

יעל גרמן: האם מישהו יודע איך היא מלמדת?

יעל גרמן: מה היא אומרת?

יעל גרמן: איך זה יכול להיות?

יעל גרמן: זה בתי ספר שצריכים לשמור על מסגרות.

יעל גרמן: איך זה יכול להיות שאין פיקוח על כל התכניות החיצוניות האלה ואין הכשרה מחייבת לכל הילדים האלה?

יעל גרמן: אז זה דבר ראשון שלמדנו, ואני ביקשתי השלמה.

יעל גרמן: אם יהיה לי זמן אני אחר כך אומר מה ביקשתי בהשלמה.

יעל גרמן: אבל אני רוצה שיהיה ברור לכל ההורים שיושבים כאן סביב השולחן: זכותכם ואף חובת

יעל גרמן: כם לבוא למנהלת בית הספר, לשאול: מיהם אותם גורמים חיצוניים שמעבירים תכניות חיצוניות ולדרוש את המעורבות שלכם ולבטל.

יעל גרמן: ולמיטב ידיעתי, בכל מקרה שהורים התעוררו ובאו ואמרו שהם לא מוכנים שיילמדו את התכנית החיצונית הזו, בית הספר ויתר מפני שהוא ידע שהוא יושב על קרקע ועל קרח דק מאוד והוא לא יכול למעשה לבוא ולהכניס תכניות חיצוניות בלי שבאמת ההורים ייתנו את אישורם או לפחות יתייעצו איתם.

יעל גרמן: אז שוב אני מודה לך ומקווה שמכאן גם נצא עם בשורה וגם עם האיזון הראוי בין יהדות לדמוקרטיה.

סתיו שפיר: תודה רבה.

סתיו שפיר: חברת הכנסת תמר זנדברג?

תמר זנדברג: כן.

תמר זנדברג: תודה, יושבת הראש.

תמר זנדברג: אני ממש מתנצלת: אני צריכה לצאת ב-14:00 לפגישה עם שר ואני אחזור, אבל אני רק רוצה, כיוון שהוועדה שלך, ועדת השקיפות, והיא ועדה מאוד-מאוד חשובה בכל המאבק הזה בהדתה ובכפייה הדתית.

תמר זנדברג: כי יש כאן המון-המון דברים שחלחלו בתוך המערכת ואנחנו לא יודעים, וזה המקום וזו הבמה לחשוף את הדברים.

תמר זנדברג: אז אני רוצה לומר את זה נורא פשוט:

תמר זנדברג: אנחנו לא מדברים על מה רע בדף גמרא ומה רע בלהדליק נרות.

תמר זנדברג: אנחנו מדברים על מתקפה מאורגנת וממומנת בכסף ממשלתי על החינוך הממלכתי, ועליו בלבד; צריך להגיד את זה: עליו בלבד.

תמר זנדברג: באחד מהמפגנים הכי בוטים ומנותקים של התנשאות על הציבור החילוני, שמיועד לשדר לציבור החילוני שהוא לא טוב מספיק ויש עוד דברים שהוא צריך ללמוד ולעשות כדי להתעלות לדרגה העליונה של האליטה, שכנראה חושבת שהיא היום מובילה את המדינה.

תמר זנדברג: ואגב, היא לא אליטה או לפחות לא רק דתית, אלא היא קודם כל פוליטית.

תמר זנדברג: ותהליך האינדוקטרינציה הזה מיועד לאוזני הילדים החילונים במערכת החינוך הממלכתית.

תמר זנדברג: המטרה שלו, אגב, אני לא בטוחה או לא חושבת או לא מייחסת לזה כוונה שהיא להחזיר אותם בתשובה, אלא היא, קודם כל, לשדר להם את המסר שיש שווים ויש שווים פחות.

תמר זנדברג: והילדים החילונים שווים פחות כי יש להם איזשהו חלל ערכי, כמו שהגדיר את זה שר החקלאות ופיתוח הכפר.

תמר זנדברג: שהשאלה שלך מה הקשר שלו היא שאלה מצוינת.

תמר זנדברג: כי במקרה בממשלה הקודמת אותם גרעינים היו במשרד הבינוי והשיכון.

תמר זנדברג: היום הם במשרד החקלאות ופיתוח הכפר.

תמר זנדברג: אולי אחר כך יהיו במשרד להגנת הסביבה.

תמר זנדברג: לא יודעת.

תמר זנדברג: איפה שהולך השר, העגלה המלאה איתו ותפקידה זה לשדר לילדי העגלה הריקה שמשהו אצלם חסר.

תמר זנדברג: עכשיו, אני רואה כאן את אנשי משרד החינוך ואני רוצה לומר ואני מציעה שזה ינחה את הדיון שלנו מכאן והלאה: כרגע אני ממש מבקשת שלצורך הדיון הזה אנחנו נעזוב בצד את מערכת החינוך הממלכתית על מה שקיים בה, ויש מקצוע חדש – יהדות.

תמר זנדברג: יש כאן ויכוח שלם על המהות שלו, אם הוא כן טוב או לא טוב.

תמר זנדברג: כרגע, אני מציעה שאנחנו נתמקד בגופים החיצוניים, בעמותות ובגרעינים שנכנסים לתוך מערכת החינוך הממלכתית.

תמר זנדברג: למה?

תמר זנדברג: מכמה סיבות: אחת, כי זו הפרטה של החינוך הממלכתי.

תמר זנדברג: סליחה.

תמר זנדברג: אנחנו במדינה, עוד לפני שהיא יהודית ודמוקרטית, היא סוציאל דמוקרטית.

תמר זנדברג: העקרונות של מערכת החינוך הממלכתית והשוויונית לכולם.

תמר זנדברג: ויש כאן ראשי ערים: אני רואה כאן את הגברת מיטל להבי, סגנית ראש עיריית תל אביב, והגברת ויוי וולפסון, סגנית ראש עיריית גבעתיים.

תמר זנדברג: זה במקרה שני ראשי ערים שנלחמים נגד החינוך העצמאי והפרטי על כל סוגיו, דרך אגב.

תמר זנדברג: גם שבא מהמחנה הפוליטי שלהם.

תמר זנדברג: אני חושבת שעצמאות החינוך הממלכתי זה מטרייה שצריכה להיות כאן מעל כל הדיון.

תמר זנדברג: אחד.

תמר זנדברג: שניים, זה תכנים שהם לא בפיקוח.

תמר זנדברג: אמרה את זה חברת הכנסת יעל גרמן, אני לא אחזור: אנחנו לא יודעים מה.

תמר זנדברג: אנחנו סומכים על בנות שירות יותר מאשר אנחנו סומכים על המורים שלנו?

תמר זנדברג: המורים המוכשרים, המפוקחים, על כל ההירארכיה, שהם הדמויות, גם החינוכיות, שעומדות מול הילדים שלנו ביום יום.

תמר זנדברג: לא יקום ולא יהיה.

תמר זנדברג: שלוש, בגלל ש-, וכאן זה הנושא שאת באמת הכי מתמחה בו ומובילה אותו ואני חושבת שהוא כאן מאוד עקרוני, והוא הנושא התקציבי.

תמר זנדברג: כשאומרים לנו: המורים רוצים והמנהלים רוצים – בטח שהם רוצים.

תמר זנדברג: הם רוצים כי זה חינם או שזה בזול.

תמר זנדברג: ובתחקיר ערוץ 2, שהיה בשיתוף מולד והפורום החילוני, ראינו שהיו בתי ספר ומורים שהעידו ששליש מהמערכת שלהם התבטל, של המורים, בשביל להכניס עמותות שזה מקרוב באו, לא מפוקחות, וזה זול.

תמר זנדברג: אז בטח.

תמר זנדברג: אז נדליק נרות ונשיר הנה מה טוב ומה נעים ונבנה את בית המקדש והכול טוב ויפה.

תמר זנדברג: הכול במקום החינוך המקורי שבו מורה ותלמיד וכיתה.

תמר זנדברג: ולא שאין מה לעשות שם.

תמר זנדברג: יש מה לחזק וכולנו יודעים, אבל לא ככה, לא בצורה הזו ולא עם האינדוקטרינציה הזאת.

תמר זנדברג: תודה.

סתיו שפיר: תודה.

סתיו שפיר: הגברת מיכל ברונר מ"גבעתיים חופשית"

<מיכל ברונר: אז אני מיכל, אני מגבעתיים, אני אימא לשתי בנות, ובעצם אנחנו, בגבעתיים לפחות, נדרשנו לנושא הזה כבר מתחילת השנה.

<מיכל ברונר: ובאמת נכנסות כל מיני עמותות.

<מיכל ברונר: בגבעתיים זה "מרחביה".

<מיכל ברונר: היא חלק מארגון הגג של "זהות".

<מיכל ברונר: יש עוד עמותה – "אל עמי".

<מיכל ברונר: "אל עמי, אל עצמי".

<מיכל ברונר: ויש לנו גם גרעין תורני שכרגע עדיין לא נכנס למוסדות החינוך בשעות הלימודים, אלא רק כפעילויות אחר הצהריים.

<מיכל ברונר: עכשיו, מה שקורה זה כשהתחלנו להבין מה קורה, שקיפות, וזה חשוב לציין את זה, כי זאת ועדת השקיפות – אז אין שקיפות.

<מיכל ברונר: לא ידענו שנכנסים גורמים, לא ידענו מי הם.

<מיכל ברונר: כשכבר אמרנו, אמרו לנו חוג מורשת.

<מיכל ברונר: אף אחד לא אמר מי מעביר את חוג המורשת, מי העמותה, מי עומד בראש העמותה, מה מטרת העמותה, מהם התכנים, מה ההכשרה של האנשים האלה: הם מורים?

<מיכל ברונר: יש להם תואר בחינוך?

<מיכל ברונר: הם יודעים להעביר תוכן מותאם גיל?

<מיכל ברונר: שום דבר מזה לא נאמר לנו.

<מיכל ברונר: אז בתור הורים הלכנו והתחלנו לקרוא ולחפש וחוזרי מנכ"ל ומבחני תמיכות, וראינו שבעצם משרד החינוך כבר נדרש לנושא.

<מיכל ברונר: ואני חושבת שאם יש משהו שכל הנוכחים בחדר מכל צדי המתרס מסכימים עליו זה שהנושא הזה שנוי במחלוקת.

<מיכל ברונר: ומשרד החינוך השכיל להבין את זה ולהבין שמדובר בנושא רגיש וקבע כללים והוציא חוזרי מנכ"ל שמדברים על איך, אם כבר הוחלט.

<מיכל ברונר: עוד פעם: אני חושבת שלא צריך להפריט את החינוך ושאין מקום לעמותות חיצוניות משום סוג, כולל בנקים לחינוך פיננסי.

<מיכל ברונר: יש מורים.

<מיכל ברונר: ואם מחליטים שחינוך פיננסי זה דבר חשוב לילדים, אז שיעבירו הכשרה, השתלמויות מורים, וזה מי שצריך להעביר את זה.

<מיכל ברונר: וכנ"ל ועל אחת כמה וכמה בנושאים כמו זהות.

<מיכל ברונר: הם התוו דרך.

<מיכל ברונר: משרד החינוך התווה דרך, שצריכה להיות ועדה שחברה בה העירייה והפיקוח ונציגי הורים ונציגי תלמידים וימפו את הצרכים ויחליטו איזה עמותות צריכות להיכנס פנימה.

<מיכל ברונר: והתהליך הזה לא נעשה.

<מיכל ברונר: כשאנחנו באנו עם החוזרים, עם זה, אף אחד לא ידע על מה אנחנו מדברים.

<מיכל ברונר: ועוד פעם: אם תהליך כזה נעשה, אז איפה השקיפות?

<מיכל ברונר: אז תראו - - -

סתיו שפיר: איזה תשובות כן קיבלתם?

<מיכל ברונר: יפה.

<מיכל ברונר: אז אוקיי.

<מיכל ברונר: עכשיו, עוד דבר חשוב שאני ממש רוצה, זה שמצאנו את מבחני התמיכה, ומבחני התמיכה – אני ממש מקריאה מתוך הסעיפים.

<מיכל ברונר: מבחנים ותנאים: הפעילות הנתמכת אינה נערכת במסגרת תכנית הלימודים הפורמלית בבתי הספר.

<מיכל ברונר: ההשתתפות בפעילות הנתמכת אינה מטלת חובה מטעם בית הספר שבו לומדים הילדים ובני הנוער ומוסד הציבור, ובתי הספר יבהירו זאת בכתב להורי הילדים.

<מיכל ברונר: לא קורה.

<מיכל ברונר: בטח לא בכתב, לא מבהירים ולא כלום.

<מיטל להבי: ואם יבהירו בכתב, מה יקרה?

<מיכל ברונר: אז תהיה מודעות.

<מיכל ברונר: אנחנו נדע.

<מיכל ברונר: ההורים לא יגלו את זה כשהילד יחזור עם תוכן שהוא לא מסכים איתו הביתה ויעשה חקירה לילד בן ארבע מי בכלל אמר לך את הדברים האלה ואיפה שמעת אותם.

<מיכל ברונר: וזה קשה עם ילדים בגיל הרך.

<מיכל ברונר: עכשיו, דבר אחרון שאני רוצה להגיד בקשר לזה זה שבאותו מקום כתוב שההשתלמויות ומערכי הפעולה של מוסדות שיוכרו כפועלים ברוח דו"ח שנהר, יפוקחו על ידי מטה שנהר.

<מיכל ברונר: ושום דבר מהדברים האלה לא קורה.

<מיכל ברונר: זה לא ברוח הקהילה.

<מיכל ברונר: וכשבאנו ודיברנו על הדברים האלה עם מנהלי בתי ספר או עם מינהל החינוך בעירייה, ממש היה כעס על זה שאנחנו שמעלים את הדברים האלה.

<מיכל ברונר: ודבר הכי חשוב: באותו מקום כתוב, מה שהקראתי, שאין חובה.

<מיכל ברונר: לא יכולים להכריח את התלמיד להשתתף בפעילות.

<מיכל ברונר: מה זה אומר?

<מיכל ברונר: אז מי אחראי לדאוג לו לפעילות פדגוגית חלופית?

<מיכל ברונר: מה הילד אמור לעשות?

<מיכל ברונר: להיות לבד בחצר?

<מיכל ברונר: או שההורה צריך לבוא לקחת אותו במקום להיות בעבודה?

<מיכל ברונר: ואני שואלת את משרד החינוך באמת וגם את חברי הכנסת: מי מפקח על זה?

<מיכל ברונר: מי בא ובודק שככה זה נעשה?

<מיכל ברונר: שכתבו לי בכתב.

<מיכל ברונר: אם אני לא אישרתי שהילד שלי, לצורך העניין, ישתתף בזה, מה קורה איתו?

<מיכל ברונר: מה קורה עם הילד?

<מיכל ברונר: וגם ילדים בחטיבות ביניים או בתיכונים, אבל בואו רגע נדבר גם על הילדים הצעירים: מה ילד בן ארבע אמור לעשות?

<מיכל ברונר: ללכת לספרייה, לקרוא ספר?

<מיכל ברונר: ואנחנו נתקלנו בהרבה בעיות.

<מיכל ברונר: וגם עכשיו, באמת, ראש העיר נדרש לנושא פעם ראשונה, אבל גם עכשיו הכדור מגולגל לפתחם של ההורים.

<מיכל ברונר: רוב ההורים יחליט.

<מיכל ברונר: למה צריכה להתנהל מלחמת עולם בין הורים בתחילת שנת הלימודים - - -

<אתי דולב: זה לא רק בתחילת השנה.

<אתי דולב: זה במהלך כל - - - אני רוצה להשלים.

<אתי דולב: אני גם מ"גבעתיים חופשית" – אתי דולב.

<אתי דולב: אני הגעתי כדי לספר באמת, לתת נופך טיפה יותר אישי, כי אני חוויתי באופן אישי את התהליך הזה.

<אתי דולב: לא הייתי מעורבת חברתית עד לשלב שבו הילד שלי, האישי שלי, הגיע הביתה מפוחד עוד סביב חגי תשרי מזה שהוריו לא צמים ביום כיפור.

<אתי דולב: אני אישית באה מבית דתי.

<אתי דולב: הדת לא מפחידה אותי.

<אתי דולב: להיפך.

<אתי דולב: ואני כן אשמח שהילד שלי יקבל את הידע הנכון, אבל הדת שאני למדתי ושאני חונכתי עליה במערכת החינוך, דווקא הממלכתית דתית, הייתה לא דת של כפייה ובטח לא דת של איומים ובטח לא דת של הפחדות.

<אתי דולב: עכשיו, לו הילד שלי היה הילד היחיד שחוזר ככה הביתה – דיינו.

<אתי דולב: אבל אני יכולה להגיד שאני, לצערי, בתחילת השנה עוד בדקתי את הילד שלי.

<אתי דולב: אני כבר לא בודקת אותו, אני מאמינה לו.

<אתי דולב: ובדקתי אותו מול עוד ילדים בגן.

<אתי דולב: וככה, לאט-לאט, גיליתי.

<אתי דולב: כי בתחילת השנה הגננת הציגה לנו לגן טרום-טרום חובה.

<אתי דולב: אתם מדברים על להפחיד ילדים בני שש ושבע.

<אתי דולב: אני מדברת על להפחיד ילדים בני שלוש על ידי גורמים שהם בוודאי לא גורמי חינוך.

<אתי דולב: כשאני שאלתי מה זו התכנית שהוצגה לנו כחוג שבועי של מורשת, נעניתי במשפט רפה שזה בחור מקסים שמגיע עם גיטרה, הילדים מאוד אוהבים את הפעילות.

<אתי דולב: מה זה אומר?

<אתי דולב: מי זה הבחור הזה?

<אתי דולב: מה הוא מעביר?

<אתי דולב: מה יש בשיעורים?

<אתי דולב: כשביקשתי להצטרף, היה עליי עליהום מטורף.

<אתי דולב: רק אחרי שבאמת התחלנו את כל הפעילות היותר ברורה וגיליתי שאנחנו לא לבד, אז כן – את הפעילויות הבאות שיתפו אותי וכן נתנו לי להיות חלק בהם כדי לפקח, למרות שאני אימא עובדת והייתי צריכה לקחת חופש כדי לבוא ולראות שלא מפחידים את הילד שלי.

<אתי דולב: שאגב, עבר ליל סדר עשרה ימים לפני ליל הסדר המקורי, ומאותו רגע הוא היה משוכנע שפסח, ואנחנו היינו שבועיים וחצי בפסח ואסור לאכול חמץ.

<אתי דולב: כי הוא לא יכול להבדיל, בגיל ארבע, מתי זה ליל הסדר.

<אתי דולב: וכשישבנו אצל אימא שלי בליל סדר שנערך כהלכתו עד השעה 1:00 בלילה, עם דרשות והסברים מעבר, הבן שלי אמר: רגע, אבל כבר היה ליל הסדר, למה אנחנו עושים שוב פעם?

