ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 238, 2017-10-24 10:00

אברהם נגוסה: כבוד ראש הממשלה, חבר הכנסת בנימין נתניהו, כבוד יושב ראש הכנסת, הוא צריך להצטרף אלינו עוד מעט, וכבוד חבר הכנסת יצחק הרצוג, יושב ראש האופוזיציה וחבר ועדה, כבוד שרת העלייה והקליטה, חברת הכנסת סופה לנדבר, חבריי חברי הכנסת, יושב ראש הנהלת הסוכנות היהודית, מר נתן שרנסקי, יושב ראש ההסתדרות הציונית העולמית, מר אברהם דובדבני, מנכ"ל משרד העלייה והקליטה, מר אלכס קושניר, וקהל נכבד.

אברהם נגוסה: אנחנו היום כבר שנה שנייה חוגגים את יום העלייה לאחר שנחקק חוק יום העלייה בקדנציה הזו בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים להגיד גם ברוכים הבאים לעולים החדשים שהצטרפו אלינו השנה, 21,928 עולים חדשים הצטרפו מ-1 בינואר למדינת ישראל.

אברהם נגוסה: זו הפעם הראשונה שהם חוגגים את יום העלייה איתנו.

אברהם נגוסה: השתתפות המכובדים בישיבה היום מוכיחה יותר מאלף מילים עד כמה חשובה העלייה למדינת ישראל, לעם היהודי ולבכירי הנהגת המדינה.

אברהם נגוסה: עלייה היא נכס למדינת ישראל וליהדות התפוצות.

אברהם נגוסה: השנה נציין 70 שנה למדינת ישראל.

אברהם נגוסה: אוכלוסיית המדינה גדלה, מ-600,000 עם קום המדינה הגענו ל-6 מיליון יהודים בישראל כיום.

אברהם נגוסה: זאת במידה רבה בזכות העלייה שתרמה גידול של כ-3 מיליון עולים שהגיעו למדינת ישראל.

אברהם נגוסה: העלייה תרמה תרומה נכבדה לכלכלת המדינה, לתרבותה ולהישגיה בכל התחומים.

אברהם נגוסה: מדינת ישראל היום היא מעצמה בינלאומית, מדינת ישראל היא אור לגויים בזכות מדיניות הממשלה, שראש הממשלה מוביל, ובזכות ביקוריו במדינות רבות בעולם מגיעים למדינת ישראל מנהיגים רבים ללמוד מהישגיה בתחומים הטכנולוגיים, הרפואיים, הסייבר, החקלאות, המים, האנרגיה הסולרית, היזמות, החדשנות ועוד ועוד.

אברהם נגוסה: מדינת ישראל ראויה לשבחים על קליטת העלייה במדינת ישראל מאז הקמתה.

אברהם נגוסה: אחדים מהעולים הצליחו להגיע לעמדת המנהיגות במדינה, כדוגמת יושב ראש הכנסת, שרים וחברי הכנסת בעבר ובהווה, מדינת ישראל הופכת את העולים החדשים למנהיגי המדינה.

אברהם נגוסה: לאהוב את העולה ואת העלייה, זה מה שיחזק אותנו כמדינה יהודית ודמוקרטית בארץ ישראל.

אברהם נגוסה: אני קורא לכולם לייחד השנה את יום העלייה לנושא ואהבת את העולה כמוך, על בסיס הפסוק 'ואהבת לרעך כמוך'.

אברהם נגוסה: באמירה הזו אני מתכוון שמשרדי הממשלה, המוסדות הלאומיים והרשויות המקומיות יחבקו את העולים, ישתפו פעולה ביתר שאת עם ארגוני העולים המגשרים בין העולים לבין המוסדות, זאת על מנת לקדם את שילובם המיטבי בחברה הישראלית.

אברהם נגוסה: אין לי ספק שצעד זה ישפר את מיצוי הזכויות של העולים, מיצוי הזכויות יקל על שילובם של העולים בכל התחומים וכמובן יעודד את המשך העלייה מארבע כנפות תבל.

אברהם נגוסה: הרשו לי להודות ביום חשוב זה לכל העוסקים בעלייה ובקליטה ולראש הממשלה המוביל את מדיניות הקליטה ולשרת העלייה והקליטה וכן ליתר משרדי הממשלה, המוסדות הלאומיים, הרשויות המקומיות וארגוני העולים העוסקים בעבודת הקודש.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני מתכבד להזמין את כבוד ראש הממשלה לברך אותנו ביום החשוב הזה ואני מאוד מודה לך, אדוני ראש הממשלה, על נוכחותך ביום המיוחד הזה.

אברהם נגוסה: תודה.

בנימין נתניהו: תודה לך, ד"ר אברהם נגוסה, על העבודה החשובה שאתה עושה בראשות הוועדה הזו, על ייזום החוק, על הציבור המכובד שהבאת הנה היום, עם שרת העלייה והקליטה, סופה לנדבר, וחברי הכנסת וראשי המוסדות הלאומיים שלנו וכל מי שעוסק כאן בהעלאת בני ובנות עמנו ארצה, קודם כל שאו ברכה.

בנימין נתניהו: העלייה היא חשובה, היום הזה הוא חשוב.

בנימין נתניהו: העלייה חשובה לי וחשובה לעמנו והיא חשובה לעתיד מדינתנו, זה לא דבר חדש.

בנימין נתניהו: אנחנו מציינים עכשיו 120 שנה להקמת התנועה הציונית ומאז לידתה נושא העלייה תמיד היה בראש רשימת העדיפויות שלנו, ביסוד הציונות עומד חזון שיבת ציון.

בנימין נתניהו: הרצל הגדיר את זה כך, הוא אמר 'קראנו בכל הדורות לשנה הבאה בירושלים וכעת הגיעה השעה להראות שבידינו להפוך את החלום לרעיון בהיר כצהריים'.

בנימין נתניהו: נקווה שנוכל לממש את זה.

בנימין נתניהו: בשביל זה קמה התנועה, שיבת ציון, הוא הקים את המוסדות המעשיים כדי לממש ולהגשים את הרעיון הזה שהוא הגדיר ככל כך יישומי ומרכזי בתוחלת הציונית.

בנימין נתניהו: צריך להגיד שהעלייה היא עתיקה, היא בערך 4,000 שנה, 3,800 שנה, העולה הראשון היה אברהם אבינו, ודאי.

בנימין נתניהו: אנחנו הולכים לקרוא את פרשת לך לך ועלה, עלה מארץ חרן וכמובן מעשה אבות סימן לבנים והעלייה מכל הגלויות נרשמה לאורך כל תולדותינו ללא הפסקה, לפעמים בקילוחים דקים ולפעמים בשטף גדול.

בנימין נתניהו: גלי העלייה בדורות האחרונים ביססו את הכוח המדיני שלנו, הביטחוני והכלכלי, ביססו את מדינת ישראל.

בנימין נתניהו: אי אפשר לדמיין את עלייתה של הציונות, מימושה למדינה ואחר כך ביסוס המדינה ועכשיו הפריחה של המדינה, בלי העלייה זה היה בלתי אפשרי.