<אתי דולב: זה לא הגילאים שהם יכולים בכלל להכיל את התכנים, להבין את התכנים באופן שבו הם מועברים, וחבל לי.

<אתי דולב: כי שוב: אני כן באה מבית דתי, רואה את כל היופי שיש בדת שלנו, ויש הרבה ודובר הרבה, אבל אני כן רוצה: אחד, הילד שלי יקבל החלטה מדעת, ובגיל שלוש או ארבע או שש או שבע אי אפשר לקבל החלטה מדעת על אורח חיים, ולא יקבל את ההחלטות האלה כי אומרים לו או מפחידים אותו שאם הוא יעשה x יקרה לו y.

<אתי דולב: כשאני חזרתי בשאלה, סבא שלי שהיה ראש ישיבה בבני ברק אמר לי שהאמונה בקדוש ברוך הוא היא בידי שמיים.

<אתי דולב: אז מי הוא שיכתיב לי אם להאמין או לא.

<אתי דולב: אז למה מכתיבים לילד שלי, שהוא בן שלוש, אם להאמין או לא להאמין, לקיים או לא לקיים, דברים שהוא בכלל לא מבין אותם, וחבל.

<אתי דולב: זה עושה הרבה יותר נזק מתועלת בדיוק מהמקום הזה: של גופים שהם לא גופים חינוכיים, הם לא אנשי חינוך, הם לא מתאימים את התכנים לגיל הרלוונטי ולא מפוקחים.

<קריאה: ולא - - -

<אתי דולב: ושוב, אני כן ביקשתי מידע ולא קיבלתי אותו.

<אתי דולב: אז יצאתי למצוא אותו.

סתיו שפיר: אנחנו מיד נברר את המידע הזה ותודה לכם.

סתיו שפיר: אני רוצה לשמוע קצת על התמונה המלאה ואחר כך נחזור גם לעיריית גבעתיים וגם לעיריית תל אביב, לשמוע גם תגובה על הדברים האלה ואיפה באמת נמצא המידע.

סתיו שפיר: יושבת ראש מכון מולד, הגברת ליאת שלזינגר – תמונה מלאה.

סתיו שפיר: יש לכם גם רשימה ארוכה מאוד של העמותות האלה ומי באמת העומדים בראשם, אבל באיזה סדר גודל של תופעה אנחנו מדברים?

סתיו שפיר: כמה המידע הזה נגיש בכלל?

סתיו שפיר: וכמה ההורים יודעים מה קורה בבתי הספר ובגנים של הילדים שלהם?

סתיו שפיר: וכמה ציבורית בכלל אפשר להבין מאיפה הדברים האלה מגיעים?

<ליאת שלזינגר: אז באמת, בכל מה שנוגע לסוגיית השקיפות, יש פה לקונה שאנחנו רואים תופעה שבה הורים לא יודעים שמי שבעצם מעביר את השירות היא בת שירות או עמותה חיצונית וכולי, אבל גם אנחנו רואים שגם כשהם כן רוצים לגלות.

<ליאת שלזינגר: אוקיי, הם קיבלו את השם.

<ליאת שלזינגר: הם רואים במערכת: יש שיעור של נחלת ש"י או שיש שיעור של "מרחביה", נכנסים ל-Google ואין מידע.

<ליאת שלזינגר: העמותות עצמן לא מפרסמות כמעט מידע עליהן ואת לא יכולה בעצם לדעת מה עולם הערכים של העמותה, מי מממן אותה, מי מפעיל אותה.

<ליאת שלזינגר: בכלל, מי האנשים, מה מערך השיעור וכולי.

<ליאת שלזינגר: יש מנגנון שלם.

<ליאת שלזינגר: אפילו אנחנו גילינו במקרים מסוימים, ואני אשמח את מי שמעניין אותו, להפנות אותו בדו"ח בדיוק, אבל עמותות שיש להן שם שונה לחלוטין בעברית ובאנגלית, ושלמטרות גיוס כספים מספרות סיפור אחרת ובשביל להיכנס לבית ספר הן מספרות סיפור אחר.

<ליאת שלזינגר: התחום הזה הוא לחלוטין פרוץ ולא מפוקח: לא על התכנים ולא בעצם על הכניסה למערכת.

<ליאת שלזינגר: הדו"ח שלנו מבוסס.

<ליאת שלזינגר: אני אגיד רק שאנחנו קראנו, בשביל הדו"ח הזה, קודם כל אלפי מסמכי תקציב של משרד האוצר.

<ליאת שלזינגר: כל הנתונים פה הם נתונים של משרד האוצר.

<ליאת שלזינגר: ראיינו עשרות מנהלים, הורים ומורים, וגם אנשים בתוך המשרד.

<ליאת שלזינגר: וגם אני אגיד שיש הרבה ממצאים שפשוט מבוססים על הקלטות, שאנחנו מתוכן - - - יש כמה נקודות שעלו פה: אחת, חברת הכנסת יעל גרמן, את שאלת על דמוקרטיה וכולי.

<ליאת שלזינגר: אז אנחנו בדקנו וראינו שעל פי נתוני משרד האוצר, הסכום שהוקדש ב-2015 לחינוך בלתי פורמלי בתחום היהדות היה גדול פי 17 ממה שהוקצה למדע ופי 119 ממה שהוקצה לדמוקרטיה ודו קיום.

<ליאת שלזינגר: עכשיו, אני חושבת שבאמת הסוגיה העקרונית פה היא הפרטת החינוך הערכי.

<ליאת שלזינגר: באמת, אני חושבת שאין פה מחלוקת על כך שהיהדות והמורשת היא מקצוע מאוד-מאוד חשוב, ומה שאנחנו רואים דווקא זה שהמחאה של ההורים וגם של אנשי המקצוע היא על כך שהמקצוע החשוב הזה פשוט הופרט מידי המורים והוא הועבר לידיהן של עמותות פוליטיות ולידי בנות שירות שעכשיו סיימו בית ספר.

<ליאת שלזינגר: והעמותות האלה, כולן, כמו שאמרת, מאוגדות בארגון גג.

<ליאת שלזינגר: עמותת "זהות" – עמותה שמאגדת 46 עמותות בת.

<ליאת שלזינגר: העמותות האלה – יותר מ-50% מהן, מעבר לקשרים של ההנהלה והמנכ"ל, מאוד-מאוד מחוברות לבית היהודי ובאופן מתואם הם כותבים תודה למנכ"ל הבית היהודי, לשרה איילת שקד, לחבר הכנסת ניסן סלומינסקי, שזה אגב אסור.

יעל גרמן: קשר פוליטי.

<ליאת שלזינגר: קשרים פוליטיים.

<ליאת שלזינגר: הם רצים לרשויות מקומיות, משתמשים בתשתית של העמותה בשביל לסייע לגרעינים תורניים שעוזרים בקלפיות וכולי.

<ליאת שלזינגר: אז אנחנו רואים שדווקא המקצוע הכול כך כל כך חשוב הזה הופרט לידיים חיצוניות ושבהרבה מאוד מהמקרים זה לא בדיוק עוסק ביהדות, זה יותר חינוך לערכים.

<ליאת שלזינגר: אנחנו רואים שבנות שירות מעבירות שיעורים שקשורים למשל לרצח רבין.

<ליאת שלזינגר: זאת אומרת, יום המורשת לרבין, מעבירה אותו נערה בת 18.

<ליאת שלזינגר: אנחנו רואים הרבה מאוד שיעורים שקשורים לחינוך מיני, הדרכת כלות, סדנאות זוגיות וכולי וכולי.

סתיו שפיר: הדרכת כלות – באיזה שלב של הלימודים?

<קריאה: בגן, בגן.

<קריאה: בגן, בגן.

<ליאת שלזינגר: אני אגיד מעבר: יש טיעון שאנחנו שמענו שוב ושוב, בנוגע לסוגיה שמנהלים בוחרים.

<ליאת שלזינגר: זאת אומרת, זה בעצם שוק חופשי וזה מה שאנחנו רוצים, ויש פה טיעונים מאוד דומים.

<ליאת שלזינגר: אגב, ראינו את זה גם בסיפור של הגרעינים התורנים עם השר אורי אריאל.

<ליאת שלזינגר: אבל מה שמעניין בתקנה הזאת שמאפשרת את כל הדבר הזה, אז בעצם כל הצינור התקציבי הזה הוא תקנה שמיועדת אך ורק לבתי הספר הממלכתיים, וכאן אנחנו רואים את המונופול של עמותות הימין הדתי על החינוך לערכים ומורשת בבתי ספר ממלכתיים בלבד.

<ליאת שלזינגר: ואנחנו רואים ש-92% מהכסף שהולך לבתי ספר חילוניים הולך לעמותות "זהות".

<ליאת שלזינגר: כלומר לעמותות של הימין הדתי.

<ליאת שלזינגר: שמה שמעניין בתקנה זה שני דברים.

<ליאת שלזינגר: לא ניכנס פה לכל הפורמליסטיקה, אבל התקנה תפורה לארגון "זהות" – גם בגלל שהיא מאוד מתקצבת בנות שירות, בעבודה שרק בנות שירות יכולות לעשות.

<ליאת שלזינגר: מה שנקרא ימי תלמיד.

<ליאת שלזינגר: וכמובן רק לעמותות הציונות הדתית יש את מירב בנות השירות, כי הציבור הפלורליסטי והחילוני שולח את הבנות לצה"ל.

<ליאת שלזינגר: וגם אפילו מעבר.

<ליאת שלזינגר: מי שירצה להתעמק בתקנה, ישנו סעיף מיוחד שמקנה כסף רק לארגון "זהות", שזה ארגון גג שבכלל לא אמור לקבל כסף בתקנה הזאת.

<ליאת שלזינגר: אבל הסיפור האמיתי של התקנה, ופה באמת זה לא מתיישב עם הטענות של המנהלים בוחרים, וזה איך התקנה הזאת צמחה במהלך כל השנים, וזו בעצם החלטה של סדר עדיפויות של המשרד.

<ליאת שלזינגר: אז ב-2008 הוחלט שתקציב צנוע צריך להיות – הא לא כל כך צנוע, אבל נגיד שנדבר על כמה התקנה הזאת הייתה.

<ליאת שלזינגר: אז ב-2013 התקנה הייתה 11 מיליון שקל, ועם כניסת הבית היהודי לממשלה התקנה הזאת זינקה ל-20 מיליון שקל.

<ליאת שלזינגר: זאת אומרת, זה עוד 10 מיליון שקל שבמקום ללכת למורים, הלכו לעמותות חיצוניות.

<ליאת שלזינגר: זאת אומרת, זה לא עניין שמנהלים בוחרים או לא.

<ליאת שלזינגר: זו כמות הכסף שהמשרד מחליט בשביל לתקצב עמותות חיצוניות ושיילמדו מורשת ויהדות, שכולנו מסכימים שהוא נושא מאוד-מאוד חשוב.

<ליאת שלזינגר: אגב, דיברתם על פעילויות הפוכות.

<ליאת שלזינגר: אז, למשל, ראינו ב"מסע ישראלי", שזו גם עמותה חיצונית שקיבלה למעלה - - -

סתיו שפיר: לפני כן, אני רוצה רגע לעצור ולשאול את המשרדים.

סתיו שפיר: אנחנו אחר כך יכולים גם לחזור - - - בעניין הזה.

סתיו שפיר: אז אני רוצה לשאול דווקא את משרד החקלאות ופיתוח הכפר.

סתיו שפיר: תשמע, אני יושבת פה מול פרוטוקול מאוד מוזר של ועדת הפטור המשרדית שלכם.

סתיו שפיר: מסתבר שאותה עמותת "זהות" לא רק עוסקת בחינוך ליהדות, היא גם עוסקת בחינוך לחקלאות.

סתיו שפיר: אתה הכרת את זה?

<עומר צור: לא.

סתיו שפיר: לא הכרת?

<עומר צור: לא.

סתיו שפיר: מוזר, כי היא מקבלת כסף ממשרד החקלאות ופיתוח הכפר בעבור חינוך לחקלאות.

<עומר צור: לא.

סתיו שפיר: עכשיו, אני רוצה גם לקרוא לך משהו מתוך הפרוטוקול של המשרד.

סתיו שפיר: כלומר, אותה עמותה שעושה שיעורים של – מה זה היה?

סתיו שפיר: סלון כלות וחינוך כזה ואחר בתוך בתי הספר באמצעות בנות שירות ועוד דברים מהסוג הזה, מסבירה לתלמידים שאם הם יאכלו חמץ, אז הם ילכו לגיהינום.

סתיו שפיר: אותה עמותה הצליחה לקבל בהתקשרות מיוחדת, בתקנה מיוחדת, שממש נראה שהיא נתפרה ממש למידותיה, גם ממשרד החקלאות ופיתוח הכפר – חקלאות יהודית בבתי הספר.

<עומר צור: לפי דעתי, זה לא יצא לפועל.

<עומר צור: תבדקי את הפרטים.

<קריאה: זה לא יצא לפועל.

<עומר צור: זה לא יצא.

סתיו שפיר: אני יושבת פה מול הפרטים.

<עומר צור: לא.

סתיו שפיר: אוגוסט 2016 – הוועדה יושבת.

סתיו שפיר: כתוב פה גם - - -

<עומר צור: זה לא יצא לפועל.

<עומר צור: אני מכיר - - -

<יותם ברום: כי זה אושר ולא תוקצב.

<עומר צור: כן.

סתיו שפיר: מה זה?

<יותם ברום: זה אושר, אבל עוד לא תוקצב.

<עומר צור: וזה גם לא יתוקצב.

סתיו שפיר: מה קרה?

סתיו שפיר: למה זה לא תוקצב?

<עומר צור: כי זה לא יתוקצב.

<עומר צור: זה נעצר שם.

<עומר צור: בסופו של דבר, זה לא יצא לפועל.

סתיו שפיר: תסביר לנו מה קרה.

<עומר צור: זה נעצר.

<עומר צור: זה נעצר אצל החשבת, ושם זה - - -

<מלי פולישוק: לא מצאו את הקשר לחקלאות.

סתיו שפיר: אני באמת שואלת.

<עומר צור: זה לא יקודם.

<עומר צור: זה מה שאני יודע.

<מיטל להבי: ואין תקציבים של משרד החקלאות ופיתוח הכפר לדבר הזה?

סתיו שפיר: אתה יודע מה כתוב פה?

סתיו שפיר: כתוב פה שעמותת "זהות" היא יחידה בתחומה והארגון היחיד שמספק את השירותים האלה, המרכזיים, להעמקת החינוך היהודי ולה הידע כיצד לתפעל מיזם דומה לנושא הייעודי – חינוך לחקלאות, ולכן המשרד מעוניין לקיים איתה מיזם משותף בתחום הזה.

סתיו שפיר: אז המשרד החליט, אתה אומר, לא לקיים את המיזם.

<עומר צור: כן.

<עומר צור: נכון.

סתיו שפיר: מה הוביל לכך שהוא החליט לא לקיים?

<עומר צור: אני לא יודע לספק על זה תשובה.

<עומר צור: אני יודע רק שזה לא יצא לפועל.

סתיו שפיר: העובדה שזה פורסם בתקשורת גרם לכם לסגת או שזו הייתה - - - פנימית?

<עומר צור: אני ביררתי את זה יום אחרי שזה פורסם בתקשורת והבנתי מחשבת המשרד, מהמחלקה המשפטית, שבסופו של דבר זה לא יצא לפועל.

סתיו שפיר: כן, הלשכה המשפטית חתומה על האישור.

<עומר צור: נכון.

<עומר צור: אני חוזר ואומר: המיזם הזה לא יצא לפועל.

סתיו שפיר: אני שואלת מתוך סקרנות: מה קרה?

סתיו שפיר: מה השתנה בדעתכם?

סתיו שפיר: חתום וסגור.

<עומר צור: אני עונה מתוך - - -.

<עומר צור: זה לא על דעתי.

<עומר צור: אני מרכז את הנושא של הגרעינים המשימתיים מזה חצי שנה במשרד.

<עומר צור: בעצם, יש לנו מערכת של ביקורת על הגרעינים.

<עומר צור: אני רוצה גם להקדים ולהגיד שאם יש ביקורת כלפי הדרג הפוליטי, אז אפשר לבקר, אבל הדרג המקצועי מנסה לעשות את העבודה תמיד על הדרך הטובה ביותר.

סתיו שפיר: בסוף הדרג המקצועי הוא מי שחתום על ההתקשרות הזאת, כמו על הרבה התקשרויות אחרות.

<עומר צור: נכון.

סתיו שפיר: וכמו שאנחנו מכירים מדו"ח מבקר המדינה שפורסם רק לפני חודשיים בעניין השר אורי אריאל; הדרג המשרדי, הדרג הפקידותי, מה לעשות, יושב בתוך המשרד ורואה את האנשים של השר אורי אריאל תופרים לעצמם מכרזים ותופרים לעצמם תקנות תמיכה ומעבירים את זה ומתכתבים עם עצמם ומעבירים לעצמם כסף.

סתיו שפיר: ובכל זה יושב שם גם הדרג המקצועי ומסתכל על זה.

סתיו שפיר: אז אני חלילה לא רוצה להאשים: לא אותך ולא אף אחד אחר, אבל כנראה שהעיניים של כל מיני אנשים היו ממש עצומות לנוכח הדברים האלה, וגם כאן.

סתיו שפיר: אחרי שנחתם כזה דבר ונחתמת התקשרות והדבר הזה יוצא ומחליטה עליו הוועדה אם החלטתם לבטל, וכנראה שטוב שביטלתם, ראוי שגם על זה יהיו תשובות ואיזושהי הסקת מסקנות של איך הדבר הזה נחתם מלכתחילה.

סתיו שפיר: איזה עוד דברים נחתמים בצורה הזאת?

<עומר צור: שאלה טובה.

<עומר צור: אמרתי לך את מה שאני יודע.

<עומר צור: כרגע זה לא יוצא לפועל.

<עומר צור: אני יודע שאנחנו, וגם כלקחים מדו"ח המבקר, עושים עבודה מקצועית.

<עומר צור: למדנו את הדו"ח.

<עומר צור: מבחינתנו, גם ב-2017 וגם ב-2018 מביאים וגם נביא לידי ביטוי את המסקנות של הדו"ח.

<עומר צור: כל מה שנקבע היום במשרד נקבע בדרג המקצועי, ומבחינתנו אנחנו עושים עבודה שיש בה היבטים.

<עומר צור: למה זה במשרד החקלאות ופיתוח הכפר?

<עומר צור: אני לא יודע לענות, אבל אני יודע שיש בעבודה הזאת ובשליחות הזאת פן מיוחד מאוד בחברה הישראלית.