בנימין נתניהו: בזכות העולים ניתנה לנו היכולת להכות שורש בארצנו, לכונן את עצמאותנו לפני 70 שנה, אבל דרכנו לא הייתה קלה.

בנימין נתניהו: לפני הקמת המדינה השלטון הזר הערים קשיים גדולים מאוד על העלייה.

בנימין נתניהו: יש דבר אחד שהאויבים שלנו ניסו למנוע וזה את העלייה, הם פעלו בכל הדרך.

בנימין נתניהו: בספר הלבן, בלחץ שהם הפעילו על השלטונות הבריטיים, בלחץ שהופעל גם לפני השלטון הבריטי ולכן בשלב מסוים ננעלו שערי הארץ, וסיסמת המאבק הייתה, ומעניין מאוד לראות מה הייתה סיסמת המאבק, 'עלייה חופשית, מדינה עברית'.

בנימין נתניהו: אנחנו ניהלנו מאבק עיקש, מעפילים גורשו מן הארץ, אבל בסוף ניצחנו ומדינת ישראל הפכה לביתם של כל יהודי העולם.

בנימין נתניהו: כל מי שחפץ לעלות לארץ ישראל, למדינת ישראל, יכול לעשות זאת.

בנימין נתניהו: זה מהפך באלפי שנות נדודים ותלישות של עמנו.

בנימין נתניהו: העלייה ההמונית בראשית ימי המדינה הייתה מפעל קליטה אדיר, האוכלוסייה היהודית הכפילה את עצמה מבערך 650,000 ב-1948, תוך כמה שנים היא הכפילה את עצמה ל-1,300,000 וזה הצריך מאמץ יוצא דופן, מאמץ לאומי גדול בתנאים של מחסור ומצוקה.

בנימין נתניהו: התל"ג שלנו היה קטנטן, הוא היה בערך 2% ממה שהוא היום, אפילו פחות, והיה כאן צורך לקלוט כפליים אוכלוסייה בכמה שנים.

בנימין נתניהו: ובכן המאמץ הזה היה גדול מאוד, עשו הרבה דברים, מטבע הדברים נעשו גם טעויות, לא יכול להיות אחרת, אבל בראייה כוללת עמדנו בכבוד במשימה הזאת.

בנימין נתניהו: עליית שארית הפליטה מאירופה, עליית יוצאי ארצות האיסלם, שתי העליות הגדולות האלה העניקו תוספת כוח כבירה למדינת ישראל הקטנה בהתיישבות בספר, בביטחון, בחיזוק המשק, בניהול התרבות.

בנימין נתניהו: בד בבד לא הפסקנו להילחם למען קהילות יהודיות במצוקה שנמנעה מהן הזכות, זכות היציאה והעלייה לישראל ובסופו של מאבק עיקש הקריאה 'שלח את עמי' נשאה פירות.

בנימין נתניהו: הייתה לי הזכות להשתתף במאבק הזה, לתרום לבואן של העליות החשובות, הן מברית המועצות לשעבר, הן מאתיופיה.

בנימין נתניהו: כציר ישראל בוושינגטון ואחר כך כשגריר באו"ם לקחתי חלק במאבק בינלאומי קשה, במתן היתרי יציאה ליהודי ברית המועצות.

בנימין נתניהו: הזכרתי את ארצות הברית משום שהיה לה תפקיד חשוב מאוד במהלך הזה, זה היה המנוף העיקרי על ברית המועצות, אבל צריך להבין שגם שם היו מאבקים כי הממשל האמריקאי, ממש רייגן, שהיה ממשל אוהד מאוד, רצה לאפשר קודם כל שיהודים ייצאו כפליטים לארצות הברית ואחר כך יגיעו, ואנחנו אמרנו ש'הם אינם פליטים, יש להם בית, הנה הבית, הבית הוא מדינת ישראל'.

בנימין נתניהו: ועל כן בסוף הוכרע המאבק הזה וזה שינה את פני המדינה מבחינה דמוגרפית, מבחינה כלכלית, מבחינה טכנולוגית, מהרבה בחינות.

בנימין נתניהו: באותה מידה אני השתתפתי, הייתה לי זכות גדולה מאוד, לעבוד לאחרונה עם הנשיא פוטין כדי להבטיח מתן פנסיות לעולי חבר המדינות שעבדו ברוסיה בטרם בואם ארצה.

בנימין נתניהו: ניהלנו וכמה וכמה שיחות בעניין ובסוף הדבר הזה הושג.

בנימין נתניהו: אני חושב שזה עושה צדק יסודי.

בנימין נתניהו: ועכשיו הייתה לי גם זכות שנייה, גדולה - - -

קסניה סבטלובה: - - -

אברהם נגוסה: סליחה, חברת הכנסת, אנחנו נמצאים ביום חגיגי - - -

בנימין נתניהו: תן לחמיצות לעבוד.

בנימין נתניהו: כראש הממשלה - - -

אברהם נגוסה: חברת הכנסת, אמנם את חברת ועדה, אבל - - -

בנימין נתניהו: אני רוצה להציע לך, תהיי חמוצה בחן.

בנימין נתניהו: אני מציע את זה גם לחמוצים, תהיו חמוצים בחן.

בנימין נתניהו: כראש הממשלה הייתה לי הזכות להעלות בכמה גלים את שארית הקהילה האתיופית.

בנימין נתניהו: אני גם עומד בראש ועדה בין משרדית שעושה עבודה מאוד משמעותית, שיטתית, כל כמה שבועות נפגשים, עוברים סעיפים.

בנימין נתניהו: קודם כל היחס של המשטרה, פעולה גדולה מאוד שנעשתה, דיור, בכל הפעולות אנחנו עושים כדי לאפשר את השילוב של יוצאי הקהילה האתיופית, העלייה האתיופית, בחברה הישראלית ואני מוכרח להגיד שזה בעיניי משימת קודש ולכן אני מקדיש לזה את הזמן ומוודא, אולי זה החשוב ביותר, לוודא את הביצוע של המשרדים.

בנימין נתניהו: בשנים האחרונות מורגש שינוי גדול ביחס לסיבות העלייה.

בנימין נתניהו: אם בעבר רבים ביקשו, מעבר לשאלת הציונות הבסיסית, שהיא תמיד הרובד המנחה, אבל מעבר לזה תמיד היה גם מניע נוסף, כי רבים ביקשו להגיע לישראל מחמת מצוקה בארצות המוצא, זאת אומרת היה להם רע שם והיום רבים באים כי טוב להם כאן.

בנימין נתניהו: עוצמתה של המדינה, ההישגים הבולטים, בכלכלה, בחדשנות הטכנולוגיות, בכל שאר התנופה, סימני התנופה שאנחנו רואים סביבנו, כל אלה הופכים את ישראל למגנט אדיר שמושך רבבות עולים מכל קצות התבל, מצרפת, מרוסיה, מאוקראינה, מאמריקה הלטינית ואני חייב להגיד לכם שגם מאמריקה הצפונית, באים לישראל כמדינה מתקדמת.