<עומר צור: אני מזמין גם אותך לבוא לסייר איתנו - - -

סתיו שפיר: אני מסיירת הרבה בכל רחבי הארץ ותומכת בחקלאות לא פחות מכם.

<עומר צור: אני מזמין אותך גם לסייר איתנו ולראות את העבודה שלהם.

סתיו שפיר: הלוואי והייתם מתעסקים בחקלאות יותר ממה שאתם מתעסקים בהחדרה של כל מיני אנשי הבית היהודי, במקום להעביר כספים לפריפריה כפי שנדרשו.

סתיו שפיר: כמו שפורסם בכתבות רבות ובתחקירים, כולל בדו"ח מבקר המדינה.

סתיו שפיר: אני שוב שואלת.

סתיו שפיר: תראה, אני לא יכולה לעצור את הנושא הזה.

סתיו שפיר: חתום על ההתקשרות הזאת מנכ"ל משרד החקלאות ופיתוח הכפר; חתומה על זה היועצת המשפטית של המשרד – עורכת הדין אפרת אביאני.

סתיו שפיר: כרגע היה לנו איתה דיון בוועדת הכספים; חתומים האנשים הבכירים ביותר במשרד.

סתיו שפיר: אתם החלטתם לסגת מההתקשרות הזאת – כנראה שהבנתם שיש שם בעיה.

סתיו שפיר: וכפי שאנחנו רואים, הבעיה הזאת מתקיימת.

סתיו שפיר: תיכף נגיע גם למשרד החינוך.

סתיו שפיר: אני רוצה הסבר מפורט על מה הייתה ההחלטה.

סתיו שפיר: ואם אנשים שיתפו פעולה עם הדבר הזה ורצו להעביר כספים לעמותה במשהו שיסתבר לכם אחר כך שכנראה שהוא קצת מסריח נקרא לזה, אז מי האנשים האלה?

סתיו שפיר: והאם הם עדיין מועסקים במשרד?

<עומר צור: אני התחלתי ואמרתי ואני חוזר על מה שאני אומר: זה לא בתחום אחריותי, ולכן אני לא יודע לפרט יותר ממה שאמרתי.

סתיו שפיר: טוב.

סתיו שפיר: אז אני מבקשת התייחסות של המנכ"ל של המשרד, בבקשה, בתוך 24 שעות מעכשיו.

סתיו שפיר: הדבר הזה כבר הרבה מאוד זמן יושב על הפרק.

סתיו שפיר: משרד החינוך, אתם ידעתם ש"זהות" עוסקת גם בחקלאות?

<עמוס צאיידה: מה?

סתיו שפיר: אתם ידעתם ש"זהות" מקבלת תמיכות גם ממשרדים אחרים על נושאים אחרים ושהיא הפכה להיות מונופול שלם על לימודי היהדות בתוך בתי הספר?

סתיו שפיר: זה נמצא תחת תשומת לבכם?

<עמוס צאיידה: ב"זהות" אני לא מתעסק.

<עמוס צאיידה: אנחנו יודעים שגרעינים תורניים נתמכים על ידי מספר משרדים.

סתיו שפיר: לא מדובר פה רק בגרעינים תורניים.

<עמוס צייאדה: אני מתייחס לגרעינים תורניים - - -

סתיו שפיר: אז שאלתי על "זהות".

<מיטל להבי: - - - הגרעינים התורניים.

<מיטל להבי: מספר משרדים.

סתיו שפיר: שאלתי על "זהות".

<עמוס צייאדה: "זהות" לא מכיר - - -

<לאה גופר: רק שם לפרוטוקול, שם ותפקיד.

<עמוס צייאדה: עמוס צייאדה - - -

סתיו שפיר: אנחנו שלחנו לכם לפני שלושה שבועות שורה ארוכה של שאלות לגבי העמותות שפועלות בבתי הספר ומעסיקות בעיקר את בנות השירות.

סתיו שפיר: לא קיבלנו מכם עד לרגע זה שום תשובה.

סתיו שפיר: יש לזה סיבה?

<עמוס צייאדה: את מדברת על "זהות" או על גרעינים תורניים, שלא קיבלתם תשובה?

סתיו שפיר: אתם קיבלתם את השאלות שלנו, לא?

<עמוס צייאדה: אני שואל על מה לא קיבלת: על הגרעינים או על "זהות"?

סתיו שפיר: על אף אחת מהשאלות ששלחתי לא קיבלתי תשובה.

<עמוס צייאדה: קיבלתם, אני חושב שקיבלתם תשובה.

<מיכל עוז ארי: אני רוצה להגיד כמה מילים לפני.

<מיכל עוז ארי: שמי מיכל עוז ארי ממשרד החינוך.

<מיכל עוז ארי: אני ממונה על תכניות ושותפויות בין מגזריות.

<מיכל עוז ארי: תפקידי חדש בכלל במשרדי ממשלה.

<מיכל עוז ארי: ואני רוצה להגיד כמה מילים על תהליך די חדש שנעשה במשרד, בכלל, בלי קשר להכנסה של עמותות לתוך מערכת החינוך, כשהאתגר המאוד מאוד גדול שעמד לפתחנו הוא איך מצד אחד לשמור את האחריות שלנו כמשרד על כל מה שהילד מקבל; זה ברור הרי שמה שקורה פה, סיפורי ההפחדה, זה משהו שהמשרד מתנגד.

<מיכל עוז ארי: בוודאי-בוודאי-בוודאי שלא נרצה לתת לזה יד, ככל שאנחנו יודעים על מקרים כאלה.

סתיו שפיר: אז למה אתם משלמים על זה?

<מיכל עוז ארי: מה זה?

סתיו שפיר: אז למה אתם מממנים את זה?

<מיכל עוז ארי: רגע, שנייה, בסדר?

<מיכל עוז ארי: מצד אחד, לשמור על מה שהילד בסוף מקבל, ומצד שני כן לשמור על היופי ועל האושר שיש בעמותות.

<מיכל עוז ארי: לאו דווקא של יהדות, דרך אגב.

<מיכל עוז ארי: יש עמותות מקסימות ונהדרות ומקצועיות, שזה ברור שאי אפשר להוציא אותן.

<מיכל עוז ארי: אמרה אחת האימהות פה: אני לא רוצה בכלל עמותות במערכת החינוך.

<מיכל עוז ארי: זה לא יהיה.

<מיכל עוז ארי: עמותות נמצאות פה מאז קום המדינה.

<מיכל עוז ארי: המגזר השלישי – יש לו את היופי שלו.

<מיכל עוז ארי: החברה האזרחית – יש לה את - - -

סתיו שפיר: נכון.

סתיו שפיר: בשביל זה יש את החינוך הלא פורמלי.

<מיכל עוז ארי: גם, גם.

<מיכל עוז ארי: אבל אנחנו בעצם בשלוש השנים האחרונות, ומרכז המחקר והמידע של הכנסת חקר את זה מאוד לעומק, עשינו מהלך להסדרת הנושא הזה.

<מיכל עוז ארי: אני ניסיון מספר 11 במשרד לעשות את המהלך הזה, היו עשרה ניסיונות לפניי, והיה ברור שצריך משהו אחר, והמשהו האחר הזה היה שולחן עגול, בין מגזרי: עמותות, קרנות, מנהלי אגפי חינוך בערים, מפקחים, הורים, מורים, מנהלים - - -

סתיו שפיר: תסלחי לי, אני מצטערת, אבל זה סיפור נורא יפה, זה נורא חשוב, אבל אני רוצה להבין פה את מטרת הדיון.

סתיו שפיר: מצטערת.

סתיו שפיר: ועדת החינוך, התרבות והספורט תשמח לדון בנושא הזה ובכל ההתפתחויות שעשיתם.

סתיו שפיר: זה נשמע לי באמת מאוד-מאוד חשוב.

סתיו שפיר: אבל אני שלחתי לכם שורה של שאלות ואני רוצה תשובות על השאלות האלה.

סתיו שפיר: שאלה ראשונה: מי מפקח אחר התכנים שמועברים במסגרות החיצוניות?

סתיו שפיר: איך היא נעשית בפועל?

סתיו שפיר: חוץ מזה שההורים שמים לב פתאום כשמגלים את זה בליל הסדר.

<מיכל עוז ארי: זה המשפט הבא שלי.

סתיו שפיר: אני אקריא לך את כל השאלות.

סתיו שפיר: כנראה שאתם פספסתם משהו.

סתיו שפיר: שנית, את אומרת שעמותות פועלות בבתי ספר.

סתיו שפיר: איזה עמותות חילוניות ופלורליסטיות פועלות בתוך בתי הספר בחינוך הממלכתי דתי?

סתיו שפיר: בבקשה, את כל הרשימה שלהם וכמה כסף הן מקבלות ממערכת החינוך.

<מיכל עוז ארי: אני אשלח את זה, אני אשלח.

<מיכל עוז ארי: אין בעיה.

סתיו שפיר: לא "אשלח".

סתיו שפיר: אנחנו רוצים לשמוע.

סתיו שפיר: קיבלתם את זה מראש.

סתיו שפיר: היו לכם שלושה שבועות לתת לנו תשובה.

סתיו שפיר: זה גם צריך להיות לך מאוד-מאוד פשוט.

סתיו שפיר: תבדקי.

סתיו שפיר: יש לך פה מספיק נציגים ממשרד החינוך - - -

<מיכל עוז ארי: יש לי פה מספרים - - -.

<מיכל עוז ארי: יש פה 186 עמותות שפועלות בתוך - - -

<ויויאנה וולפסון: אף אחד לא יודע עליהן.

<ויויאנה וולפסון: אף אחד לא מכיר אותן - - -

<מיכל עוז ארי: הכול שקוף, זה באינטרנט - - -

סתיו שפיר: ושאלה נוספת, אחר כך יהיו לנו עוד כמה: מהי העמדה של משרד החינוך על הקשרים הפוליטיים בין העמותות שפועלות בחינוך הממלכתי לבין מפלגת הבית היהודי?

סתיו שפיר: אפשר להתחיל מאיזו מהשאלות שאת רוצה.

<מיכל עוז ארי: אוקיי, אני אתחיל - - - שוב, המחקרים דיברו על 5,000, בסביבות 5,000 תכניות חיצוניות.

<מיכל עוז ארי: זה ברור שכדי לפקח על כל עמותה ועמותה צריך להקים עוד עשרה משרדי חינוך שייבדקו אותן.

<דניאל יעקובי: לא.

<דניאל יעקובי: צריך להוציא את העמותות.

סתיו שפיר: צריך להוציא את העמותות.

<דניאל יעקובי: לא עוד משרד חינוך.

<מיכל עוז ארי: אוקיי.

<מיכל עוז ארי: בסדר.

<דניאל יעקובי: צריך להוציא את העמותות ושהמורים ייחנכו.

<דניאל יעקובי: זה מה שצריך.

סתיו שפיר: יכול להיות שזה לא עובד, הסידור שלך.

<מיכל עוז ארי: אוקיי.

<מיכל עוז ארי: אני מסכימה.

<מיכל עוז ארי: דרך אגב, אני מסכימה איתך.

<מיכל עוז ארי: אני מסכימה איתך שהמורים צריכים לחנך.

<מיכל עוז ארי: אני מסכימה.

<דניאל יעקובי: ושהמורים ייחנכו.

<דניאל יעקובי: לא צריך לפקח על העמותות, צריך להוציא אותן.

<מיכל עוז ארי: ואז מה שעשינו זה הקמנו מאגר אינטרנטי, שקוף לגמרי, ב-Google.

<מיכל עוז ארי: אתם יכולים גם דרך הניידים שלכם.

<מיכל עוז ארי: זה נקרא: מאגר התכניות של משרד החינוך.

<מיכל עוז ארי: במאגר הזה אנחנו ממפים את כל התכניות שפועלות בתוך בתי-הספר, כל התכניות החיצוניות, והוא נשען על חכמת ההמונים.

<מיכל עוז ארי: זאת אומרת שהמנהלים כותבים משוב על כל תכנית שפועלת בבית הספר שלהם, מפקחים כותבים משוב, וכך אנחנו מקבלים את המידע לגבי התכניות.

סתיו שפיר: פספסת פה את העניין, נראה לי.

סתיו שפיר: העמותות של "זהות" והדומות להן מקבלות תקציבים ממשרד החינוך בנוסף לתרומות שהן מקבלות.

סתיו שפיר: מה שמאפשר להן להעביר את השיעורים האלה בחינם או מאוד בזול לעומת עמותות אחרות.

סתיו שפיר: זה ממש לא שוק חופשי.

סתיו שפיר: כלומר, נוצר פה מצב שעמותות אחרות לא יכולות להיכנס לבתי הספר.

סתיו שפיר: כי כשבפני המנהל עומדת הבחירה בין לשלם כסף לבין לא לשלם כסף, הוא ייקח את הלא לשלם כסף, ואז הוא מכניס את העמותות האלה, שיש להן מונופול מוחלט, כי משרד החינוך מתקצב אותן.

סתיו שפיר: ומשרד החקלאות ופיתוח הכפר כמעט ותקצב אותן, מסתבר.

<מיכל עוז ארי: כרגע יש במאגר 2,000 תכניות, מתוכן 186 בנושא יהדות.

<מיכל עוז ארי: כל השאר בנושאים של - - -

סתיו שפיר: וכמה מתוך התכניות פעילות בבתי הספר?

<מיכל עוז ארי: כמעט כל התכניות - - -

סתיו שפיר: באיזו רמה ובאיזה היקף?

<מיכל עוז ארי: הכול כתוב במאגר.

<ליאת שלזינגר: זה לא נכון.

<ליאת שלזינגר: זה לא כתוב.

<מיכל עוז ארי: ליד כל תכנית כתוב בכמה בתי-ספר היא פועלת.

סתיו שפיר: אז תתרגמי לנו מהמאגר.

סתיו שפיר: יכול להיות שפספסנו.

יעל גרמן: - - - מתוך 186 התכניות ביהדות, בכמה כיתות מעבירות את התכניות האלו ובכמה כיתות מעבירים את כל שאר התכניות שישנן פה?

<ליאת שלזינגר: זה לא כתוב וזה גם לפי דיווח של עמותות.

יעל גרמן: זאת הייתה השאלה ששאלתי, ולמיטב ידיעתי, מרכז המחקר והמידע לא יכול לקבל תשובה על כך.

סתיו שפיר: יותר פשוט: האתר באפליקציה.

סתיו שפיר: תפתחי שנייה את האפליקציה ותעני לנו, מתוך המאגר.

<מיכל עוז ארי: אוקיי.

<מיכל עוז ארי: זה לא שנייה, אבל אני אעשה את זה במהלך הדיון.

<מיכל עוז ארי: אני אעשה את זה במהלך הדיון - - -

יעל גרמן: אפילו באחוזים.

יעל גרמן: תאמרי לנו איזה אחוזים.

סתיו שפיר: אז מתוך 2,000 התכניות האלה, מי התכניות, בואי נגיד מי 100 התכניות שמקבלות הכי הרבה זמן במה בתוך בתי-הספר?

יעל גרמן: בכמה תכניות - - - בתי-ספר?

<קריאה: והכי הרבה כסף - - -

<מיכל עוז ארי: אני לא יודעת לענות על זה.

<מיכל עוז ארי: אני יודעת לענות שרוב התכניות שבמאגר הן לא יהדות, אלא מדעים, אומנויות - - -

סתיו שפיר: אבל זה לא מה ששאלתי.

סתיו שפיר: אבל זה לא מה ששאלתי, כי הבעיה היא - - -

יעל גרמן: - - -

<מיטל להבי: רוב הכסף לאן הולך, לא מה רוב התכניות.

<קריאות: - - -

<מיטל להבי: הלוא "מולד" הוכיח שרוב הכסף הולך לתכניות הדתיות.

<מיטל להבי: אז זה לא משנה שכמותית יש תכניות - - -

<מיכל עוז ארי: אני לא מכירה - - -

יעל גרמן: מה שאנחנו כן רוצים לדעת, מה שעניין אותי ולא קיבלתי תשובה: אני ראיתי את כל מבחר התכניות, ובאמת יש פה תכניות יפיפיות שהייתי מאוד-מאוד שמחה שהיו באמת מועברות.

יעל גרמן: כמו שאמרתי, דמוקרטיה, שוויון בין המינים, אפילו חינוך לסובלנות וחינוך לקיימות.

יעל גרמן: אבל השאלה שלי: כמה בתי-ספר מקבלים את כל שאר התכניות וכמה בתי-ספר וכמה כיתות מקבלים את 186 התכניות ביהדות?

סתיו שפיר: בדיוק.

יעל גרמן: אפילו תאמרי לנו בערך באחוזים.

<מיכל עוז ארי: תראי, אני לא יכולה להגיד בערך, ומר עידו אבגר ממרכז המחקר והמידע יודע את זה כי הוא חקר את זה.

יעל גרמן: והוא לא קיבל תשובה.

<מיכל עוז ארי: לא.

<מיכל עוז ארי: אין לו מידע, אין תשובה, מכיוון שהמאגר הזה, רק עכשיו.

<מיכל עוז ארי: השלב הבא יהיה דיווח - - -

יעל גרמן: יש לך הערכה?

יעל גרמן: הערכה.

<מיכל עוז ארי: זה יהיה לא אחראי מצידי - - -

יעל גרמן: למה לא? מה, את עוסקת בזה.

<מיכל עוז ארי: כי השלב הבא שלנו זה לבקש מהמנהלים לדווח איזה תכניות פועלות אצלם בבתי הספר.

סתיו שפיר: אז זה בדיוק מה - - - טוב, שאלה יותר קלה: כמה עמותות חילוניות פועלות בתוך בתי-ספר בממלכתי דתי?

יעל גרמן: יופי.

<מלי פולישוק: נורא קל לענות על זה.

<מיכל עוז ארי: אני לא יודעת.

<מיכל עוז ארי: אני לא יודעת.

<ויויאנה וולפסון: וגם לא במערכת הממלכתית, כי לא יודעים עליהן.

<ויויאנה וולפסון: לא יודעים עליהן - - -

<קריאה: שואף לאפס.

<מיכל עוז ארי: אבל זה בדיוק מה שאמרתי:

<מיכל עוז ארי: שכל עוד המנהלים לא מדווחים במאגר על איזה תכניות פועלות - - -

סתיו שפיר: אז שאלתי אותך.

סתיו שפיר: השאלה פה היא שאלה על פיקוח.

<עמוס צייאדה: האם "אור ירוק" זו עמותה חילונית?

<עמוס צייאדה: זה עונה להגדרה?

<עמוס צייאדה: אני לא יודע.

<עמוס צייאדה: מה זה חילוני?

<קריאות: - - -

סתיו שפיר: שאלתי כמה עמותות חילוניות פועלות ומדברות על חינוך, על יהדות פלורליסטית?

<עמוס צייאדה: "אור ירוק" זו עמותה חילונית?

סתיו שפיר: לא, לא, אני אגדיר לך.

סתיו שפיר: כמה עמותות שעוסקות ביהדות פלורליסטית נמצאות בתוך בתי-ספר דתיים?

<מיכל עוז ארי: אין לי תשובה לזה.

סתיו שפיר: האם יש איזשהן עמותות כאלה?

<מיכל עוז ארי: יש - - -

סתיו שפיר: כן?

סתיו שפיר: אז את יכולה לתת דוגמה, שתיים?

סתיו שפיר: בכמה בתי-ספר הן פועלות?

<קריאה: אין כזה דבר - - -

<ליאת שלזינגר: אין.

<ליאת שלזינגר: לא יכול להיות.

<מיכל עוז ארי: לא, לא, יש, יש.

סתיו שפיר: יש?

סתיו שפיר: נו, מה התשובה?

<קריאה: צריך לבדוק.

יהודה גליק: - - -

<קריאות: - - -

<ויויאנה וולפסון: חברי הכנסת, גם בחינוך הממלכתי אין עמותות כאלה שפועלות היום.

יהודה גליק: סליחה.

יהודה גליק: עמותת גשר - - - היא פועלת גם בבתי ספר דתיים.

<ויויאנה וולפסון: הן רק על הנייר.

<ויויאנה וולפסון: הן רק על הנייר.

<בן לב קדש: סליחה, זה לא נכון.

<בן לב קדש: לעמותת גשר יש סעיף שנקרא עמותת עמיעד, שהיא פועלת בתוך הממלכתי דתי.

<בן לב קדש: כי בתי-הספר הדתיים לא הסכימו שגשר תיכנס.

<ליאת שלזינגר: נכון.

<ליאת שלזינגר: גם יש להם - - -

יהודה גליק: לא נכון, לא נכון - - - לא נכון, זה לא נכון.

<ליאת שלזינגר: כן, יש להם את מדרשת - - -

<בן לב קדש: אומר את זה מי שעבד בגשר במשך כמה שנים.

יהודה גליק: אני גם עונה לך בתור מי שעבד כמה שנים בגשר - - - פעלה ופועלת בתוך בתי-ספר דתיים, עם כל הכבוד.

יהודה גליק: עמותות דתיות גם פלורליסטיות.

יהודה גליק: הפלורליזם הוא לא מונופול רק של החילונים, עם כל הכבוד.

יהודה גליק: אז - - -

סתיו שפיר: חס וחלילה שיהיה מונופול.

סתיו שפיר: אז נחזור רגע לשאלות שלא קיבלנו עליהן תשובה.

סתיו שפיר: קודם כל, כמה מתוך 2,000 התכניות – מי התכניות המתוקצבות ביותר והתכניות שנמצאות - - - בבתי ספר וכמה זמן מסך הן מקבלות בבתי ספר ובגני ילדים?

סתיו שפיר: שנית, כמה עמותות פלורליסטיות נמצאות בתוך בתי-ספר בחינוך הדתי ובאיזה תקנות הדבר הזה נמצא?

סתיו שפיר: עמדת משרד החינוך על הקשרים הפוליטיים בין העמותות לבין מפלגת הבית היהודי.

<מיכל עוז ארי: כן.

<מיכל עוז ארי: על זה מר עמוס צייאדה יענה, אבל יש לי עוד דבר אחד קטן להגיד וזה שאחד התוצרים המאוד חשובים של המאגר הזה זה הנושא של אוטונומיה ובחירת מנהלי בתי ספר, שהזכירו את זה פה.

<מיכל עוז ארי: שאחת ההמלצות העיקריות היא לא להכניס שום תכנית לבית הספר ושום תוכן ללא שותפות, בין היתר של הורים, ואתם ראיתם את זה בחוזר מנכ"ל.

<ויויאנה וולפסון: זה לא המלצות.

<מיטל להבי: את יודעת שזה לא קורה - - -

<קריאה: - - -

<ויויאנה וולפסון: וזה לא יקרה.

<קריאה: אם יש המלצות יש דרך יותר - - -

<קריאות: - - -

<מיכל עוז ארי: לא, זה לא.

<מיכל עוז ארי: יש מקומות שזה קורה יפה מאוד, יש מקומות שזה עדיין לא קורה - - -

סתיו שפיר: אז מה התשובה שלך לשאלה שלי?

<מיכל עוז ארי: לגבי?

סתיו שפיר: מה עמדת המשרד לגבי הקשרים הפוליטיים בין העמותות לבין מפלגת הבית היהודי?

<עמוס צייאדה: לעמותות האלה לא אמור להיות קשר פוליטי.

<עמוס צייאדה: גם אם הן בוחרות במישהו, הן לא אמורות לעשות שימוש בכספים של העמותה ובתשתית שלה לצורך פעילות פוליטית, חד משמעית.

<עמוס צייאדה: זה גם כתוב בהתחייבות שכל עמותה ממלאת.

סתיו שפיר: את החוק אנחנו מכירים.

סתיו שפיר: אתה רוצה שאני אעבור על רשימת העמותות ואספר לך על הקשרים הפוליטיים שלהן?

<עמוס צייאדה: סופר ונאמר כאן.

<עמוס צייאדה: אסור להן לעשות שימוש פוליטי בכספים ובתשתית של העמותה.

סתיו שפיר: אז בוא תראה, יש פה חלק מיושבי הראש של העמותות שניהלו את הבחירות המקדימות במפלגת הבית היהודי ואת הליך הבחירות ליושב ראש, נפתלי בנט.

סתיו שפיר: יש פה חלק מהם שהם אנשי הקשר של המפלגה לקראת הבחירות הכלליות.

סתיו שפיר: ראינו את זה בשדרות, במקום אחר.

יהודה גליק: אין - - - שאדם שעסק בפוליטיקה, - -

<ויויאנה וולפסון: מתעסק בפוליטיקה.

יהודה גליק: - - ורוב האנשים שאני מכיר עוסקים גם בעמותות וגם בוחרים בבחירות.

יהודה גליק: זאת אומרת - - -

סתיו שפיר: חבר הכנסת יהודה גליק, אני מציע שתקשיב לכל הפירוט לפני שאתה מגן עליהם.

יהודה גליק: אין בעיה.

יהודה גליק: מה שאמרת עד עכשיו - - -

סתיו שפיר: אבל אני מציעה שתקשיב לכול, יש לי פה חוברת שלמה, זה עוד יכול לקחת שעה.

סתיו שפיר: אבל אני אקרא רק חלק מזה.

יהודה גליק: מצוין, מעולה.

סתיו שפיר: ראשי עמותות חתמו ביחד עם עוד עשרות רבנים על מכתב תמיכה בבית היהודי לקראת הבחירות ב-2015.

סתיו שפיר: כן, עוד כאלה שניהלו את הבחירות המקדימות.

סתיו שפיר: רשימת הבית היהודי למועצת העיר בהרצליה – זה בעמותה שפועלת בתוך בתי הספר בהרצליה.

סתיו שפיר: עוד פעם, גם בחיפה – רשימת הבית היהודי לעירייה.

סתיו שפיר: ואני יכולה לעבור על עוד ועוד ועוד.

סתיו שפיר: יש פה רשימה ארוכה, יש פה עשרות רבות של עמותות.

סתיו שפיר: לכולן יש קשר פוליטי עם הבית היהודי.

סתיו שפיר: לא מדובר פה באיזה קשר אקראי.

סתיו שפיר: כולן, אחת אחרי השנייה.

סתיו שפיר: אפשר לעבור על עוד ועוד ועוד.

סתיו שפיר: שוב זה מזכיר לנו את הסיפור עם הגרעינים התורניים והשר אורי אריאל.

יהודה גליק: לעמותות יש קשר או לאנשים יש קשר?

<ליאת שלזינגר: יכולים להשתמש בפלטפורמה שלו?

יהודה גליק: לעמותה יש קשר?

יהודה גליק: האם לעמותה יש קשר או לאדם יש קשר?

יעל גרמן: - - - איך אתה מבחין בין עמותה לאדם?

סתיו שפיר: חבר הכנסת יהודה גליק, בוא, אני אספר לך על עוד אירוע שקרה לפני הבחירות הקודמות.

סתיו שפיר: לפני הבחירות הקודמות שלחו השר אורי אריאל, מר בצלאל סמוטריץ', שעוד לא היה חבר כנסת, וחבר הכנסת אבי וורצמן, שהיה סגן שר החינוך, מכתב לעשרות עמותות מהסוג הזה – חלקן הופיעו והיו מכותבות למכתב – שמונה ימים לפני הבחירות:

סתיו שפיר: כנס חירום להצלת הבית היהודי לקראת הבחירות.

סתיו שפיר: בתוך המכתב כתוב: עלולה לעלות פה ממשלת שמאל לשלטון.

סתיו שפיר: התקציבים והמקורות והמשאבים של העמותות עלולים להיגנז.

סתיו שפיר: בואו תעזרו לבית היהודי בבחירות.

סתיו שפיר: הכותרת של הדבר הזה זה שוחד פוליטי.

סתיו שפיר: אין לזה שום שם אחר, זה שוחד פוליטי.

סתיו שפיר: יש פה כספי ציבור, העמותות האלה מקבלות את הכספים דרך אותם משרדים.

סתיו שפיר: ראינו עכשיו, נציג משרד החקלאות ופיתוח הכפר סיפר לנו על איך תקנה, שכבר נתפרה לאחת העמותות האלה, בוטלה כנראה ברגע האחרון אחרי שנחתמה, ברגע שהדבר הזה יצא לתקשורת כנראה, בוטלה ברגע האחרון.

סתיו שפיר: ואנחנו יודעים שרק לפני שנתיים וחצי, לפני הבחירות, זה מה שקרה.

סתיו שפיר: חברי כנסת ושרים משתמשים בכספי ציבור כדי לחייב עמותות וארגונים לבוא ולפעול בשבילם בבחירות.

סתיו שפיר: ועד היום משרד החינוך לא יודע מה התשובה שלו לשאלה הזאת חוץ מלקרוא לי את לשון החוק?

<מרים רוזנבאום: הייתי רוצה, גברתי יושבת הראש, רק לדייק, שקודם כל אנחנו, את השאלות - - -

יעל גרמן: מי את?

<מרים רוזנבאום: שמי מרים רוזנבאום, יועצת משפטית, אגף מוסדות תורניים במשרד החינוך.

<מרים רוזנבאום: אנחנו, כחומר רקע לוועדה, קיבלנו רק את מכתבה של חברת הכנסת יעל גרמן - -

סתיו שפיר: עם שורה ארוכה של שאלות.

<מרים רוזנבאום: - - עם פרטים על פירוט לגבי גרעינים תורניים, ולכן גם מנהל האגף ואני הגענו לכאן - - -

סתיו שפיר: קיבלתם מהוועדה עוד רשימת שאלות – גם לפני שני שבועות וגם בשבוע האחרון.

<עמוס צייאדה: קיבלנו את רשימת השאלות הזו והעברנו התייחסות.

סתיו שפיר: חבר'ה, זה - - -

<עמוס צייאדה: העברנו התייחסות, חבל על הוויכוח.

<מיכל עוז ארי: לא, לא הגיעו שאלות.

<עמוס צייאדה: העברנו.

<עמוס צייאדה: מה שקיבלנו, העברנו.

סתיו שפיר: זה חוזר על עצמו בכל פעם.

<מיטל להבי: את התשובות - - -

<מרים רוזנבאום: זה מה שאנחנו יודעים ולכן גם אנחנו - - -

<עמוס צייאדה: אנחנו העברנו את התשובות - - - גם פה.

<מרים רוזנבאום: עכשיו, הייתי רק רוצה, גברתי, למען הדיוק: משרד החינוך תומך בעמותות רבות שעושות פעילות חינוכית, העשרה חינוכית: בבתי ספר, לא בבתי ספר, בנושאים של ידיעת הארץ, שגם הן עמותות - - -

סתיו שפיר: לא, אני לא מבינה.

סתיו שפיר: אני שאלתי שאלות ספציפיות.

סתיו שפיר: יש לכם תשובות לשאלות ששאלתי?

סתיו שפיר: ממש לא מתחשק לי ואין לי זמן לשמוע עכשיו את הדברים שאני יכולה גם לקרוא בספר תכניות העבודה שלכם.

סתיו שפיר: שאלתי שאלות מאוד-מאוד ספציפיות.

סתיו שפיר: שאלתי מה הפיקוח?

סתיו שפיר: מסתבר שאתם לא מפקחים.

סתיו שפיר: אתם מחכים שהמנהלים ישלחו לכם מכתבים.

סתיו שפיר: לא ברור מי שלח, מי לא שלח.

סתיו שפיר: אתם לא יודעים להגיד לי בכלל כמה עמותות קיבלו הכי הרבה זמן בתוך בתי ספר וגנים.

סתיו שפיר: כל הסיפורים ששמעתם פה מההורים זה נשמע כאילו פעם ראשונה אתם שומעים את זה.

סתיו שפיר: באמת.

<מרים רוזנבאום: נכון.

<מרים רוזנבאום: אנחנו נשמח לקבל - - -

סתיו שפיר: השר שעומד בראש המשרד עוסק בחודש האחרון, כבר משהו כמו 400 סטטוסים בעמוד הפייסבוק שלו, שצווחים ומשקרים ומכפישים הורים תמימים לילדים שגילו את התכנים האלה בתוך בתי הספר והגנים שלהם.

סתיו שפיר: לכל הדבר הזה לא שמתם לב.

סתיו שפיר: זה נעלם מהפקידות המקצועית של משרד החינוך.

<מיכל עוז ארי: אני חושבת שהתשובה על פיקוח היא כן תשובה מיטבית, בעיניי, היום, שמשרד ממשלתי יכול לתת על כל כך הרבה תכניות, ועובדה שיש היום שלושה משרדי ממשלה שלומדים את התהליך הזה של המאגר, עם המשוב מהשטח, על מנת להעתיק, לעשות copy paste לתהליך הזה - - -

סתיו שפיר: את אומרת שקיימות 2,000 עמותות ו-2,000 תכניות כאלה, ושעד היום את לא באמת ידעת מה קורה איתן בתוך בתי הספר.

סתיו שפיר: זה לא נשמע לי כמו פיקוח.

<מיכל עוז ארי: עד התהליך הזה שעשינו באמת לא ידענו מה קורה איתן.

סתיו שפיר: אז למה נתתן להן להיכנס למען השם?

<מיכל עוז ארי: זו שאלה - - -

סתיו שפיר: למה הן נכנסו לתוך בתי הספר בכלל?

<מיכל עוז ארי: צודקת.

יעל גרמן: - - -

סתיו שפיר: נכנסו אנשים, העבירו תכנים, לא ידעתם מה קורה שם?

<מיכל עוז ארי: את צודקת, את צודקת - - -

יעל גרמן: - - - מהעמותות האלה להיכנס.

סתיו שפיר: - - - אתם נותנים להם לקבל כל מיני תכנים.

סתיו שפיר: כל מי שרוצה יכול להיכנס לבתי ספר, להעביר - - -?

<מיכל עוז ארי: חמור מאוד.

<מיכל עוז ארי: חמור.

<מיכל עוז ארי: אני מסכימה איתך שזה חמור, ולכן אנחנו משקיעים היום את מרב המאמצים כדי שזה לא יקרה - - -

סתיו שפיר: אז תתחילו.

סתיו שפיר: בתור התחלה, תעיפו את כולן מבתי הספר.

יעל גרמן: מה לא יקרה?

יעל גרמן: מתי לא יקרה?

<מיכל עוז ארי: שעמותה תיכנס לבית ספר ללא פיקוח, ללא שההורים יודעים, ללא שהמנהלים יודעים - - -

<ויויאנה וולפסון: לא מספיק.

<ויויאנה וולפסון: לא מספיק שההורים יודעים.

<מיטל להבי: המנהלים יודעים וההורים יודעים.

<ויויאנה וולפסון: לא מספיק.

<מיכל עוז ארי: ללא שיהיה את המידע, המידע השקוף.

<ויויאנה וולפסון: זה לא מספיק.

<מיכל עוז ארי: אנחנו מחוברים במאגר למשרד המשפטים, ל-guide star, לאתר העמותות, כדי בדיוק - - -

<מיכל ברונר: כי הציפייה היא שהורים ילכו ל-guide star ולרשם העמותות - - -

<מיכל עוז ארי: לא - - - מה פתאום.

סתיו שפיר: יעשו גם תחקיר, ההורים.

סתיו שפיר: שיתנדבו במרכז המחקר והמידע.

<ויויאנה וולפסון: בשביל זה יש - - - ויש משרד החינוך והם צריכים לקחת על זה אחריות.

<מיכל ברונר: אז איך אנחנו אמורים לדעת?

<מיכל עוז ארי: זה לא אתם, זה תפקיד המנהל.

<מיכל עוז ארי: אנחנו מוודאים שהמנהלים לא יכניס לבתי הספר אנשים שהם לא אנשי חינוך.

<מיכל עוז ארי: גם לא אנשי הייטק, דרך אגב - - -

סתיו שפיר: אני רוצה רגע להבהיר פה דבר אחד: את אמרת לי שברגעים אלה עדיין נכנסים כל מיני גופים חיצוניים לבתי ספר ואת לא יודעת לפקח עליהם.

סתיו שפיר: זאת התשובה ששמעתי פה כרגע.

סתיו שפיר: למרות שנעשה תהליך מצוין, כשיש תהליך זה לא מספיק.

סתיו שפיר: אז אני מבקשת ממך, זאת בקשה של הוועדה, שכל עוד התהליך לא מוצה, כל העמותות והארגונים שעושים תכניות חיצוניות ואתם לא יודעים לפקח עליהן, לא יפעלו בתוך בתי הספר.

סתיו שפיר: נקודה.

סתיו שפיר: ברגע שתדעו לפקח, נפתח מחדש את הנושא הזה.

סתיו שפיר: כל עוד אתם לא יודעים לפקח, אני לא הייתי שמה את הילדים שלי במקום שאני לא יודעת איזה חינוך הם מקבלים.

סתיו שפיר: אני סומכת על המורים והמורות שעברו הכשרה וקיבלו תעודת הוראה.

סתיו שפיר: אני לא סומכת על גופים חיצוניים שמביאים לי, אני לא יודעת מי לתוך בתי ספר.

סתיו שפיר: אז אני מבקשת מכם שתוציאו כרגע את כל הארגונים האלה מתוך בתי הספר עד שתעשו תהליך של בירור.

יעל גרמן: ולהוציא חוזר מנכ"ל בנדון.

יעל גרמן: מפני שזה שאתם - - -

<ויויאנה וולפסון: יש חוזר מנכ"ל.

<ויויאנה וולפסון: הם לא משתפים - - -

<מיכל ברונר: יש.