בנימין נתניהו: היא כבר לא מדינה מתפתחת, היא מדינה מפותחת, התל"ג לנפש שלנו עובר בהדרגה את כל המדינות שגובלות בים התיכון, אנחנו עדיין אחרי צרפת, אבל ההערכה שלי שאנחנו נסגור גם את הפער הזה, ובוודאי הרבה יותר גדול ממדינות רבות בהרבה הרבה מקומות בעולם.

בנימין נתניהו: הממשלה תמשיך להשקיע בעידוד עולים להגיע לישראל והעמדת התנאים הדרושים לקליטתם.

בנימין נתניהו: אני אתן דוגמה אחת, אנחנו מטפלים בהורדת חסמים מקצועיים שתקל על קבלה של רישיון עבודה במקצועות נדרשים.

בנימין נתניהו: זו תופעה מיוחדת עם יוצאי צרפת שהם מוסמכים בארצם, הם מוסמכים ברפואה או ברוקחות ובנושאים אחרים והם אינם יכולים להתקבל, בגלל הבירוקרטיה שלנו, לעבוד כאן בארץ.

בנימין נתניהו: אז הם בעצם עובדים בצרפת מיום ראשון עד יום חמישי ואחר כך עולים על מטוסים ובאים הנה לסוף שבוע.

בנימין נתניהו: זה לא שהם רוצים את זה, הם רוצים את ההיפך, הם רוצים להיות מסוגלים לעבוד ברישוי, בסמכות, פה, ואנחנו מטפלים בנושא הזה.

בנימין נתניהו: אני חושב שזה דבר אלמנטרי שצריך לעשות, להבטיח את אפשרות הפרנסה שלהם בארץ, כדי לחזק את הבסיס הכלכלי של העולים.

בנימין נתניהו: אני חושב שהעלייה מייצגת דבר מאוד מאוד עמוק.

בנימין נתניהו: זה חזון קיבוץ גלויות, זה המקום שבו יהודים הולכים גאים, מקום שהם הולכים בכל מקום והם רואים כל אתר ואתר והם יודעים שזה שלנו, זה חלק מההיסטוריה שלנו, חלק מהארץ שלנו, שבה נצרבה הזהות שלנו, שאליה חלמנו לחזור וזה לא משנה אם הייתם בערבות סיביר או בערבות אתיופיה.

בנימין נתניהו: שבטים שבטים של עם ישראל שנצרו את זכר ציון ובתלאות אין קץ ובמסירות אין קץ שמרו את הרעיון של שיבת ציון והנה אנחנו מממשים את זה.

בנימין נתניהו: זו זכות גדולה.

בנימין נתניהו: לכן העבודה שאתם עושים כאן בוועדה היא מלאכת קודש וראויה לכל ברכה.

בנימין נתניהו: שאו ברכה.

בנימין נתניהו: אני יכול להגיד לכם אולי בשתי מילים מה אנחנו רוצים שאתם תעשו, עלו והצליחו.

בנימין נתניהו: תודה רבה לכם.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני מזמין את יושב ראש האופוזיציה, חבר הכנסת יצחק הרצוג, חבר ועדה, לברך את היום הזה.

יצחק הרצוג: אני אשא דברים בשם החמוצים, חמוצים ששואלים שאלות אמיתיות בוועדה כזאת שתפקידה לפקח על עבודת הכנסת.

יצחק הרצוג: ראשית אני שמח וגאה להיות חבר ועדה ואני רוצה לברך אותך, אדוני יושב ראש הוועדה, ד"ר נגוסה, צוות הוועדה, חברות וחברי הוועדה, חברתי קסניה סבטלובה, אני רוצה לברך את יושב ראש הסוכנות היהודית, מר נתן שרנסקי, יו"ר ההסתדרות הציונית העולמית, אברהם דובדבני, כמובן חברתי, שרת הקליטה סופה לנדבר וכל ארגוני העולים שמיוצגים כאן.

יצחק הרצוג: כולנו עולים, כולנו סיפורים של עלייה, בדורות קודמים ובדור הנוכחי והסיפור של העלייה הוא סיפור עצום, הוא סיפור שמבטא יותר מכול את החזון הציוני במהותו, בעומקו, ברוחו, בעושר ספרותי ותרבותי עצום שמתאר את העלייה, מתאר את העקירה מהבית המקורי, מתאר לעתים בריחה ולעתים עלייה מסודרת, חבלי הקליטה וארץ קשה שקולטת ומזג אוויר קשה, בסביבה קשה, באיומים ביטחוניים ונישוק הקרקע כשנוחתים, ואז בין החלום למציאות של החיים, שהיא מציאות מורכבת, של מדינה עם בירוקרטיה ועם קשיים ועם מתחים עתידיים ועם קבוצות שונות שמתנגשות ותחרות פנימית והצבא וכור ההיתוך ומה לא.

יצחק הרצוג: עלייה זה דבר נפלא, זה עצום, זה אדיר, כל אחד מאיתנו, אני יכול לומר לכם, נכון שאני נחשב ותיק, אבל שני ההורים שלי עלו.

יצחק הרצוג: אבי, חיים הרצוג ז"ל, שהיה נשיא המדינה בעת גל העלייה העצום, גם מחבר העמים וגם מאתיופיה, הוא עלה מאירלנד, והאמא שלי עלתה, ברחה ממצרים ב-1947.

יצחק הרצוג: אז תמיד השורשים המקוריים משפיעים על ההוויה של החיים שלך, זה לא יעזור.

יצחק הרצוג: לכן אני אומר, אני יודע שזו לא המצוקה של היום ולא האתגרים של היום וכל דור ודור יש לו מה לספר ולכל אחד יש פה מה לספר, לכל ישראלי יש מה לספר, אבל העלייה במהותה והקליטה זה הסיפור המייחד את מדינת ישראל כפי שאין לו תקדים בהיסטוריה האנושית.

יצחק הרצוג: אני מדבר עם מנהיגים ועמים וכולם מתקנאים בסיפור הזה, במנוע, באבן השואבת המופלאה הזאת, בתנ"ך, בזיקה לארץ הקודש, בחלום, בכיסופים, בגעגועים, בשלוש התפילות מדי יום ביומו 'לירושלים עירך ברחמים תשוב', כולנו מתבוננים לציון ורוצים להיות כאן.

יצחק הרצוג: אני תמיד אומר את זה לנתן שרנסקי, אני הייתי תלמיד בבית ספר כשהפגנתי למען שחרורו, כשהוא עמד מול האימפריה הסובייטית המרושעת, וגם למענו של יולי אדלשטיין, ולא דמיינתי שיבוא יום ואני אשב איתם באותה כנסת, באותה ממשלה ובכלל במוסדות הלאומיים בשיתוף פעולה.

יצחק הרצוג: וזה מראה אולי יותר מכול שהרוח של העלייה והרוח של הרצון להגיע לארץ היא זו שגוברת.

יצחק הרצוג: אבל מותר גם לשאול שאלות ולהעיר הערות.

יצחק הרצוג: הערה ראשונה בקרב ציבור העולים המזדקן, זה שעלה ללא הון עצמי, כיצד מאפשרים לו מחיה בכבוד.

יצחק הרצוג: אנחנו מעלים את זה בוועדה כל פעם, איך מאפשרים למחיה בכבוד.

יצחק הרצוג: לא רק במזכרים שחותמים עם ממשלות לגבי קבלת הפנסיה, שזה כשלעצמו דבר חשוב, אלא באופן מעשי, האם אפשר ליצור קצבה כזו שתבטיח פרנסה בכבוד למשפחות שעלו מגיל מסוים ומעלה ללא קפיטה, ללא הון עצמי ולאפשר להם מחיה בכבוד.

יצחק הרצוג: זה מייצר גם שכבה של עוני.

יצחק הרצוג: אני יכול לומר כמי שהיה שר הרווחה, זה מייצר שכבה של עוני של ותיקים שמחייבת התמודדות.

יצחק הרצוג: הנושא השני שעולה הרבה מאוד עם יהודי חבר העמים, ומכירים את זה חבריי, זה כמובן נושא הנישואים ונושא הגיור, נושא ענק שלא זז מילימטר.

יצחק הרצוג: לא היה עימות וויכוח בין הממשלה לממסד הרבני כדי לפתור את הבעיה.

יצחק הרצוג: לא היה.

יצחק הרצוג: ואני אומר לכם את זה כנכדו של רב ראשי שקבע שיהודי אתיופיה יהודים הם וקבע שבגיור אפשר גם להקל והיום אף אחד לא בא ומאתגר את הממסד הרבני ומזמין אותו לפה ושואל אותו 'למה אתם לא מוצאים פתרון?'.

יצחק הרצוג: אפשר למצוא פתרון, אפשר להתמודד, אפשר לרצות להתמודד.

יצחק הרצוג: אתם יודעים שהממונה על הגיור במשרד ראש הממשלה, משרד שראש הממשלה ממונה עליו, לא פוגש את הרבנים הראשיים?

יצחק הרצוג: הם לא פוגשים אותו, הם לא מזמינים אותו, הם לא מביאים אותו לדיונים, הם לא משמיעים אותו בבתי הדין.

יצחק הרצוג: קם מכון גיור משותף כחלק מהסדר ועדת נאמן עם שלושה זרמים, מדבר על זה נתן שרנסקי.

יצחק הרצוג: מה עושה הממשלה עם המכון הזה אחר כך?

יצחק הרצוג: האם היא עוזרת ובאה מול הממסד הרבני ואומרת לו 'עכשיו אתה פותר את הבעיה, אנחנו לא מוכנים לחכות לזה יותר'?

יצחק הרצוג: הנושא השלישי זה כמובן סוגיות של צה"ל, לא רק הגיור בצה"ל.

יצחק הרצוג: קבורת חיילים זה נושא שהוא רגיש מאוד, כואב מאוד, שהגיע הזמן להתמודד איתו כמובן, אני מקווה שלא נראה שכול ודמע.

בנימין נתניהו: - - - שהזכרת, הוועדה - - -

יצחק הרצוג: היא דנה, אבל היא לא מביאה פתרון כי אין לנו את הכוח.

יצחק הרצוג: יש לך כבר פתרון?

יצחק הרצוג: נשמח לשמוע.

יצחק הרצוג: אתם תוכלו לדבר על זה.

יצחק הרצוג: אני שאלתי - - -

אברהם נגוסה: חבריי חברי הכנסת - - -

יצחק הרצוג: לך תשאל את המורה שלך, הרב דרוקמן, לך תשאל את פרופ' בני איש שלום, לך תשאל את הרב בני לאו, לך תשאל הרבה אנשים שעוסקים בתחום.

יצחק הרצוג: לך תשאל את נתן שרנסקי.

יצחק הרצוג: והדבר האחרון והוא חשוב מאוד, בנושא שנוגע לעליית יהודי אתיופיה.

יצחק הרצוג: חבר הכנסת נגוסה וחבר הכנסת אמסלם הביאו הסכם עם הממשלה, אבל ההסכם לא מתקדם בקצב הראוי, אנחנו רוצים לראות יותר - - -

אברהם נגוסה: לא, אני רוצה לעדכן אותך.

אברהם נגוסה: מתוך 1,300 שאמורים להגיע הגיעו מעל 800 כבר ועד אמצע דצמבר יגיעו 1,300.

יצחק הרצוג: אשמח לראות אותם.

אברהם נגוסה: נמשיך להעלות גם - - -

יצחק הרצוג: אתה אמרת 9,000.

יצחק הרצוג: זה היה הסכם שאתה התנית.

יצחק הרצוג: אנחנו מכבדים את עליית יהודי אתיופיה - - -

אברהם נגוסה: בואו נהיה מציאותיים.

אברהם נגוסה: בתקופה שלכם סגרתם את זה.

יצחק הרצוג: לא, אנחנו לא סגרנו שום דבר, אל תמציא דברים.

יצחק הרצוג: אדוני היושב ראש, היות שזה יום חגיגי - - -

אברהם נגוסה: בואו לא ניכנס לזה.

אברהם נגוסה: אני מציע לכם לא להיכנס לזה, זה יום של חגיגה.

יצחק הרצוג: אבל אתה מסכים איתי - - -

אברהם נגוסה: אני מוכן לקיים דיון על זה ביום אחר, אבל היום בואו לא נעשה את זה כי זה יום מיוחד שאנחנו חוגגים.

אברהם נגוסה: אני מבקש מכל חברי הכנסת.

יצחק הרצוג: לכן, אדוני היושב ראש, אני רוצה לסיים בזה שנכון שכולנו נסכים שמערכת החינוך צריכה להנחיל את סיפור העלייה באשר הוא, מאין היא באה ולאן היא הולכת ולספר את הסיפור המופלא למען יידע כל ילד בישראל דורי דורות עד דור אחרון את הסיפור המופלא של העלייה לארץ ישראל ולמדינת ישראל.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני רוצה לחדד את העניין הזה.

אברהם נגוסה: היום זה יום מיוחד, אנחנו חוגגים את יום העלייה ולכן אני רוצה להזכיר שוב לחבריי חברי הכנסת, אנחנו יכולים לקיים דיון בקרוב בנושאים שאנחנו יכולים להתווכח.

אברהם נגוסה: המטרה היא כמובן לקדם את נושא העלייה והקליטה, אבל היום אנחנו החלטנו להקדיש את היום הזה ליום של חגיגה ולכן אני מבקש להימנע מהוויכוחים משיקולים פוליטיים.

אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך.

אברהם נגוסה: אני מזמין את שרת העלייה והקליטה, חברת הכנסת סופה לנדבר.

אברהם נגוסה: בבקשה.

סופה לנדבר: רבותיי, חג שמח, יום עלייה במדינת ישראל.