<מיכל ברונר: הם לא - - -

<ויויאנה וולפסון: יש.

<ויויאנה וולפסון: הם לא משתמשים בו.

יעל גרמן: - - - חוזר מנכ"ל.

<ויויאנה וולפסון: יש חוזר מנכ"ל בנושא, הם לא משתמשים בו.

סתיו שפיר: משרד החינוך, רק תשובה אחרונה לשאלה.

סתיו שפיר: עכשיו, כשאתם יודעים שיש קשר פוליטי בין העמותות האלה לבין הבית היהודי, מה תשובתכם לשאלה ששאלתי קודם?

<עמוס צייאדה: תראו, אנחנו בדקנו וקיבלנו לידינו איזו פעילות שמישהו עשה.

<עמוס צייאדה: אני אתן דוגמה על משהו שנעשה לפני הבחירות של 2013.

<עמוס צייאדה: בשלהי הקדנציה של מר גדעון סער קיבלנו תלונה כזאת, הוצאנו חוזר לכל הגרעינים ולמוסדות של הציונות הדתית ואמרנו שאסור להם, ועל פי אותו נוהל תמיכות התמיכה בהם תיפסק, ובזה זה הסתיים.

<עמוס צייאדה: אם יהיו תלונות - - -

סתיו שפיר: ואז זה קרה שוב ב-2015.

<עמוס צייאדה: כנראה שזה יקרה כל הזמן.

<עמוס צייאדה: גם אנשים כל הזמן נחקרים והטבע האנושי עושה שטויות ועוד שטויות - - -

סתיו שפיר: זאת העמדה המקצועית של המשרד?

סתיו שפיר: "הטבע האנושי עושה שטויות"?

<עמוס צייאדה: אני מדבר על אנשים.

<עמוס צייאדה: על זה שאני לא יכול למנוע מאנשים לעשות.

סתיו שפיר: אבל הנה, נתתי לך עדות, הראיתי לך וציטטתי לך מתוך המכתב.

<עמוס צייאדה: אמרתי מה עשינו.

<עמוס צייאדה: אנחנו נקבל, נראה מה.

<עמוס צייאדה: זה שמישהו עומד בראש, חבר במועצת העיר מטעם הבית היהודי והוא יושב ראש עמותה, אין בזה פסול.

<עמוס צייאדה: אם הוא לוקח את התשתית של העמותה ומגייס אותה לטובת הבית היהודי - - -

<ליאת שלזינגר: הוא לוקח את התשתית של העמותה.

<ויויאנה וולפסון: הוא לוקח את התשתית.

<ליאת שלזינגר: כן.

<ויויאנה וולפסון: זה בדיוק העניין.

<עמוס צייאדה: בסדר, אוקיי.

<עמוס צייאדה: אז תעבירו.

<עמוס צייאדה: אז תעבירו בבקשה את הנתונים האלה.

<עמוס צייאדה: תעבירי.

<ליאת שלזינגר: אני מעבירה לכם - - - כל הזמן.

<עמוס צייאדה: לא, לא העברת אף פעם.

<עמוס צייאדה: אליי לא העברת כלום.

<ליאת שלזינגר: לא נכון.

סתיו שפיר: כמה תלונות קיבלתם מהורים?

סתיו שפיר: תגיד לי.

<עמוס צייאדה: אף תלונה - - -

סתיו שפיר: אף תלונה לא קיבלתם מהורים.

<עמוס צייאדה: אף תלונה, וכתבתי גם במכתב שהעברתי - - -

סתיו שפיר: אף תלונה.

<עמוס צייאדה: אף תלונה לא התקבלה מהורים.

סתיו שפיר: מדהים.

<עמוס צייאדה: אגב, לשאלה נוספת: 5% - - -

<מיכל עוז ארי: אני קיבלתי תלונה מהורי גבעתיים.

סתיו שפיר: אחת?

<מיכל עוז ארי: קיבלתי מאבא, אחד האבות - - -

<קריאה: ומה עשיתם עם זה?

<קריאה: - - -

<קריאה: אני הייתי שמחה להקריא את התגובה - - -

<עמוס צייאדה: העברת אליי פעם משהו?

<ליאת שלזינגר: כן.

<עמוס צייאדה: לא העברת אליי כלום - - -

<ליאת שלזינגר: זה היה - - -

<עמוס צייאדה: - - -

<ליאת שלזינגר: זה היה אחרי - - - אבל אני רק מדברת על אחד שכבר הלך - - -

<עמוס צייאדה: - - -

יעל גרמן: אני חייבת.

יעל גרמן: דקה ואני הולכת.

יעל גרמן: אני מתנצלת.

יעל גרמן: פשוט התחילה אצלנו ישיבת סיעה ואני פשוט חייבת לעזוב.

יעל גרמן: אני מבקשת באמת לדרוש שיעבירו למרכז המחקר והמידע, שיעבירו לנו, לוועדה, לא משנה – אנחנו חייבים לדעת את התשובה: כמה כיתות חשופות לאותן תכניות חיצוניות?

יעל גרמן: בכמה כיתות מלמדים או מלמדות אותן עמותות שאנחנו מדברים עליהן – ה-186?

יעל גרמן: ובכמה כיתות כל השאר?

יעל גרמן: מה שכתוב: אזרחות, קידום לבריאות, אומנות, הכנה לצה"ל, זכויות אדם, קיימות וחינוך סביבתי, דרמה ותיאטרון, זהירות בדרכים – הכול, הכול, הכול.

יעל גרמן: אני מבקשת, אני חושבת שכולנו רוצים לדעת, בכמה כיתות מעבירים את כל שאר הערכים ובכמה כיתות מעבירים את ערכי היהדות כפי שבאמת מעבירים?

יעל גרמן: אני חושבת שאנחנו צריכות לדרוש ממשרד החינוך פיקוח על כוח האדם שנכנס לכיתות.

יעל גרמן: לא יעלה על הדעת ואין איזושהי הכשרה על כוח האדם שנכנס.

יעל גרמן: וחייבים לדרוש את שיתוף ההורים בבתי הספר, ממש כפי שכתוב.

יעל גרמן: אם שלושת הדברים האלה ייעשו אנחנו נעלה על דרך המלך, ואני מקווה שבשנת הלימודים הקרובה לא נמצא את אותן עמותות שבאמת מחנכות מבלי שאנחנו יודעים מה הן מחנכות, איך הן מחנכות, למה הן מחנכות.

יעל גרמן: זה דבר שלא יעלה על הדעת וצריך להפסיק אותו.

<מלי פולישוק: כדי לקבל תשובות את צריכה גם לפרסם את הכול להורים ובכלל לציבור, - -

יעל גרמן: בוודאי.

<מלי פולישוק: - - כדי לדעת שאכן כל מה - - -

יעל גרמן: זאת ועדת השקיפות.

יעל גרמן: ברגע שזה יגיע לכאן, זה יהיה שקוף לכולם.

סתיו שפיר: תודה.

סתיו שפיר: סגנית ראש עיריית גבעתיים.

<ויויאנה וולפסון: אז שמי ויוי וולפסון.

<ויויאנה וולפסון: אני רוצה לומר שבגבעתיים באמת ההורים התחילו בתהליך של לגלות מה קורה, וזה סיפור של הסתרה.

<ויויאנה וולפסון: סיפור של הסתרה שבו שותפים הרבה מאוד גורמים, בראש ובראשונה משרד החינוך, מכיוון שמשרד החינוך, לדעתי, מחולק בין אנשי מקצוע לאנשים פוליטיים, ואנשים פוליטיים קובעים בעצם את האג'נדה.

<ויויאנה וולפסון: אני פניתי אישית, כשהתחלתי לשמוע את מה שקורה בעיר, גם למינהל המקומי ופניתי גם למשרד החינוך.

<ויויאנה וולפסון: באמת, בזכות ההורים קיבלתי המון מידע.

<ויויאנה וולפסון: למשל: על זה שיש חוזר מנכ"ל.

<ויויאנה וולפסון: חוזר מנכ"ל שמסדיר את הכניסה של גורמים חיצוניים דווקא בנושא של זהות יהודית, וזו לא כל עמותה, כי יש פה הבדל.

<ויויאנה וולפסון: ומשרד החינוך הבין שנושא של זהות יהודית ומורשת הוא דבר רגיש, שיש השקפת עולם ועשה הפרדה.

<ויויאנה וולפסון: בשביל להכניס נושא של מחזור, זה תהליך אחר – הרבה יותר פשוט.

<ויויאנה וולפסון: אבל מה שקורה, שמשרד החינוך עצמו אומר: נכון, יש משהו וההורים יכולים ללכת ולחפש.

<ויויאנה וולפסון: הם לא עומדים על זה.

<ויויאנה וולפסון: כשמשרד החינוך רוצה משהו ואכפת לו ממשהו – יש לו מפקחות, יש לו מדריכות ויש לו דרך לכפות על בתי ספר, גנים, על כל המערכת, בוודאי על הרשות המקומית, מה לעשות.

<ויויאנה וולפסון: זה לא קורה בנושא של זהות יהודית.

<ויויאנה וולפסון: שם אף אחד לא יודע על מה מדובר.

<ויויאנה וולפסון: אני אומרת: מכיוון שמדובר פה ועדת השקיפות, חשוב מאוד שכל ההורים יהיו מודעים לכל מה שקורה פה, וזו באמת חובה של משרד החינוך.

<ויויאנה וולפסון: כשמשרד החינוך רוצה ליידע את ההורים על משהו, הוא יכול לעשות את זה גם על הראש של הרשויות המקומיות, על נושא של תהליך מפוקח ומסודר ומוסדר לגבי איזה עמותות נכנסות.

<ויויאנה וולפסון: אמרת קודם שיש 180 עמותות.

<ויויאנה וולפסון: מה שרציתי לומר, שרוב העמותות שנכנסות למערכת החינוך, רוב רובן בהחלט הן אורתודוקסיות.

<ויויאנה וולפסון: אני ישבתי עם עמותות חילוניות, עם עמותות מסורתיות, עם עמותות של התנועה הרפורמית, הן אמרו: אף אחד לא פונה אלינו, מכיוון שאף אחד לא יודע עלינו, מכיוון שלאף אחד אין דרך להגיע אלינו - - -

<עודד אבישר: הוא לא מתקצב אותן.

<ויויאנה וולפסון: ולא מתקצב אותנו.

<ויויאנה וולפסון: אוקיי?

<ויויאנה וולפסון: אז פה אי אפשר לומר יש.

<ויויאנה וולפסון: אין.

<ויויאנה וולפסון: בסופו של דבר, אין.

<ויויאנה וולפסון: הרשויות המקומיות חייבות, חייבות להיות מחויבות בתהליך של מה שמשרד החינוך כבר הכתיב, אבל שזה יהיה בחובה, לא בהמלצה.

<ויויאנה וולפסון: אני דיברתי עם מפקחות שאמרו: נכון, את צודקת, אבל.

<ויויאנה וולפסון: זה לא.

<ויויאנה וולפסון: אין אבל יותר.

<ויויאנה וולפסון: וכמובן משרד החינוך צריך לפעול בנושא הזה.

<ויויאנה וולפסון: וכמו שאמרתי, ההורים בסופו של דבר לא יכולים לעשות את העבודה הזאת.

<ויויאנה וולפסון: הם לא יכולים לרוץ - - -

<מיכל עוז ארי: הם לא אמורים.

<ויויאנה וולפסון: אבל זה מה שקורה.

<קריאה: וזה מה - - -

סתיו שפיר: - - - בתי הספר.

<ויויאנה וולפסון: הם בשטח, הם בחזית, הם בחזית.

<ויויאנה וולפסון: וגם לא מנהלות בתי הספר יכולות - - -

<קריאה: - - -

סתיו שפיר: תודה רבה.

<ויויאנה וולפסון: תודה רבה.

סתיו שפיר: הגברת מיטל להבי, בבקשה.

<מיטל להבי: אני לא רוצה להתנצל פה על הזהות היהודית.

<מיטל להבי: יש לי אח שחזר בתשובה, סבא רב, ואני פה באמת רוצה לומר: תראו, התהליך - - - שהוא בבסיס שלו תהליך פוליטי, שהמטרה שלו לרכוש לבבות של ילדים צעירים דרך מוסדות החינוך.

<מיטל להבי: זה הכול פוליטיקה שבסופו של דבר מייצרת תפיסת עולם בדור העתיד ומביאה אותם, את דור העתיד, - - - בעתיד, להצביע למפלגה הנכונה.

<מיטל להבי: אני רואה את כל הנושא של חיזוק הזהות היהודית ממש כאמצעי פוליטי.

<מיטל להבי: אז זה הדבר הראשון.

<מיטל להבי: הדבר השני: מה שמקנה את האפשרות לעשות את זה זה מערך המימון, מערך הכספים.

<מיטל להבי: בכלל, עצם העובדה שבמערכת החינוך שלנו, במקום שבו אסרו על הורים להוציא מכיסם תקציב כדי לדאוג לחינוך של הילדים שלהם: הורה לא יכול לשלם על חינוך אנתרופוסופי, לא על חינוך לטבע ולא על חינוך לשפה שנייה.

<מיטל להבי: רק אם זה בא באמצעות עמותה חיצונית.

<מיטל להבי: גם בתל אביב, שבה אנחנו לא נותנים דריסת רגל ממשית להדתה ומסתכלים על הנושא הזה, עדיין יש את אותו בית ספר משותף שמקבל תקציב מעמותה חיצונית שממומנת בקנדה והיא מקנה שעות נוספות לתלמידים, והורה שאין לו אמצעים ויש לו אפשרות להשאיר את הילד עד 16:00 – בזכות המימון הזה הוא נשאר עד 16:00.

<מיטל להבי: עכשיו, אני לא שמה את האצבע רק על הנושא של ההדתה, למרות שאני חושבת שיש פה תהליך פוליטי מתוזמר, מתוזמן ומתוקצב.

<מיטל להבי: יש גם תהליכים כאלה שקורים על ידי עמותות כמו "יד ביד", שגם כן: נכנסות לבתי ספר, באות עם התקציב ומכתיבות את החינוך.

<מיטל להבי: והדבר הראשון שאני רוצה להסב את תשומת הלב זה שחינוך לא צריך להיות מתוקצב דרך עמותות חיצוניות.

<מיטל להבי: אני חושבת שהגענו למקום גרוע שבו לא נותנים להורים לקבוע את החינוך, לא נותנים להם לממן את החינוך בגלל שאסור להשתתף, השתתפות עצמית מוגבלת, והם נותנים לעמותות חיצוניות, שממומנות על ידי גורמים באירופה, בקנדה או גורמים פוליטיים, לממן.

<מיטל להבי: עכשיו, לגבי ההורים.

<מיטל להבי: אני נורא מצטערת – אני חסידת שיתוף הציבור.

<מיטל להבי: אין הרבה שיתוף ציבור בתי הספר.

<מיטל להבי: אני הייתי בוועד ההורים, הייתי בהנהגת ההורים ובמועצת ההורים.

<מיטל להבי: אנחנו באים כדי להגיד למנהלת, פחות או יותר, כן וללחום על כמה סוגיות שחשובות לה.

<מיטל להבי: מאוד קשה להורים להיכנס ולבדוק תכניות לימוד, וגם זה מעורר סכסוכים פנימיים בין תפיסות עולם שונות של הורים.

<מיטל להבי: ולכן אני חושבת שזה לא התפקיד של ההורים וזה לא התפקיד של הרשויות וזה לא התפקיד של העמותות.

<מיטל להבי: זה התפקיד של המדינה לדאוג לדור הבא ולחנך אותו על ערכים זהים של ליבה עם התוספות – כל אזור לפי אופיו.

<מיטל להבי: מה שמתנהל היום זה זילות של החינוך, זה זילות של ההורים, והכי גרוע: זה נשרט בנפש של הילדים שלנו.

<מיטל להבי: וזה אסור שיקרה.

<מלי פולישוק: אפשר?

<מלי פולישוק: אפשר להמשיך?

סתיו שפיר: בבקשה.

סתיו שפיר: רק בקצרה.

<מלי פולישוק: שמי מלי פולישוק בלוך, לשעבר יושבת ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט בכנסת, והיום בהנהגת איגוד נבחרות הציבור ברשויות המקומיות.

<מלי פולישוק: אנחנו מייצגות באמת את כל הארץ, את כל חברות המועצה.

<מלי פולישוק: ואני רוצה למקד את דבריי על התקציבים שנאמרו פה.

<מלי פולישוק: בערך מיליארד שקל מתקציבי המדינה עוברים לעמותות.

<מלי פולישוק: עכשיו, זה תקציב ענק, שאם המשרד היה מעביר אותו להכשרת המורים להעביר את אותם הנושאים; והייתי פעם מורה, אני יודעת שזה אפשרי, ואפילו מורה לתושב"ע הייתי; אז הכול היה נראה אחרת.

<מלי פולישוק: אבל מה קורה?

<מלי פולישוק: הרשויות המקומיות – אין להן מספיק כסף.

<מלי פולישוק: אף פעם אין מספיק כסף לחינוך.

<מלי פולישוק: אז הן מנצלות את ההזדמנות שהמשרד מעביר את הכספים שלו דרך העמותות.

<מלי פולישוק: ואם אפשר לקבל משהו בחינם, אז למה לא?

<מלי פולישוק: על התכנים – זה פחות מעניין אותן, כי הן מסתכלות דרך החור של הגרוש בהרבה מאוד מקרים.

<מלי פולישוק: מה קורה?

<מלי פולישוק: מיליארד השקל האלה, התקציבים, הם לא רק הבעיה של העמותה הספציפית – הן יוצרות אווירה.

<קריאה: בדיוק.

<מלי פולישוק: בבית הספר של הנכד שלי, במועצה אזורית חקלאית במרכז הארץ, ממש לא דתית, המנהלת עומדת בכניסה לבית הספר ובודקת את אורך המכנסיים הקצרים של הילדות בנות השבע.

<מלי פולישוק: עד הנה הגענו.

<מלי פולישוק: זה יוצר אווירה.

<מלי פולישוק: תכנים.

<מלי פולישוק: זה יוצר תכנים.

<מלי פולישוק: בבית הספר של הבן שלי לימדו – אתם הזכרתם את זה – מסע ישראלי.

<מלי פולישוק: לכאורה, נהדר.

<מלי פולישוק: ביקשתי לראות את התכנים, איך מעבירים אותם?

<מלי פולישוק: במסע של שנה, כל השמינית, הרבה מאוד תכנים יהודיים, שאין לי בעיה עם תכנים יהודיים, אבל שלא יהיו פולחניים.

<מלי פולישוק: בוועדת החינוך, התרבות והספורט קיימנו דיון מאוד מדהים על איזה ערכים אנחנו רוצים לחנך את הילדים.