סופה לנדבר: אדוני היושב ראש, ועדת העלייה והקליטה, יושב ראש כנסת ישראל יולי אדלשטיין, יושב ראש הסוכנות היהודית, מר נתן שרנסקי, יושב ראש ההסתדרות הציונית, מר אברהם דובדבני.

סופה לנדבר: מגיע להם מחיאות כפיים.

סופה לנדבר: יושב ראש ועדת העלייה והקליטה לשעבר, יואל רזבוזוב, יושב ראש האופוזיציה, יצחק הרצוג, שרים, חברי כנסת, עמותות, ארגוני מתנדבים, עובדי משרד העלייה והקליטה.

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו יושב ראש הכנסת.

סופה לנדבר: מנכ"ל משרד העלייה והקליטה, יוזם החוק, רוברט אילטוב וחברי הכנסת איתו, גם להם מגיעות מחיאות כפיים.

סופה לנדבר: ואני רוצה להזכיר כאן ארגון שיושב והצליח להביא לכנסת, ליוזמי החוק, את החוק הזה, הארגון נקרא TLV Internationals, מגיע לכם מחיאות כפיים.

סופה לנדבר: רבותיי, היום, בפעם השנייה, אנחנו מציינים בכנסת ישראל את יום העלייה.

סופה לנדבר: ממשלת ישראל, אחרי היוזמים של החוק, החליטה להעביר את החוק הזה ואני מברכת את מדינת ישראל עם עלייה למדינת ישראל, למעלה מ-3 מיליון לא נולדו כאן.

סופה לנדבר: אני היום בבוקר דיברתי עם הנכדות שלי ואחת מהן אמרה, 'אולי תבואי לבית הספר?

סופה לנדבר: צריכים לציין היום יום עלייה'.

סופה לנדבר: אנחנו בבתי ספר של מדינת ישראל מציינים את היום הזה, מציינים את יום העלייה.

סופה לנדבר: רבותיי, העלייה נמשכת.

סופה לנדבר: אתם יודעים כמה היום בבוקר הגיעו עולים?

סופה לנדבר: נתן, אתה יודע?

סופה לנדבר: 250 עולים היום בבוקר נחתו במדינת ישראל ואנחנו ממתינים לעוד 40 מצרפת.

סופה לנדבר: תזכרו תמיד שהעלייה לא מתחילה במדרגות המטוס, העלייה נגמרת בזמן שבן אדם מרגיש 'אני ישראלי'.

סופה לנדבר: בשנים האחרונות אנחנו עוסקים בעידוד עלייה, במפגשים אישיים רחוק לפני שהם מגיעים למדינת ישראל.

סופה לנדבר: אנחנו מכינים אותם לתהליך קליטה במדינת ישראל.

סופה לנדבר: אנחנו למדנו שיש בעיות שפה בתחילת הדרך ואנחנו החלטנו, יחד עם ההסתדרות הציונית, ומרינה קוריטני, תודה על כל הארגון, רק בצרפת עד סוף השנה נפתחות 120 כיתות.

סופה לנדבר: היום 100 ואנחנו מוסיפים, 120 כיתות רק בצרפת.

סופה לנדבר: אתם יודעים כמה תלמידים לומדים שם, רחוק ממדינת ישראל?

סופה לנדבר: 1,600 תלמידים שלומדים את השפה לפני תהליך הקליטה, לפני שמגיעים למדינת ישראל.

סופה לנדבר: אנחנו מקיימים ירידי תעסוקה.

סופה לנדבר: לפני שמגיעים למדינה מכינים אותם, שילמדו איפה הם יעברו תהליך קליטה, באיזה עיר, מי יקבל אותם, איזה פרויקטור, מי עובד מולו במשרד העלייה והקליטה.

סופה לנדבר: אנחנו לוקחים את העולה יד ביד ומלווים אותו ואני חושבת שזה תהליך שלא היה במשך שנים והיום הוא קיים.

סופה לנדבר: אנחנו יחד עם הסוכנות היהודית, עם ההסתדרות הציונית, עם סגני וראשי הערים, עם מעסיקים, מגיעים לכל יריד תעסוקה רחוק ממדינת ישראל ולוקחים את העולה כפרויקט.

סופה לנדבר: כאשר הוא מגיע הוא יודע איפה הוא מתכוון להיות ואיפה הוא יעבוד.

סופה לנדבר: אני חושבת שזה תהליך מאוד מאוד מאוד חשוב.

סופה לנדבר: ציין כאן יושב ראש ועדת העלייה והקליטה מספר עולים שמתחילת השנה נחתו במדינת ישראל.

סופה לנדבר: אני צריכה להגיד שבמשך שנת העבודה הזאת נקלטו בארץ 27,000 עולים חדשים ותושבים חוזרים.

סופה לנדבר: 27,000 עולים חדשים ותושבים חוזרים, מתחילת השנה.

סופה לנדבר: רבותיי, לארגוני העולים, לכולנו, אני רואה בתקופה הזאת חלון הזדמנויות ואסור לפספס אותו ואני אומרת שהמשרד והסוכנות וההסתדרות הציונית וארגונים מעודדי עלייה וחברת אופק ישראלי ורשויות מוניציפליות, מעסיקים, כולנו שותפים בתהליך של עידוד העלייה ותהליך קליטה.

אברהם נגוסה: סליחה, חבריי חברי הכנסת, אני אמרתי קודם וביקשתי, יום מיוחד וחגיגי.

אברהם נגוסה: תפסיקי את הוויכוחים כשהשרה מדברת.

סופה לנדבר: לא שמעתי ויכוחים.

אברהם נגוסה: היו פה ויכוחים.

אברהם נגוסה: ודאי שזה לשם שמים הכול.

אברהם נגוסה: בבקשה, כבוד השרה.

סופה לנדבר: לאחרונה, במאמצים רבים, בתיאום עם משרדי ממשלה אחרים, אנחנו הוספנו להסיר חסמים ברישוי רפואה לסגל רפואה.

סופה לנדבר: כאן נמצאת כיתה שהתחילה לפני כמה שבועות.

סופה לנדבר: הסוכנות היהודית ואנחנו במשרד העלייה והקליטה ובית חולים קפלן, רק לפני כמה ימים רופאים סיימו קורס, 45 רופאים שכבר הצטרפו לבתי חולים של מדינת ישראל.

סופה לנדבר: אני לא מתארת לעצמי מה היה יכול לקרות במערכת הבריאות אם העלייה לא הייתה מביאה לכאן עולים, עולים רופאים, עולים אחים ואחיות.

סופה לנדבר: אנחנו גם לרופאים הוספנו מגן כדי להקל על תהליך קליטתם במדינה, עכשיו גם הוספנו מגן, בתיאום עם משרד הבריאות, גם לאחיות ומגיע להן באמת.

סופה לנדבר: אני צריכה להגיד שהורדנו חסמים, אבל הדרך עוד ארוכה ואנחנו ממשיכים.

סופה לנדבר: גם נמצאים כאן קורס רופאים, קורס עשירי שנמצא באשדוד, נתן יודע שאנחנו היינו בפתיחה של כל קורס כמעט.

סופה לנדבר: הם מסיימים את הקורס בהצלחה, עושים את המבחנים והולכים למערכת הבריאות.

סופה לנדבר: ירידי תעסוקה שהמשרד מקיים, יחד עם הסוכנות, אנחנו מקיימים אותם גם בחו"ל, גם בצרפת, גם באוקראינה.

סופה לנדבר: רק לפני כמה ימים אנחנו חזרנו מאוקראינה.

סופה לנדבר: אני צריכה להגיד שהתעשיינים היו יחד איתנו ומאות עולים פוטנציאליים מצאו מקום תעסוקה עתידי.

סופה לנדבר: מתוך 6,500 סטודנטים שמקבלים מלגה ממדינת ישראל, ממשרד העלייה והקליטה, בקליטתם, 2,692 הם סטודנטים יוצאי אתיופיה שלומדים עכשיו תואר ראשון, תואר שני ולימודי תעודה.

סופה לנדבר: ומגיע להם.

סופה לנדבר: אנחנו מתאימים את תהליך הקליטה לקבוצות ייחודיות של עולים.

סופה לנדבר: אני צריכה להגיד שעכשיו, בביקור שלי בנצרת עלית סוכם עם ראש העיר, רונן פלוט, לפעול לעלייה בכלל לעיר נצרת עלית והוא מזמין עולים מצרפת ומבטיח לכל עולה שכירות דירה זולה, מקור פרנסה ולימוד שפה בתהליכים עם ואוצ'ר שמשרד העלייה והקליטה היום נותן.

סופה לנדבר: ואני פונה מהבמה הזאת לכל ראשי הערים במדינת ישראל, תהליך הקליטה הוא לא רק בלעדיות של משרד העלייה והקליטה, הוא של כל המדינה.

סופה לנדבר: ביום הזה, יום חגיגי, אני אומרת לכל השותפים שלנו ולכל השותפים הפוטנציאליים, בואו נקלוט את העולים בכל מקום, בכל מקום במדינת ישראל, גם בנגב וגליל, גם בפריפריה וגם במרכז מדינת ישראל.

סופה לנדבר: דיבר כאן ראש הממשלה על תרומה כלכלית למדינת ישראל, אני אתן כאן דוגמה.

סופה לנדבר: רופא אחד, הכשרת רופא אחד בישראל נמדדת במיליון שקל.

סופה לנדבר: אתם יודעים כמה תהליך קליטה עברו רופאים שהגיעו משנת 90'?

סופה לנדבר: 27,000 רופאים הגיעו למדינת ישראל, חיסכון למדינת ישראל 27 מיליארד שקל.

סופה לנדבר: 27 מיליארד שקל רק רופאים ו-125,000 מהנדסים.

סופה לנדבר: אתם יודעים כמה הם חסכו לקופה של מדינת ישראל?

סופה לנדבר: כמעט 14 מיליארד ₪.

סופה לנדבר: זה חיסכון למדינת ישראל.

סופה לנדבר: ולרכישות, 200 מיליארד שקל העלייה.

סופה לנדבר: זה לא רק שינוי דמוגרפי, עלייה זה תרומה כלכלית למדינת ישראל, תרומה כלכלית ענקית.

סופה לנדבר: ובסוף צריך לזכור שהעלייה מביאה לשינוי משמעותי ברמת ההשכלה של מדינת ישראל, שיפור וקפיצה בדרך של מחקר במדינה, שיפור במאזן הדמוגרפי ובמידה רבה בכל שטחי החיים של מדינת ישראל.

סופה לנדבר: אנחנו במשרד העלייה והקליטה ממשיכים ללוות את העולים.

סופה לנדבר: אנחנו מקצרים את הדרך ואני רוצה להגיד כאן ביום העלייה תודה רבה לכל השותפים שלנו, תודה.

סופה לנדבר: תודה רבה לארגוני העולים, לעמותות, לרשויות מוניציפליות, לכל משרדי הממשלה ולכל מי שפועל יחד איתנו כדי לקלוט את העולים.

סופה לנדבר: ותזכרו תמיד, למעלה מ-3 מיליון לא נולדו כאן, תהליך הקליטה הוא תהליך לא פשוט וביום הזה צריכים לזכור את הדבר, אבל יחד עם זה אנחנו עושים הכול, הכול, כדי להקל על העולה ולהכניס אותו עד כמה שיותר מהר לחברה הישראלית כדי שירגיש שהוא שייך ושהוא ישראלי.

סופה לנדבר: ובסיום, אני מצאתי לנכון להגיד, ראש הממשלה כאן בכנסת אמר שהעלייה הצילה את מדינת ישראל.

סופה לנדבר: תודה לעלייה שהצילה את מדינת ישראל.

אברהם נגוסה: תודה לשרת העלייה והקליטה.

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו יושב ראש הכנסת, חבר הכנסת יואל יולי אדלשטיין, ומנכ"ל הכנסת, מר אלברט סחרוביץ , גם הצטרף אלינו.

אברהם נגוסה: אני מזמין את יושב ראש הכנסת לברך אותנו ביום המיוחד הזה.

סופה לנדבר: אני באופן חגיגי צריכה להגיד, אם אנחנו כבר מתחילים לפתוח אני ממליצה שנעשה בחג הזה חגיגה, את הוויכוח נמשיך בוועדות הכנסת.

סופה לנדבר: חברי הכנסת, אני רוצה - - -

אברהם נגוסה: כבוד השרה, סליחה, אמרתי שאין ויכוח היום.

אברהם נגוסה: בבקשה, השרה.

סופה לנדבר: אני רוצה להזכיר ש - - -

אברהם נגוסה: יושב הראש ברשות דיבור.

אברהם נגוסה: אני מבקש, ביקשתי ואני מבקש שוב, היום זה לא יום של ויכוח.

אברהם נגוסה: אנחנו נעשה את הוויכוח ביום אחר, היום זה יום מיוחד, חגיגי.

אברהם נגוסה: בבקשה, אדוני יושב ראש הכנסת, תמשיך את דבריך.

קסניה סבטלובה: יש פה מישהו שמחזיר את הצ'ק של 31 שקלים ש - - -

אברהם נגוסה: בבקשה, אדוני היושב ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: קודם כל טוב להרגיש שהאירוע מתקיים בכנסת וזה לא באיזה מקום מנותק.

יולי יואל אדלשטיין: אני מרגיש מאוד נוח, כי ב-99% מהמקרים חברי, חבר הכנסת אברהם נגוסה, יושב ראש הוועדה היקר, אני צריך להגן על הדוברים ולתת להם זכות דיבור כשכולם מפריעים.

יולי יואל אדלשטיין: סוף סוף מישהו מגן עליי, איזה כיף.

יולי יואל אדלשטיין: חברי יושב ראש הוועדה, שרת הקליטה, חברת הכנסת סופה לנדבר, יושב ראש הסוכנות היהודית, נתן שרנסקי, חבריי חברי הכנסת, מנכ"לים של הכנסת, של משרד הקליטה, כל האורחים החשובים, אברהם דובדבני, יושב ראש ההסתדרות הציונית, שנמצא איתנו כאן, ואם פסחתי על אנשים נוספים איתכם הסליחה, כולם נכבדים בעיניי.