<מלי פולישוק: ערכים יהודיים וערכים אוניברסליים הם די דומים בסך הכול, אבל כאן לא מחנכים לערכים – מחנכים לפולחנים.

<מלי פולישוק: וכשהנכד חוזר מבית הספר וירושלים בשבילו, שעכשיו זה הנושא של השנה, זה בית המקדש בירושלים, והוא מספר לי על בית המקדש ולא על מרכז הדמוקרטיה של מוסדות הדמוקרטיה של המדינה, אז אני מאוד מודאגת.

<מלי פולישוק: אז אני אומרת: העמותות – צריך להפסיק את הפעילות שלהן לאלתר ואז להתחיל לעשות סדר.

<מלי פולישוק: כי העמותות יוצרות את האווירה של המערכת הפורמלית עצמה.

<מלי פולישוק: זאת הבעיה.

סתיו שפיר: אגב, למשרד החינוך אין תכנית מקצועית רצינית בנושא יהדות ותנ"ך?

<קריאה: אני יכול לענות על זה.

סתיו שפיר: מה?

<קריאה: אני אענה על זה.

סתיו שפיר: אני רוצה שדוקטור נילי ואזנה תענה על זה – ראש ועדת המקצוע.

<נילי ואזנה: תודה.

<נילי ואזנה: התרומה שלי לדיון היא קצת שונה, מכיוון שאני חושבת שאני יכולה להצביע על השורש של הבעיה ואיפה כל העסק הזה מתחיל.

<נילי ואזנה: משום שבמשך 30 שנה החינוך הממלכתי ויתר באופן מודע על כל מה שקשור בתנ"ך ותוסיפו לזה גם את היהדות, למרות שהתנ"ך הוא בסיס הרבה יותר רחב, הוא למעשה סלע של כל התרבות המערבית בכלל.

<נילי ואזנה: כשיש שעתיים תנ"ך בשבוע לחינוך הממלכתי לעומת חמש שעות של תנ"ך לחינוך הממלכתי דתי, התוצאה היא שיושבים בתוך ועדת המקצוע וצריך להחליט.

<נילי ואזנה: מה זה שעתיים בשבוע?

<נילי ואזנה: שעתיים בשבוע מתוך 40 שעות שבועיות זה אומר 60 פרקים בכיתות י', י"א, י"ב.

<נילי ואזנה: ואז אתה חושב: 60 פרקים – אוקיי.

<נילי ואזנה: רק ספר בראשית זה 50 פרקים, על מה אנחנו מוותרים?

<נילי ואזנה: אנחנו מוותרים על סיפורי הבריאה - - -

<קריאה: רק לא על ספר יהושע.

<נילי ואזנה: ספר יהושע זה סיפור בפני עצמו.

<נילי ואזנה: על מה אנחנו מוותרים?

<נילי ואזנה: על ברית בין הבתרים?

<נילי ואזנה: - - -

יהודה גליק: אני אומר לך: את מוותרת על הפולחן, על המקדש – כבר חסך לך חצי תנ"ך.

<נילי ואזנה: מה זה חצי תנ"ך?

<נילי ואזנה: חצי תנ"ך - - -

יהודה גליק: את אמרת - - - על המקדש - - -

<קריאה: - - -

סתיו שפיר: מה שאני שואלת זה אם יש חפיפה בין התכניות שמכניסות אותן עמותות חיצוניות, שאין עליהן כל פיקוח עד כה, לבין התכנית הרשמית של משרד החינוך?

סתיו שפיר: אם יש בכלל תכנית רשמית שמשרד החינוך ממליץ עליה לבתי הספר.

<נילי ואזנה: התכנית הרשמית של משרד החינוך, שקיימת כיום כאמור, היא שעתיים בשבוע.

<נילי ואזנה: ומה אפשר להכניס בשעתיים בשבוע?

<נילי ואזנה: זאת השאלה שעומדת בפני הוועדה.

סתיו שפיר: אז בשביל מה יש את השעות?

סתיו שפיר: אז אני לא מצליחה להבין מה קורה פה.

<נילי ואזנה: ואז נכנסות העמותות החיצוניות, משום שאז את מגיעה למצב שבמשך 30 שנה, ילדים שגמרו כאן את מערכת החינוך הממלכתית – השפה שלהם דלה, הם לא יודעים תנ"ך, אתה רואה אנשים - - -

<קריאה: השפה שלהם דלה?

<קריאה: - - -

<קריאות: - - -

<מיטל להבי: - - -

<נילי ואזנה: הכול נכון, אבל - - -

<ניצן וייסברג: סליחה, אני יכולה להגיד משהו בתור אימא?

<ניצן וייסברג: בגלל שאני חייבת להגיד שהדברים האלה - - -

סתיו שפיר: מה שמך?

<ניצן וייסברג: ניצן וייסברג.

<ניצן וייסברג: אני אימא לארבעה ילדים מהוד השרון.

<ניצן וייסברג: דיברו על שוק חופשי ובחירה.

<ניצן וייסברג: אני רואה שבשוק החופשי, הורים חנוקים, שאין להם כסף ואין להם זמן, רצים כל אחר הצהריים כדי לעשות השלמות.

<ניצן וייסברג: התנהגות מפצה על החלל הערכי שאכן קיים בבתי הספר.

<ניצן וייסברג: אבל אני לא שמתי לב שהורים רצים להביא מורה פרטי למורשת או רצים לחוג לתנ"ך.

<ניצן וייסברג: אני כן ראיתי שהורים מביאים מורים למתמטיקה, אני ראיתי שהם שולחים לחוגים באנגלית ובספורט ובאומנות, ויש פה עבודה של השלמה מאוד-מאוד גדולה שהורים עושים בפועל מכיוון שהם לא מקבלים את הדברים.

<ניצן וייסברג: עכשיו, בא משרד החינוך שמקדיש כמעט את כל תקציב ההעשרה, לא לדברים שהורים באמת, בפועל, רוצים כשהם מוכנים להסיע בשביל זה ומוכנים להוציא בשביל זה כסף; וכל הדברים האלה הולכים לאיזשהו משהו ערטילאי כזה של ערכים ויהדות וכל מיני דברים כאלה, ואז אומרים, בנוסף לכל, כשהבת שלי בילתה חודשיים בתחילת השנה סביב הילולת טקס קבלת חוברת תורה, שבמסגרת הדבר הזה, במקום שיעור חשבון, הילדים ליקקו את המילה תורה מרוחה בדבש כדי שהתורה תהיה מתוקה מדבש.

<ניצן וייסברג: אז כשאומרים לי על הדבר הזה שהילדים שלי לא מקבלים מספיק תנ"ך – אני מצטערת.

<ניצן וייסברג: אני חושבת שיש לנו לימודי ליבה.

<ניצן וייסברג: תנ"ך הוא בהחלט חלק מלימודי הליבה, אבל אנחנו לא יכולים לוותר על מתמטיקה, אנחנו לא יכולים להתחיל למיין בשיעורי המדע, על פי התכניות של החינוך הממלכתי, את עולם החי לטקסונומיה פסאודו-מדעית של שרצים ולא שרצים.

<ניצן וייסברג: בספר המתמטיקה של הבת שלי צריך למתוח קו בין סמלי החג לתאריכים העבריים.

<ניצן וייסברג: בשיעור שפה אין כמעט טקסטים שהם תואמי גיל.

<ניצן וייסברג: הכול קשור לחגים ומועדים.

<ניצן וייסברג: אז אין מקום בכלל כרגע.

<ניצן וייסברג: זה בסדר גמור: כולנו מאוד חושבים שהתנ"ך הוא דבר חשוב, אבל אני מאוד מסכימה - - -

סתיו שפיר: מה שאני לא מצליחה להבין זה מה משרד החינוך חושב על התנ"ך.

סתיו שפיר: מצד אחד, את אומרת: לא נתנו לזה מספיק שעות, ואז את אומרת לי: אז ניתן לכל מיני עמותות חיצוניות.

<נילי ואזנה: להיפך.

סתיו שפיר: ובכלל, יש שם בחירה.

סתיו שפיר: יכולות להיות שם תכניות אחרות לגמרי במדעים ואומנויות - - -

<קריאה: - - -

<נילי ואזנה: אני רוצה להבחין בין שני דברים: בואו נבחין בין התכניות הרשמיות של משרד החינוך לבין התכניות של העמותות.

<נילי ואזנה: אני חושבת שכאן, מסביב לשולחן הזה, יש הסכמה כמעט מוחלטת שאין מקום לתכניות של עמותות חיצוניות שייכנסו לתוך המערכת.

<נילי ואזנה: השאלה היא לגבי התכניות של - - -

סתיו שפיר: חוץ מאשר משרד החינוך.

סתיו שפיר: הוא לא מסכים.

<קריאה: - - -

<מיטל להבי: - - - אבל לא זה הדיון.

<נילי ואזנה: - - - זה סיפור אחר.

<נילי ואזנה: כשהיא מעלה את זה כך, הדיון כאן הוא שאלה של שקיפות ציבורית.

<נילי ואזנה: האם הציבור החליט מה הוא רוצה או מה הוא לא רוצה?

<נילי ואזנה: האם הציבור החליט שהוא לא רוצה את התנ"ך או שהוא רוצה - - -?

<קריאה: - - -

<ניצן וייסברג: למה לעשות את זה ככה?

<ניצן וייסברג: זה לא נכון - - -

<קריאות: - - -

<נילי ואזנה: - - -

<ניצן וייסברג: סליחה, זו פשוט מניפולציה.

<מיטל להבי: - - -

סתיו שפיר: אני מנסה להבין: יש תכנית רשמית.

סתיו שפיר: את אומרת שהתכנית הזאת לא מספיקה.

סתיו שפיר: זו תכנית רשמית שמתי נכתבה?

<נילי ואזנה: יש תכנית קיימת ויש תכנית עכשיו שנמצאת בהכנה, שיוצאת מתוך נקודת המוצא של שעתיים שבוע ומה אפשר לעשות - - -

סתיו שפיר: בבתי ספר בחינוך הממלכתי?

<נילי ואזנה: בממלכתיים.

<נילי ואזנה: אנחנו מדברים רק על החינוך הממלכתי - - -

<קריאה: בממלכתי - - -

<מיטל להבי: למה מתמטיקה את - - -?

סתיו שפיר: זו תכנית שכבר אושרה?

סתיו שפיר: זו תכנית שאושרה?

<נילי ואזנה: התכנית עדיין לא אושרה.

<נילי ואזנה: התכנית הזאת שבאמת הוצגה – אני כבר אגיד את זה – הוצגה בצורה מעוותת בכתבה של מר עמרי מניב.

<נילי ואזנה: אני מתנצלת עמרי, אבל היא הוצגה בצורה מעוותת.

<נילי ואזנה: הוא יצר את האג'נדה שלו – לקח קטעי דברים מתוך מה שאני אמרתי והציב אותם בפנים.

<נילי ואזנה: התכנית לא כזאת.

<נילי ואזנה: היא תכנית אחרת.

<נילי ואזנה: היא תכנית שבאה לנסות בתוך הסד הזה של שעתיים, מה אנחנו עושים כדי בכל זאת לתת לאנשים איזושהי טעימה מתוך מה שלתנ"ך יש לו להציע וכדי - - -

סתיו שפיר: יש כבר לימודי תנ"ך, מה זאת אומרת?

<נילי ואזנה: יש לימודי תנ"ך של שעתיים בשבוע.

סתיו שפיר: אוקיי.

סתיו שפיר: מר יובל סרי, בבקשה.

<יובל סרי: אני רוצה לומר משהו.

<יובל סרי: אני יובל סרי, מפמ"ר תרבות יהודית ישראלית – המקצוע החדש.

<יובל סרי: אני אתייחס, לא לתכנית המקצוע, שאפשר גם עליה לפתוח דיונים, אבל אני רוצה להגיד שזה נשמע, סביב השולחן פה, שיש בלגן והמשרד לא יודע מה הוא עושה.

<יובל סרי: האמת, אני חייב להגיד שבמשרד יש הרבה תקנות, ואתם דיברתם על תקנת מרכזים – אני לא יודע להתייחס אליה, אבל אני יכול להגיד לכם שלפני שנה אני קיבלתי תקנה, תקנה שנקראת תקנת פעילות חווייתית, ששם אנחנו מציעים פעילות בנושא יהדות שמלווה את המקצוע.

<יובל סרי: יש לנו 281 תכניות.

<יובל סרי: מתוך 281 תכניות, 224 תכניות הן של גופים שהם לא אורתודוקסים – של חילונים ופלורליסטים, ואנחנו נותנים סבסוד לזה.

<יובל סרי: אנחנו נותנים עשרה שקלים לתלמיד פעמיים בשנה - - - מימוש התכנית הזאת, וגם אנחנו מציעים אפשרות למורים.

<יובל סרי: אנחנו מעודדים גם את המורים, ואנחנו עכשיו נעלה את התקציב לפעילות בית ספרית.

<יובל סרי: אנחנו ניתן - - -

סתיו שפיר: טוב, תודה.

<קריאות: - - -

סתיו שפיר: מר יובל סרי, - - - אחלה, אבל אנחנו שואלים אתכם על דברים שהם - - - ואתם לא עונים עליהן - - - תכניות אחרות.

סתיו שפיר: זה לא הגיוני.

<יובל סרי: אמרתם שאין פיקוח ואני אומר שיש - - -

סתיו שפיר: לא, אתם אמרתם שאין פיקוח.

סתיו שפיר: יושבת לידך נציגת משרד החינוך שאמרה: אנחנו לא יודעים מתי לפקח ויש לנו תהליך שבו מנהלים יסבירו לנו מה קורה.

סתיו שפיר: זה חוסר פיקוח.

<מיכל עוז ארי: - - -

<יובל סרי: אבל זה תכניות מסוג אחד.

<יובל סרי: תכניות היהדות היום – רובן נמצאות אצלנו והן בפיקוח ובליווי צמוד.

<מלי פולישוק: למה הן לא חלק משיעורי תנ"ך?

סתיו שפיר: בבקשה, הפורום החילוני, ואחר כך עמותת פנים.

<בן לב קדש: תודה.

<בן לב קדש: שמי בן, אני מנהל תחום החינוך בפורום החילוני.

<קריאה: שם מלא.

<בן לב קדש: בן לב קדש, מנהל תחום החינוך בפורום החילוני.

<בן לב קדש: אנחנו אלה שהצפנו את הנושא ואנחנו מאגדים עשרות אלפי הורים ברחבי הארץ שמוטרדים מאוד-מאוד מהתהליך של ההדתה.

<בן לב קדש: זה לא סתם טרנד.

<בן לב קדש: מדובר פה על החינוך של הילדים שלנו והעתיד של החברה הישראלית.

<בן לב קדש: הייתי רוצה לשים את הדגש, מעבר לכל הדברים הנכונים שנאמרו, כמה דברים נוספים: אני גם מורה בעצמי, רכז שכבה ומורה להיסטוריה.

<בן לב קדש: תהליך ההכשרה שלי להוראה לקח שבע שנים: תואר ראשון, תואר שני, תעודת הוראה.

<בן לב קדש: יכולתי לוותר על התואר השני ולהישאר רק עם חמש שנים אקדמיות בשביל להיות מורה בישראל, וכך ראוי שיהיה.

<בן לב קדש: לעומת זאת, מקצועות שונים או תכנים מסוימים במערכת החינוך מועברים על ידי מי שההכשרה שלו היא דלה ביותר.

<בן לב קדש: אנא, אל תיצמדו רק לבנות השירות.

<בן לב קדש: זו אולי הדוגמה הקיצונית ביותר, אבל גם פעילים של גרעינים תורניים, בני 21, 22 ו-24, שנכנסים ללא שום הכשרה אקדמית ובעצם מחנכים את ילדינו לזהות שלהם – זו סכנה לא פחות גדולה.

<בן לב קדש: ואני אגיד עוד משהו שלא עלה פה בדיון: יש תכנית בתרבות יהודית ישראלית.

<בן לב קדש: מבלי להיכנס לתכנים שלה, נקבעה תכנית לימוד, נכתבו ספרי לימוד לפני שהוכשרו המורים ללמד.

<בן לב קדש: עכשיו, כל בר דעת מבין שהתכנית, כבודה במקומה מונח וספרי הלימוד הם כלי חיוני, אבל מה שהכי חשוב זה המורה בכיתה: הוא יכול לעשות ניסים ונפלאות מתכנית גרועה והוא יכול לעשות קטסטרופה מתכנית נהדרת.

<בן לב קדש: איך יכול להיות שאנחנו שולחים אנשים ללמד בכיתות הלימוד את מקצוע הזהות, אולי הכי משמעותי שיש; המקצוע היחיד שתכנית הלימודים לא נבנית לפי חומר הלימוד, אלא לפי הערכים שאותם צריך ללמוד, והמורה הזה לא עבר הכשרה?

<בן לב קדש: עכשיו, יושבים מולנו הנציגים של משרד החינוך ואומרים: אנחנו מכשירים את המורים.

<בן לב קדש: תוך כמה שנים אנחנו מקווי שהמצב יהיה יותר טוב.

<בן לב קדש: אבל בינתיים, מה?

<בן לב קדש: בינתיים אנחנו מדברים על תכנית שקיימת, תקנו אותי אם אני טועה, משהו כמו שבע שנים – תרבות ישראל?

<יובל סרי: לא - - -

יהודה גליק: שנה.

יהודה גליק: שנה.

יהודה גליק: שנה.

<בן לב קדש: שנה קיימת התכנית "יהודית ישראלית", אבל זה בסך הכול גלגול חדש של התכנית של תרבות ישראל ומורשתו.

<בן לב קדש: מאז השר גדעון סער קיים המקצוע הזה שזוכה לתקצוב חדש.

<בן לב קדש: ככל הנראה, אני לא יודע, הערכה של משרד החינוך מאוד מסובכת להבנה, אבל ככל הנראה, במקום התכניות שהיינו רוצים שיהיו, תכניות שהיו שם קודם, כך שבעצם במשך שנים ילדי ישראל מחונכים לזהותם היהודית ישראלית מאנשים שאין להם הכשרה.

<בן לב קדש: עכשיו, בואו נזכור מה זה "אין הכשרה".

<בן לב קדש: "אין הכשרה" זה לא ואקום.

<בן לב קדש: התודעה הכללית שיש בציבור הישראלי היום לגבי יהדות זה יהדות אורתודוקסית מהסוג שמתאים לחלק בציבור, ששלח את ילדיו לבית ספר ממלכתי דתי או חרדי, אבל רבים מאוד בציבור, החילונים, שבט לא קטן בציבור, אינו זוכה למורה שיביא את תפיסת העולם החילונית אל תוך הכיתה עם התכנית הזו.

<בן לב קדש: אז מה שאנחנו מבקשים זה כמובן להוציא את העמותות עד אשר יש פיקוח וניהול של העניין הזה, ובמקביל עלינו לבקש ולדרוש שהתכנית של תרבות יהודית ישראלית תילמד רק על ידי מי שעבר הכשרה.