יולי יואל אדלשטיין: אני חייב לומר שמה שמאוד נחמד היה לראות, כשעברתי על החומר לקראת האירועים היום, בכנסת יש תמיד הרבה אירועים, כולל ימים מיוחדים, זאת הערה בסוגריים לגבי מה שאנחנו מקיימים כאן, אברהם, שקיום האירוע בהתאם לחוק.

יולי יואל אדלשטיין: זאת אומרת זו לא יוזמה כמו שכל חברי הכנסת כאן יוזמים מפעם לפעם, אלא בהתאם לחוק אנחנו מקיימים את יום העלייה כאן בכנסת וזה בהחלט שינוי, כפי שאמרה שרת הקליטה לפני מספר דקות, שינוי מאוד משמעותי.

יולי יואל אדלשטיין: מכיוון שיש עוד המשך, גם אירוע במליאה, אני לא אאריך בדבריי.

יולי יואל אדלשטיין: באתי לברך ואני רק רוצה לומר, כמי שמלווה את הנושא שנים רבות, יחד עם עוד כמה שיושבים ליד שולחן הנשיאות וגם באולם, יש שינויים שלא רואים אותם כל כך.

יולי יואל אדלשטיין: אני נוכחתי אישית בשיחה בלשכת ראש הממשלה, ליד הדלת של לשכת ראש הממשלה, אפילו לא חייבים לגלות באיזה שנה, אני כבר הרבה כנסות נמצא כאן, שהיה תור של שרים מיועדים וכל אחד היה נכנס כדי לקבל את התיק ונשארו שניים.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא הייתי אמור לקבל שום תיק, באתי בעניין אחר.

יולי יואל אדלשטיין: נשארו שניים ונשאר משרד הקליטה ומשרד נוסף ושניהם חברים טובים.

יולי יואל אדלשטיין: אמרתי, 'נו, אתה לוקח את משרד הקליטה?' 'חס ושלום', ואז שאלתי את השני, 'אולי משרד הקליטה?', 'חס ושלום'.

יולי יואל אדלשטיין: זאת הייתה המציאות, ומזה עברנו, כמו במקרה הנוכחי, לשרים שנלחמים לקבל את משרד הקליטה, רוצים להמשיך במשרד הקליטה, רוצים להמשיך לפעול במשרד הקליטה, שאי אפשר לקצץ תקציבים למשרד הקליטה ולומר לאותו שר או אותה שרה, 'שמע, עזוב, קצת נקצץ פה, אבל תאמין לי, התנועה הקיבוצית תקבל, או הישיבות יקבלו מעבר למה שמגיע, או הבוחרים שלך, לא חשוב איפה, ביהודה ושומרון או בתל אביב, או איפה שזה לא יהיה, בגליל או בנגב, יקבלו יותר'.

יולי יואל אדלשטיין: לא, משרד הקליטה זה רזון דטרה של אותם שרים שנמצאים שם ואני חושב שזה שינוי שכדאי לשים לב אליו כי זה לא דבר מובן מאליו.

יולי יואל אדלשטיין: והדבר השני שאני אגיד כאן, ובזה אסיים, זה לא רק עניין כבר של קליטה ראשונית.

יולי יואל אדלשטיין: דיברה חברת הכנסת לנדבר, שרת הקליטה שלנו, על 250 עולים, וזאת גאווה וכל עולֶה וכל עולָה הם גאווה.

יולי יואל אדלשטיין: מדינת ישראל עמדה באתגרים, כמו שכולנו זוכרים לפני 25 שנים, קצת יותר כבר, של אלפים ביום, לא תמיד הכול היה חלק, אבל גם זה עבר ואנשים נקלטו וכפי שנאמר כבר, תורמים רבות למערכות השונות במדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שבשנים האחרונות זה עניין קצת שונה וזה אפילו לא עניין של תקרת הזכוכית, שאני זוכר איך גם נתן וגם סופה ועבדכם הנאמן, היינו מדברים על זה יומם ולילה, איך שוברים את תקרת הזכוכית.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שזה כבר גם פאסה.

יולי יואל אדלשטיין: קצת מצחיק לדבר על תקרת הזכוכית, תסתכלו על השולחן הזה, איזו תקרת זכוכית.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שזה גם שינוי פסיכולוגי.

יולי יואל אדלשטיין: תקרת הזכוכית עדיין קיימת, היא קיימת אולי בתודעה, בעיניים של עולים מסוימים עדיין, עולים מארצות מסוימות, מדורות שונים, אולי זה הזמן, ולכן אמרתי, הסעיף הקטן הזה, הסוגריים האלה של קיום יום העלייה במסגרת החוק, זה אולי יכול לעזור, להכניס לתודעה של כל עולֶה וכל עולָה שאין דבר כזה יותר, רק השמים הם הגבול ואם זאת תהיה התחושה, ויש יסודות לתחושה הזאת, זאת לא אופטימיות לשמה או סיסמאות יפות, אם זאת תהיה התחושה אז אנחנו נראה עוד יותר עולים בעוד יותר מערכות ובתפקידים עוד יותר בכירים תורמים מעל ומעבר למדינה הזאת והעיקר גם להמשך העלייה, כי ידוע שהמעודד הטוב ביותר של העלייה, הגורם שמעודד הכי טוב את העלייה זאת ההצלחה שעולים שהגיעו נקלטו, הצליחו ומתקדמים ואז זאת גרירה הכי טובה של עולים נוספים.

יולי יואל אדלשטיין: אם אנחנו נצליח במשימה הזאת, חבריי, גם באולם וגם ליד שולחן הנשיאות, אז באמת אנחנו נדבר על מספרים שונים לחלוטין של עולים, ולא בעקבות גל אנטישמיות ולא בעקבות לחץ ולא בעקבות ניאו נאצים, אלא בעקבות כוח המשיכה של המדינה שלנו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה ובהצלחה.

אברהם נגוסה: אני מזמין את יושב ראש הסוכנות היהודית, מר נתן שרנסקי.

נתן שרנסקי: סופה, חברי כנסת, ידידים, כבוד יושב ראש הוועדה, כבוד יושב ראש ההסתדרות הציונית, הפעילים שלנו במשרדי הממשלה, כמובן הסוכנות היהודית.

נתן שרנסקי: בערך 30,000 בשנים האחרונות עולים ארצה.

נתן שרנסקי: אם להשוות, לפני עשר שנים היה בערך 15,000 ולפני חמש שנים היה בערך 20,000, עכשיו די יציב, 30,000 מאירופה המזרחית, מאירופה המערבית, מאמריקה הלטינית, אבל צריך לראות כל אחד ואחד.

נתן שרנסקי: אני מאוד אוהב לבוא לנמל התעופה ולראות איך העולים יורדים מהמטוס, זה כל כך מרגש, כי כל אחד סוחב מעגל של 3,000 שנה.