<בן לב קדש: ואם לבית הספר אין אנשים שעברו הכשרה מתאימה ואני אצטרך לסמוך את ידיי על משרד החינוך, אז שהתכנית בינתיים לא תילמד ותיעצר ב-freeze מוחלט, כי אנחנו לא רוצים שייעשה נזק.

<בן לב קדש: הרי מה קורה?

<בן לב קדש: בסוף תיכנס המורה שלא עברה הכשרה, פתחה את ספר הלימוד בעמוד 32, קיבלה איזה מין מדרש שמראה שעם ישראל והגויים הם לא אותו דבר, כי עם ישראל הוא מעל הגויים, והיא נכנסת ומלמדת אותו כפשוטו, כי אין לה את היכולת.

<בן לב קדש: אולי יש לה, אבל היא לא עברה הכשרה שמפתחת בה את חוש הביקורת או את הכלים הביקורתיים שצריך כאשר מתעסקים, לא רק בטקסט קדום, אלא בנפש של הילדים ומה הם מביאים הביתה.

<בן לב קדש: אסיים ואומר שבעצם המצב הוא שעד שהפורום החילוני קם לפני שנתיים והתחיל לעורר מודעות לעניין הזה, ואולי אפילו עד לפני שבועיים כשהתקשורת פתאום התלהבה בקפיצה רבה, פתאום אנחנו מגלים מצב שבעצם ההורים צריכים להיות שומרי הסף של בית הספר, שצריך להיות איזה מורה בתוך חדר המורים שיהיה מין שטאזי שיבדוק מה המורה לידו מלמדת ואיזה ספר לימוד מכניסים פנימה.

<בן לב קדש: ולא יכול להיות שבזמן שלממלכתי דתי, או אני אגיד את זה אחרת:

<בן לב קדש: בזמן שלציבור הדתי יש חוק מיוחד שמבטיח להם שאני לא אוכל ללמד בבית הספר שלהם כי איני חובש כיפה, ויש להם תקנה מיוחדת שמבטיחה למשרד - - - כוח בקביעת תכנית הלימודים של הממלכתי דתי, ובוודאי החרדי שמתוקצב ללא שום פיקוח וליבה, אז הציבור החילוני צריך לקבל את כל מה שדוחפים לו.

<בן לב קדש: והדבר הזה צריך להיעצר אתמול.

סתיו שפיר: תודה.

<יובל סרי: אני חייב להגיד על הכשרת המורים, כי זה חשוב.

<יובל סרי: קודם כל, במהלך שבע השנים האחרונות אנחנו מעריכים שהוכשרו כ-1,000 מורים - - -

<ויויאנה וולפסון: וזה לא - - -

<קריאה: - - -

<יובל סרי: רגע, בסדר.

<יובל סרי: אני לא אומר שכולם מוצבים ללמד.

<יובל סרי: זה דבר שעוד מתמודדים איתו.

<יובל סרי: ודבר נוסף: אנחנו היום, מתוך המקום שאתה אומר, וזה בהחלט הדבר הכי חשוב למורים, אגב, כן?

<יובל סרי: כי גם הוצאנו הנחיה ברורה שאת המקצוע שלנו לא ילמדו מי שאינם מורים מצוות בית הספר.

<יובל סרי: זה הוזכר בחוזר מנכ"ל לפני שבועיים עוד פעם.

סתיו שפיר: זה לא הדיון.

<יובל סרי: אני אומר על הכשרת המורים שיש לנו היום הכשרת מורים והם נותנים גם מלגות - - -

<קריאה: לא כולל - - -

סתיו שפיר: תודה רבה.

סתיו שפיר: תודה רבה.

<קריאה: אז איך אתם - - - מכניסות אנשים חיצוניים?

<קריאה: רוח יהודית מכניסה מדריכים.

<קריאה: באמת?

<קריאה: ללמד את המקצוע שלנו, חד משמעית.

<קריאה: לא את המקצוע, אבל להכניס יהדות לתוך הכיתות.

<קריאה: בנוסף, היא מכניסה - - -

סתיו שפיר: מר יותם ברום, בבקשה.

<יותם ברום: אני חושב שצריך לעשות קצת סדר.

<יותם ברום: יש ארגונים שהם חסרי פיקוח ושהם נכנסים ומעבירים דברים ללא פיקוח ויש ארגונים שמעבירים תכנים יהודיים, שהם עם פיקוח ועם שיתוף פעולה מלא של המשרד והגורמים המקצועיים.

<יותם ברום: אוקיי?

<יותם ברום: וזה שאומרים: צריכים להוציא את כל העמותות וצריכים להרוס הכול – זה בדיוק מה שלא צריכים לעשות.

<יותם ברום: בסדר?

<יותם ברום: צריכים לעשות סדר.

<יותם ברום: צריכים לעשות סדר ולהפריד בין עמותות דתיות שמנסות להחזיר ילדים בתשובה לבין עמותות פלורליסטיות שמנסות להעמיק את הידיעות של הילדים בתחום היהדות.

<קריאה: זו הגישה הקלאסית.

<יותם ברום: יש להפריד בין העמותות.

<יותם ברום: יש הבדל בין עמותות שמעבירות תכנים לתלמידים לבין עמותות פלורליסטיות שמכשירות מורים להעביר את התכנים האלה.

<יותם ברום: צריכים לעשות את ההפרדה הזאת.

<יותם ברום: עכשיו, יש גם בלגן בתחום במשרד החינוך.

<יותם ברום: מתי שאנחנו מדברים ושמכון מולד חושף את התקצוב של עמותות פוליטיות שנכנסות למערכת החינוך הממלכתית, עונים להם: לא, אבל תכנית הלימודים נהדרת.

<יותם ברום: ומתי שמזמנים בוועדת השקיפות לדבר על עמותות פוליטיות שנכנסות למערכת החינוך ועל גרעינים תורניים שמתוקצבים לא רק במשרד החינוך, אלא מתוקצבים מכמה משרדי ממשלה, אז שולחים את מפמ"ר המקצוע כדי שיציג עד כמה תכנית לימודים נהדרת.

<יותם ברום: אני חושב שיש פה בלבול.

<יותם ברום: אני חושב שבאמת אפשר לתאר את זה בצורה מאוד מסודרת.

<יותם ברום: יש משרד חינוך מקצועי שהוא עושה עבודה נפלאה, שיש לו ועדת מקצוע והוא מפקח על התכנים והנציגים שלו יושבים פה ועליהם אין לנו טענה.

<יותם ברום: איתם אנחנו עובדים בצורה מצוינת והם עושים את עבודתם מעולה.

<יותם ברום: ואני חושב שגם ההורים שבאו בטענות על התכנים, לא באים בטענות אליהם.

<יותם ברום: וכששר החינוך בא ואומר: אין הדתה, הוא צודק בגיבוי שהוא נותן לתכנית הלימודים, כי זאת לא הדתה.

<יותם ברום: אבל מה הבעיה?

<יותם ברום: שהם לא מדברים על משרד החינוך הפוליטי.

<יותם ברום: במקביל למשרד החינוך המקצועי יש משרד חינוך פוליטי שפועל מאחורי הקלעים, שמתקצב עמותות פוליטיות שלא קשורות בכלל לתכנית הלימודים, שהן לא מפוקחות, שהיא אומרת שצריכים לפקח כי היא גורם מקצועי.

<יותם ברום: היא גורם מקצועי של משרד החינוך שאומר: צריכים לפקח על הכול.

<יותם ברום: אבל בזמן שהיא חושבת שהיא מנהלת את משרד החינוך – לא.

<יותם ברום: יש משרד חינוך מקביל, שהוא פוליטי, שהוא עובד במחשכים, ששם מתקצבים לפי קריטריונים אחרים בכלל.

<יותם ברום: הם מתקצבים בזמן שמשרד החינוך המקצועי אומר שצריכים לתקצב עמותות שמכשירות מורים, משרד החינוך הפוליטי מתקצב עמותות דתיות שמעבירות תכנים ישירות לתלמידים.

<יותם ברום: עכשיו, ההורים באים בטענות למשרד החינוך ומשרד החינוך עונה להם בשפה בכלל אחרת.

<יותם ברום: אני חושב ששר החינוך עושה נזק אדיר לחברה הישראלית בזה שהוא עושה את הערבוב הזה.

<יותם ברום: אוקיי?

<יותם ברום: רוב הציבור הישראלי רוצה ללמוד יהדות, רוב הציבור היהודי במדינת ישראל בעד תכנית לימודים מסודרת בתחום היהדות.

<יותם ברום: הוא נגד כפייה, הוא נגד פוליטיזציה של המערכת והוא נגד כל העמותות שנכנסות ללא פיקוח.

<יותם ברום: והערבוב של הנושאים האלה יוצר את הקרע בעם והוא משסה דתיים וחילונים ומנהל פה ויכוח.

<יותם ברום: הם לא באים בטענה למשרד החינוך שמעביר מקצוע ביהדות והוא בעד לימודי תנ"ך.

<יותם ברום: הם בעד זה.

<יותם ברום: הם לא בעד כפייה.

<יותם ברום: ועמותות דתיות פוליטיות שנכנסות למערכת החינוך, שאותן משרד החינוך מתקצב לא בדרך מקצועית, אלא בדרך פוליטית, והכספים של התקנה הם תקציבים פוליטיים, הם בכלל לא בתקציב המדינה; מעבירים אותם חברי כנסת מהבית היהודי כדי לתקצב את הפעילים הפוליטיים שלהם, וזאת הבעיה.

<יותם ברום: והערבוב של הנושאים האלה – זה מה שמעצבן וזה מה שעושה פה את המיש-מש בכל הדיון, ואת זה צריכים לעצור.

סתיו שפיר: תודה.

<יותם ברום: ואני קורא לשר החינוך: אתה עושה נזק, נזק אדיר ללימודי היהדות.

<יותם ברום: אתה עושה נזק אדיר.

<יותם ברום: אתה נבחרת לייצג את הדבר הזה ובפועל אתה עושה נזק אדיר למה שאתה מנסה לעשות.

<יותם ברום: תעצור את הפוליטיקה ותתעסק במקצועיות, תתעסק בלימודי היהדות כפי שרוב הציבור היהודי רוצה.

סתיו שפיר: דברים מדויקים מאוד-מאוד-מאוד.

סתיו שפיר: אני חותמת על כל מילה של מר יותם ברום.

<קריאה: יפה.

סתיו שפיר: חבר הכנסת היקר יהודה גליק.

יהודה גליק: שלום לכולם.

יהודה גליק: שלום.

יהודה גליק: באמת הקשבתי.

יהודה גליק: אני חושב שהייתי מהדיון כמעט מתחילתו והקשבתי לדברים שנאמרו.

יהודה גליק: אני רוצה לשבח את שתי האימהות שדיברו וגם עוד אימא מהוד השרון שדיברה ושתי אימהות מגבעתיים, שהביעו את האכפתיות והרצון שהילדים שלהם יקבלו מה שמתאים להשקפת עולמם.

יהודה גליק: ואני חושב שאכפתיות של הורים, אין דבר יותר חשוב.

יהודה גליק: אם מישהו בא ואומר: תשמע, לילד שלי יש הדתה ובא מישהו כנגדו ואומר: לא נכון, לילד שלך אין הדתה – זאת טענה מגוחכת.

יהודה גליק: מכיוון שאם ההורה מרגיש שהילד שלו עובר תהליך מסוים, זה לא רק לגיטימי, זה הכרחי שההורה יבוא וידפוק על השולחן ויגיד: אני מסרב לתכנים האלה שמועברים.

יהודה גליק: מכאן אני רוצה באמת לשים את החלוקה.

יהודה גליק: מה שדיבר עכשיו מר יותם ברום, אבל לשים אולי קצת יותר דגש.

יהודה גליק: אין ספק שמשרד החינוך כמשרד אמון – אני מקווה – על הוראה ועל חינוך ועל העברת תכנים, שהם תכני ליבה ותכנים מקצועיים, מישהו צריך לעשות אותם, וכדאי מאוד שהם יהיו מאוד-מאוד רק מקצועיים.

יהודה גליק: יחד עם זה, אנחנו חיים בעולם שהוא הרבה-הרבה-הרבה יותר פתוח, אולי משהיינו רוצים.

יהודה גליק: וכמו שאין לנו פיקוח על מה שהילדים שלנו רואים תמיד בטלוויזיה ואין לנו פיקוח על מה שהילדים שלנו שומעים ברחוב, יש גם מערך של עולם שלישי.

יהודה גליק: וכשהילד שלי יוצא לטיול ויש מורה חיילת שהיא עברה בצבא והיא מעבירה תכנים, ידיעת הארץ; תאמינו לי שאני גם מורה ואני גם עסקתי בתחום של זהות יהודית במשרד העלייה והקליטה.

יהודה גליק: וכשעסקתי בתחום במשרד העלייה והקליטה בזהות יהודית נתתי תקציב: גם לנשות גור וגם לרפורמים – לא היה שום הבדל.

יהודה גליק: וכל מי שעוסק בזהות יהודית, ברוך יהיה.

יהודה גליק: אבל אני גם מורה דרך.

יהודה גליק: ותאמינו לי, כשאני שומע מורה חיילת שמדריכה טיול, אני מתפלץ.

יהודה גליק: וכשאני שומע מדריכה בתנועת נוער שמעבירה דברים, אז אני מתפלץ.

יהודה גליק: אז אני אומר: רבותיי, הילדים שלנו במהלך השנים שומעים הרבה מאוד-מאוד-מאוד דברים, מגוון של דברים: חלקם יותר מקצועיים, כפי שהייתי מצפה מהמורה שלהם המקצועי בבית הספר, וחלקם – לא תמיד אני שמח.

יהודה גליק: וגם אם הילד שלי יבוא הביתה ויגיד שאמרו לו שאם הוא יאכל ביום כיפור הוא ישב בגיהינום, אז אני אשב ואגיד לו: תשמע, מה שאמרו לך זה לא מדויק.

יהודה גליק: אני אמנם לא הייתי שם, הייתי די קרוב; אמנם לא הייתי שם ואני לא בטוח - - - להעיד לך בוודאות.

יהודה גליק: בכל אופן, אני אומר שוב: יש עולם של המגזר השלישי, שאנחנו לא צריכים לצפות שהוא יהיה כל הזמן תחת פיקוח.

יהודה גליק: זה מהותו של המגזר השלישי.

יהודה גליק: כך מהותו.

יהודה גליק: אני מוחה מחאה נמרצת על החלוקה בין עמותות דתיות לעמותות פלורליסטיות.

יהודה גליק: יש עמותות דתיות פלורליסטיות ויש עמותות חילוניות מאוד לא פלורליסטיות ויש עמותות דתיות שהן לא פלורליסטיות - - -

<מיטל להבי: - - - היא פלורליסטית - - -

יהודה גליק: פלורליסטיות הן עמותות עם פתיחות למגוון של דעות.

יהודה גליק: ובדיוק כמו שאלוהים הוא אינקלוסיבי, יש עמותות דתיות שהן פתוחות ויש עמותות חילוניות שהן לא פלורליסטיות, שהן מאוד-מאוד חרדיות - - -

<קריאות: - - -

יהודה גליק: לכן, החלוקה בין דתי לפלורליסטי לא מקובלת עליי ואני רוצה רק למחות על העניין הזה.

יהודה גליק: אני אומר: המגזר השלישי – כך הוא צריך להישאר.

יהודה גליק: אי אפשר לצפות שאנחנו נשב עם פנס ונבחן כל דבר ודבר.

יהודה גליק: מה שכן, זה כן נדרש מההורים: שהמנהל, שבחרנו מנהל, לסמוך על שיקול דעתו שלא יביא לבית הספר עמותה שמחנכת בניגוד להשקפת העולם של רוב ההורים שלו.

יהודה גליק: זה הדבר המתבקש.

יהודה גליק: ואם יש מנהל שלא מבין את זה, אז אולי יכול להיות שצריך לבחון אותו למה הוא נהיה המנהל של בית הספר.

יהודה גליק: ואני לא הייתי רוצה שאף מנהל בית ספר יבחר תכנית שהיא לא מתאימה רק בגלל שהיא זולה, אם יש מנהל שזה השיקול היחיד שלו לבחור את התכנית.

סתיו שפיר: זה מה שקורה.

<מלי פולישוק: - - - את השיקול.

<קריאה: אבל זה מה שקורה.

סתיו שפיר: - - -

יהודה גליק: אני רק אומר, ואני מסיים במשפט הזה: בכנסת אני מנהל שדולה שנקראת השדולה לעידוד לימוד התנ"ך.

יהודה גליק: ביוזמת מועצת התלמידים, ביוזמה של מועצת התלמידים, בשבוע הבא יתקיים כאן דיון של השדולה, שמועצת התלמידים החילונים מבקשת להגביר את לימודי התנ"ך בארץ.

<קריאה: מה זה קשור?

סתיו שפיר: בסדר גמור.

<קריאה: זה לא קשור.

יהודה גליק: ואני כן אומר: מה שחשוב לי, כמו שאמרה פה – לא זוכר מה שמך.

<קריאה: - - -

יהודה גליק: לצערנו, במשך הרבה מאוד שנים הציבור החילוני הפקיר את כל נושא לימודי היהדות לאחרים.

<קריאה: - - -

יהודה גליק: סליחה.

יהודה גליק: תאמיני לי.

יהודה גליק: אני מימנתי תמיכות במשרד העלייה והקליטה בנושא של זהות יהודית, פרסמתי את זה בכל הארץ, אמרתי: בואו, תגיעו, כל גוף שרוצה יכול לפנות ולהגיש תלמידים.

יהודה גליק: עם כל הכבוד, כמות הגופים הדתיים שבאו הייתה פי כמה וכמה מכמות.

יהודה גליק: והלכתי והתחננתי: הלכתי ל"עלמא" ו"לבינה", עבדתי עם - - - שהיה קודמך לפני כמה שנים ב"פנים", שעסק עם כל הגופים הפלורליסטיים, והתחננתי, ועם כל הכבוד, כמות הגופים שעסקו בזהות יהודית בתחום הזה בקרב החילונים היה קטן יותר.

יהודה גליק: אני מזמין ומתחנן.

יהודה גליק: אני שמח, אגב, שבשנים האחרונות יש התחדשות ויש יותר גופים שמעוניינים ויש יותר גופים שפועלים בתחום הזה וכן צריך לברך את זה וצריך לברך על זה, אבל כל תפקידו, וכן, זה תפקידו של המנהל, ואם המנהל לא בסדר, אז זה כן תפקידם של ההורים לפקח.

סתיו שפיר: תודה.

יהודה גליק: תודה.

סתיו שפיר: חבר הכנסת יהודה גליק, תודה רבה.

סתיו שפיר: תודה רבה על - - -

<בן לב קדש: אולי להכיר בכך שהחילונים רוצים ללמוד עוד דברים חוץ מתנ"ך.

יהודה גליק: מצוין, גם זה נהדר.

יהודה גליק: מה הבעיה?

יהודה גליק: מעולה.

<בת שבע אלקובי: אני מרמת השרון.

סתיו שפיר: יש לך 30 שניות.

<בת שבע אלקובי: דיברנו פה על תכנים.

<בת שבע אלקובי: אני מחזיקה פה מספר דפים שעמותות שונות העבירו בבתי ספר ברמת השרון.

<בת שבע אלקובי: אני לא בטוחה שזה עבר את אישורי משרד החינוך, ואני מוכנה גם להראות לכם את זה.

יהודה גליק: הם אמרו שהם לא מפקחים על עמותות.

סתיו שפיר: את יכולה לתת לנו דוגמה אחת?

<בת שבע אלקובי: מדרשת יהב - - -

יהודה גליק: עמותות, זה עמותות.

יהודה גליק: הם אמרו שהם לא מפקחים על עמותות.

יהודה גליק: זה מה שהם אמרו.

<בת שבע אלקובי: לא, הם טענו שיש פיקוח.

<קריאה: לא, לא אמרו - - -

<קריאה: לא, לא - - -

<קריאה: לא - - -

סתיו שפיר: הם אמרו שאין להם פיקוח.

<בת שבע אלקובי: הם אמרו שאין פיקוח.

<בת שבע אלקובי: על גני ילדים גם אין לכם פיקוח?

<מיכל עוז ארי: יש פיקוח.

<בת שבע אלקובי: יש פיקוח על גני ילדים?

<מיכל עוז ארי: בגני ילדים לא נכנסת תכנית בלי מפקחת.

<בת שבע אלקובי: בבקשה, גני ילדים, בסדר?

<בת שבע אלקובי: לא בתי ספר.

<מירי מילשטיין: אבל הוא אומר שאין פיקוח.

<מירי מילשטיין: הוא - - - לך עכשיו: אין פיקוח.

<בת שבע אלקובי: לא.

<בת שבע אלקובי: גנים, כעת היא אומרת שיש פיקוח.

<מיכל עוז ארי: לגנים לא נכנסת תכנית בלי - - -.

<מיכל עוז ארי: בבקשה.

<בת שבע אלקובי: בבקשה, גנים, קייטנה - - -

<קריאה: - - -

<בן לב קדש: חב"ד נכנסים כל הזמן.

<בן לב קדש: האם באמת יש פיקוח על הדבר הזה?

<קריאה: כן.

<מיכל עוז ארי: כן.

<קריאה: כן?

<קריאות: - - -

<בן לב קדש: הפיקוח - - -

<קריאה: לא פיקוח אמיתי, אולי פיקוח תיאורטי.

<קריאה: ואיך ילד בן שלוש אמור לדעת שזה לא המורה שלו או לא הגננת שלו?

<קריאה: - - -

<בת שבע אלקובי: גנים - - - קייטנה, ילדים בני ארבע-חמש, במסגרת סביב העולם – זה היה בשנה שעברה בקייטנה של העירייה – מקבלים סיפור של פינוקיו.

<בת שבע אלקובי: אולי חלקכם כבר שמעתם על זה.

<בת שבע אלקובי: והפיה אומרת לו: כל הכבוד פינוקיו, אתה ילד טוב, עוזר לאביך ולומד תורה.

<בת שבע אלקובי: על כך אברך אותך.

<בת שבע אלקובי: אני למדתי את סיפור פינוקיו, העברתי אותו לילדים שלי, לא זוכרת שפינוקיו למד תורה.

<בת שבע אלקובי: זה עבר פיקוח של משרד החינוך?

<בת שבע אלקובי: זה עבר פיקוח של משרד החינוך?

<בת שבע אלקובי: אני לא בטוחה אם ככה.

סתיו שפיר: במשפט.

<ניצן וייסברג: אני רוצה להגיד: הסיפור הזה שכאילו הציבור החילוני הפקיר את הנושא של הזהות היהודית, הוא משהו שאותי אישית ממש פוגע בי.

<ניצן וייסברג: יש דבר כזה.

<ניצן וייסברג: זאת אומרת, עולם החינוך מתחלק לשניים.

<ניצן וייסברג: יש חינוך שהוא סמכותני במהותו, שגורס שאם לא מחנכים לזהות, ילדים לא מפתחים אותה.

<ניצן וייסברג: ויש חינוך פרוגרסיבי שאומר שאם נותנים לילדים סביבה בטוחה וגירויים תואמי גיל, אז ילדים ייפתחו את הזהות שלהם.

<ניצן וייסברג: וזה משהו מהותי.

<ניצן וייסברג: זה משהו מהותי.

<קריאה: - - -

יהודה גליק: אז את לא הבנת מה שאני אמרתי.

<ניצן וייסברג: אני הבנתי בדיוק מה שאתה אמרת.

יהודה גליק: לא, לא, ממש לא הבנת.

יהודה גליק: זה לא נכון.

יהודה גליק: אמרתי שכשהקימו עמותות, כמו שיש עמותות לכל תחום שיש, עמותות של זהות - - -

<ניצן וייסברג: אין לנו צורך מכיוון שאנחנו מאמינים שחינוך ממלכתי יכול לתת לילדים.

יהודה גליק: - - -

סתיו שפיר: חבר'ה, זה לא.

סתיו שפיר: אני מצטערת, זה לא הדיון.

סתיו שפיר: חבר'ה, אני מצטערת.

סתיו שפיר: אני נאלצת לסכם כי אני כבר ממש מאחרת בעצמי לדיון בסיעה, ואני מבטיחה לכם שאחרי שאנחנו נקבל פה עוד תשובות אנחנו נקיים על זה דיון המשך, גם אם זה יהיה בתוך הפגרה.

סתיו שפיר: אני רוצה להבהיר על מה הדיון ועל מה לא, ובאמת אני גם איעזר בדברים החשובים מאוד שאמר פה מר יותם ברום קודם מעמותת "פנים".

סתיו שפיר: הדיון שאנחנו קיימנו פה הוא דיון בעד היהדות שכולנו מכירים ואוהבים ובעד המסורת היהודית ובעד קבלת כל הזרמים ביהדות, והעדויות שאנחנו שומעים פה מהורים הם נגד תעמולה פוליטית ושטיפת מוח שמבוססת על הפחדה בהרבה מאוד מהפעמים.

סתיו שפיר: זה הבעד וזה הנגד.

סתיו שפיר: לא לבלבל בין הנושאים האלה בשום פנים - - -

יהודה גליק: כן, רק שעל הנושא הפוליטי לא הוכח פה שום דבר.

יהודה גליק: טענו פה טענות.

יהודה גליק: אם יש טענה מוכחת על פוליטיקאי, צריך להפנות אותו - - -

סתיו שפיר: הטענות דווקא יותר - - - ואני אחשוב עליהן.

יהודה גליק: כל הטענות שדיברו פה על פוליטיקה היו טענות מהבטן.

יהודה גליק: לא היו טענות - - -

סתיו שפיר: לא מהבטן.

סתיו שפיר: תקרא את הדו"ח - - -

יהודה גליק: מאה אחוז.

יהודה גליק: אז אם יש איזשהו - - -

סתיו שפיר: חבר הכנסת יהודה גליק, אתה יודע, אתה אדם כל כך רציני ואני באמת כל כך מעריכה אותך - - -

יהודה גליק: אבל כל הטענות על פוליטיקה - - - עמותה שהיא עמותה פוליטית.

סתיו שפיר: אבל זה מדובר פה שחור על גבי לבן.

סתיו שפיר: תקרא - - -

יהודה גליק: אז הבנתי, מאה אחוז.

יהודה גליק: תגישי אותם, תגישי אותם.

יהודה גליק: אני אצטרף איתך לטענה.

סתיו שפיר: זה מה שיקרה.

יהודה גליק: אני לא בבית היהודי ולא באף מפלגה, לא שייך לאף מפלגה.

יהודה גליק: אם יש טענות על כניסת פוליטיקה, אז בבקשה - - -

סתיו שפיר: לגבי הטענות של - - -

<בן לב קדש: איך אפשר להפריד?

<בן לב קדש: במכון המקדש אפשר להפריד בין - - -?

סתיו שפיר: אז זה הבעד והנגד של הדיון הזה ואני מצטרפת לדברים.

סתיו שפיר: הניסיון להציב את זה כאילו יש פה ציבור שהוא נגד היהדות וציבור שהוא בעד היהדות, זה הסתה והפרדה ועוד ועוד מגזריות בתוך החברה הישראלית - - - כל כך הרבה מזה, וזה לא צריך להיות.

סתיו שפיר: והבסיס הנוסף לסיפור הזה זה שכל העניין ממומן מכספי המיסים של אזרחי מדינת ישראל, והמספרים עד עכשיו פשוט לא היו חשופים, ואת הדבר הזה חייבים להסביר.

סתיו שפיר: זאת לא הדתה, זו תעמולה פוליטית – זה מה שקורה פה.

סתיו שפיר: שמשתמשת בדת כדי לממש אותה.

סתיו שפיר: אני רוצה רגע רק לגעת לסיכום בנושא של הפיקוח.

סתיו שפיר: אומרים פה נציגי משרד החינוך: אין עדיין פיקוח, אנחנו בתהליך.

סתיו שפיר: קראנו למנהלים לבוא ולהביא לידיעתנו את מה שקורה.

סתיו שפיר: יצאו פה, אני רואה עכשיו, כמה נציגים ממשרד החינוך.

סתיו שפיר: אני שמעתי את היעדר הפיקוח הזה, והאמת שזה נשמע לי מאוד מפתיע.

סתיו שפיר: מאז תחילת הקדנציה של שר החינוך בתפקידו, כבר ראיתי כל כך הרבה פעמים שהוא איים בסגירת, בפיטורים של כל מיני אנשים, בזריקה של מנהלי בתי ספר, עשה כותרות שלמות על זה שנכנסה איזו עמותה שלא מצאה חן בעיניו לאיזה בית ספר נידח איפשהו, ואת הדבר הזה הוא איכשהו גם שם אליו לב וגם הלך ודיבר עליו בכל דרך אפשרית או אם זה להסתכל על ספר לימוד שלא מצא חן בעיניו או אם זו הצגה שלא מצאה חן בעיניו.

סתיו שפיר: לפרטים הקטנים הוא ממש יודע להיכנס, אבל איכשהו לנושא הזה, שעמותות, שפעילים שלו בבית היהודי מפעילים אותם בתוך בתי ספר – זה חמק מעיניו.

סתיו שפיר: משרד החינוך לא מפקח.

סתיו שפיר: אז בואו נזיז רגע את הבדיחה הזאת של חוסר פיקוח.

סתיו שפיר: יש פיקוח אחרי הדברים שרוצים לפקח אחריהם ולפקח עליהם, - -

<יוסף הירש: עם דו"ח מבקר המדינה על - - - זה כאוס.

סתיו שפיר: - - אבל פיקוח על עמותות פוליטיות של הבית היהודי בתוך בתי ספר – איכשהו זה חמק מעיניו של משרד החינוך.

סתיו שפיר: וזה נשמע לי מאוד-מאוד תמוה.

סתיו שפיר: העמותות האלה נכנסות ומעבירות, וזה בהמשך לדברים שאמרת, חבר הכנסת יהודה גליק.

סתיו שפיר: לא מדובר פה בפעילות לא פורמלית אחרי שעות בית הספר.

סתיו שפיר: תנועת נוער – אני בחרתי ללכת לתנועת נוער.

סתיו שפיר: אגב, אני גם בחרתי באופן אישי ללכת וללמוד יהדות במסגרת חינוך בלתי פורמלי אחרי שעות הלימודים.

סתיו שפיר: בחירה אישית שלי.

סתיו שפיר: ההורים יכולים לבחור.

סתיו שפיר: אגב, תנועות נוער זה גם מתחיל מכיתה ד' בדרך כלל ולא מגיל הגן.

סתיו שפיר: זו בחירה של הילדים ושל ההורים.

סתיו שפיר: עמותות שרוצות לפעול בחינוך הבלתי פורמלי – בבקשה.

סתיו שפיר: אדרבה.

סתיו שפיר: בחירה.

סתיו שפיר: זו בחירה חופשית.

סתיו שפיר: אבל עמותות שנכנסות ומעבירות שעות לימוד במהלך שעות היום שבהן ההורים אמורים להיות בטוחים ושלווים בכך שמערכת החינוך מפקחת ויודעת מה קורה, אבל המערכת לא מפקחת ולא יודעת מה קורה.

סתיו שפיר: זאת בעיה מאוד-מאוד חמורה, ובזה מדובר.

יהודה גליק: על "אור ירוק" את אומרת אותו דבר?

יהודה גליק: את מוכנה שעמותת "אור ירוק" תפעל בבית הספר?

יהודה גליק: לא.

סתיו שפיר: כל דבר צריך בפיקוח.

יהודה גליק: כל דבר?

סתיו שפיר: כל דבר.

סתיו שפיר: בוודאי.

סתיו שפיר: אני בעד "אור ירוק" וכל דבר צריך להיות בפיקוח, זה לא קשור.

סתיו שפיר: משרד החינוך צריך לדעת מה יש שם.

סתיו שפיר: התשובות האלה שלא יודעים ולא שמענו – מאוד-מאוד מוזרות.

סתיו שפיר: גם התשובות לגבי "לא קיבלנו שום תלונות".

סתיו שפיר: משרד החינוך, בבקשה, תיכנסו לעמוד הפייסבוק של השר שלכם, תראו כמה תלונות מהורים ובאלפים שהגיעו.

סתיו שפיר: כמו שאני כחברת כנסת קיבלתי כל כך הרבה תלונות מהורים, מאוד-מאוד תמוה אם משרד החינוך לא קיבל את התלונות האלה, בטח כשאתם מכותבים לחלק מהתלונות האלה ישירות.

סתיו שפיר: אז גם את זה אני מבקשת מכם לברר לפני, ואז אולי תחזרו בכם מהתשובה שנתתם לנו כאן – יכול להיות שהן אחרות.

סתיו שפיר: גם התשובה שאמרו פה הנציגים המשפטים לגבי עמותות פוליטיות.

סתיו שפיר: אני פירטתי לכם חלק מהדוגמאות שנמצאו בתוך הדו"ח של מולד.

סתיו שפיר: גם ציטטתי בפניכם מכתב שנכתב ב-2015 על ידי חברי הכנסת בצלאל סמוטריץ', אבי וורצמן והשר אורי אריאל על אותן עמותות ואותם גרעינים.

סתיו שפיר: לדבר על זה שאין שם זיקה פוליטית, זה מגוחך.

סתיו שפיר: הממצאים נמצאים על השולחן.

<יוסף הירש: יש דו"ח של מבקר המדינה.

סתיו שפיר: וזה נמצא בדו"ח מבקר המדינה, כמובן.

סתיו שפיר: אני מבקשת מכם גם על הדבר הזה לענות לנו בכתב בצורה מפורשת, כי לא שמענו על זה תשובות.

סתיו שפיר: ממשרד החקלאות ופיתוח הכפר אנחנו רוצים לקבל הסבר עד מחר מהי עבודת המטה שנעשתה לקראת אישור הפטור ממכרז על סך שני מיליון שקלים מ-matching לעמותת זהות.

סתיו שפיר: אני - - - קצת בצחוק אם ה-matching מגיע ממשרד החינוך לעמותה הזאת.

סתיו שפיר: וכמובן זה לא, זה אסור.

<יותם ברום: אולי זו הסיבה לביטול – שהם לא מצאו matching.

סתיו שפיר: שמענו עכשיו מנציג משרד החקלאות ופיתוח הכפר שברגע האחרון אגף החשב הכללי עצר את ההתקשרות המפוקפקת הזאת, אך בדיוק באותה מידה הכסף היה יכול לעבור, כמו שראינו בעשרות פעמים ודוגמאות אחרות.

סתיו שפיר: איך קשורה עמותה לחינוך יהודי ללימודי חקלאות ועבודת אדמה?

סתיו שפיר: את זה גם נבקש לקבל ומה קרה שם.

סתיו שפיר: וגם על המסמך הזה שיחתום בבקשה מנכ"ל המשרד, שהוא חתום על הפטור ממכרז; ונבקש ממשרד החינוך את כל רשימת העמותות שמפעילות את התכניות החיצוניות במערכת החינוך ומה הזהות של אותם ארגונים, מה התכנים, את מה הם מלמדים.

סתיו שפיר: השאלות שביקשתי ממך קודם.

סתיו שפיר: מתוך 2,000 התכניות, מי קיבלו הכי הרבה זמן במה בתוך בתי הספר והגנים ואיזה תכנים הן מעבירות?

<מיכל עוז ארי: אמרתי לך - - - בתהליך שעדיין אין אותו.

סתיו שפיר: אבל אמרת שיש לך את זה במאגר.

<מיטל להבי: לפי הכסף – כמה - - -

<מיכל עוז ארי: יש במאגר, איזה תכניות פועלות - - - ואת זה אמרתי לך - - -

סתיו שפיר: וכמה הן פועלות?

סתיו שפיר: כמה שעות הן מעבירות?

סתיו שפיר: איזה תכניות פועלות?

סתיו שפיר: כמה שעות לימוד?

סתיו שפיר: תעבירו לי את 200 התכניות שפועלות הכי הרבה.

סתיו שפיר: הכי הרבה שעות לימוד הן מקבלות ואיפה הן נמצאות.

סתיו שפיר: שאלתי גם איזה תכניות לימוד חילוניות מעבירות תכנים פלורליסטיים בתוך בתי ספר דתיים.

סתיו שפיר: גם על זה אני מבקשת מכם תשובה.

סתיו שפיר: עד שאתם לא מפקחים על מה קורה בעמותות האלה, אני בתור – אני עוד לא הורה, אבל בתור הורה הייתי מאוד-מאוד מודאגת לדעת שהילדים שלי עוברים תכנים שמשרד החינוך לא מפקח עליהם.

סתיו שפיר: עד שתסיימו את תהליך הבירור, הוועדה קוראת לכם להוציא את העמותות האלה מבתי הספר ומהגנים ולתת למורים ולמורות בישראל, שהוכשרו לכך במשך הרבה מאוד שנים ועובדים מאוד קשה בשביל זה, להעביר את התכנים המקצועיים שמשרד החינוך בוחר להעביר.

סתיו שפיר: תודה רבה לכולם, במיוחד להורים שהצטרפו לכאן, ול"פנים" ולפורום החילוני ולמולד, על התחקיר המאוד מאוד חשוב שעשיתם ושהצפתם בשבועות האחרונים.

סתיו שפיר: תודה רבה.