נתן שרנסקי: אני זוכר את ההתרגשות כאשר הייתי במבצע שלמה עם אחד מהמטוסים, ראיתי את הילדים, משפחות, ילדים וגדולים, כולם ביחד, שאנשי המוסד ואנשי הסוכנות מביאים אותם למטוסים, הם נכנסים למטוס ואי אפשר להבין אף מילה, הם לא מבינים אותנו, אנחנו לא מבינים אותם וברגע שהם הגיעו ועכשיו אנחנו מעל שמי ירושלים, ירושלים, ירושלים, ירושלים ושריקות וצעקות ופתאום אתה רואה שזה נשבר, מחסום של אלפי שנה.

נתן שרנסקי: ואז לא הייתי יכול לתאר לעצמי שבאותו מבצע שלמה יש גם ילדה קטנה שבעוד הרבה שנים, כשאני אהיה יושב ראש הסוכנות, היא תהיה השליחה הכי טובה שלנו בארצות הברית והקהילה בוושינגטון תתחנן בפנינו שאנחנו נסכים שהיא תישאר לשנה רביעית, כי אין יותר טובה ממנה.

נתן שרנסקי: זה שבירת תקרת הזכוכית שיולי דיבר עליה, זה קיבוץ גלויות.

נתן שרנסקי: ומי שרוצה להרגיש את זה, זה רחוק ללכת לנמל התעופה, תלכו לאולפן עציון, כאן על יד, לראות כמה מאות עולים מ-40 מדינות, כולם צעירים, מגרוזיה, ממקסיקו, מטורקיה, מאוקראינה, מכל העולם, והם תוך כמה חודשים הופכים למשפחה אחת.

נתן שרנסקי: זה תמיד מאוד מאוד מרגש ויש לכולנו כבוד להיות מדינה עם מסר לעולם היהודי.

נתן שרנסקי: אני רוצה לספר אפיזודה קטנה בשביל להבין את העוצמה של המסר.

נתן שרנסקי: כבר כמה שנים אנחנו, ביחד עם משרד הקליטה וכל הגורמים, מוציאים יהודים מאוקראינה, לפעמים ממצב מלחמה.

נתן שרנסקי: בעיר שנולדתי, דונצק, כבר כמה שנים במלחמה בין רוסיה לאוקראינה ואנשים סובלים ומשם אנחנו מביאים את אלה שרוצים ושאנחנו מצליחים להוציא אותם משם, מדנפטרובסק, ושם יש מחנה ושם אנחנו מכינים אותם לעלייה.

נתן שרנסקי: יום אחד, לפני שנתיים בערך, אני בא לדנפטרובסק, אני שם במלון ופתאום אני רואה איש, די צעיר, הוא אומר, 'אני זיהיתי נכון?

נתן שרנסקי: אתה שרנסקי?', 'כן', 'אתה מדונצק, נולדת שם', 'כן', 'אתה יושב ראש הסוכנות', 'כן', 'אז אני רוצה להגיד שיש הרבה ביקורת עליכם, אתם מאוד לא בסדר, אתם גזענים', 'מה לא בסדר?

נתן שרנסקי: ' הוא אומר, 'תראה, אנחנו במלחמה, הבית שלי נשבר בדיוק כמו השכן שלי, אני במצב בדיוק כמו שהוא, למה רק ליהודים מתקשרים?

נתן שרנסקי: למה רק ליהודים מציעים לצאת מפה?

נתן שרנסקי: למה רק ליהודים יש מדינה שנותנת להם ויזה?

נתן שרנסקי: מה, אנחנו פחות טובים מיהודים?

נתן שרנסקי: ' אתם צריכים להבין מה המשמעות של זה בשבילי.

נתן שרנסקי: אני נולדתי בדונצק, אז סטלינו, אחר כך דונצק, גדלתי עם הרגשה מאוד ברורה, עם ידע ברור, שהכי גרוע זה להיות יהודי.

נתן שרנסקי: יהודי זה כמו מחלה, אין שום דבר טוב ביהודי, אין לנו שום מסורת, שום היסטוריה, שום דבר, יש אנטישמיות.

נתן שרנסקי: כולם יודעים שבחור טוב, אבל מסכן, נולד יהודי, זה כמו נולד עם סרטן, מה לעשות, אין לו מזל.

נתן שרנסקי: ועד כמה המצב השתנה.

נתן שרנסקי: עכשיו אומרים 'רק ליהודים יש מי שדואג להם' וזה שינוי גדול שמדינת ישראל הביאה.

נתן שרנסקי: וכן, יהודים השנה, גם יהודים מתימן, גם יהודים בטורקיה, גם יהודים באירן, ברגע שהוא מוכן ורוצה ובדרך לא דרך הוא מגיע לארץ ישראל ושאר הדברים זה כמובן קליטה.

נתן שרנסקי: אני מכבד את הבקשה של יושב ראש הוועדה לא לדבר ביקורת, אבל אני רק אגיד, אני אנסה להגיד את זה בצורה מאוד חיובית, אנחנו חייבים לעשות הכול שכל יהודי שעולה ירגיש פה בבית, לא רק בסיסמאות, בית זה גם דירה לילדים, זה גם עבודה, ויש עוד הרבה והרבה מה לעשות בשביל זה.

נתן שרנסקי: בצורה חיובית, לא ניכנס לביקורת.

נתן שרנסקי: ועוד דבר אחד, עד כמה השערים של מדינת ישראל צריכים להיות פתוחים.

נתן שרנסקי: היו תקופות בתולדות העם היהודי, כאשר גיור היה דבר מאוד מסוכן, היו שורפים אנשים שהיו עושים גיור, גם בספרד, גם ברוסיה, ואז היה כלל מאוד ברור שאתם בקהילה היהודית חייבים להוכיח שעשיתם הכול לשכנע איש לא להתגייר.

נתן שרנסקי: היו תקופות כאלה.

נתן שרנסקי: היו גם תקופות אחרות.

נתן שרנסקי: אנחנו במדינת ישראל שמענו לשמוע איך בוז'י הרצוג הפגין בניו יורק למען יהדות רוסיה, הוא היה לומד אצל הרב לובשטיין, הרב לובשטיין שגידל דורות של יהודים ציוניים שעלו ארצה, בעליות מארצות הברית, אני חושב שרוב האנשים עם כיפות סרוגות באו או מבית ספר של הרב לובשטיין או מבית הספר של הרב אבי וייס.

נתן שרנסקי: היום הרבנות הראשית לא מכירה בגיורים של הרב לובשטיין או הרב אבי וייס.

נתן שרנסקי: ככה צריך להיות פתוח השער של מדינת ישראל?

נתן שרנסקי: יש לנו כאן בני איש שלום, ויש כמה אנשים מכובדים, הרב אברמוביץ, שמטפלים בגיור לפי ההלכה, הם צריכים שיתוף פעולה עם ממשלת ישראל ולא חסמים נוספים.

נתן שרנסקי: אז באווירה חגיגית זו לא נעשה שום ביקורת, נגיד כמה טוב שיש לנו מדינת ישראל, כמה טוב שיהודים בכל העולם מקבלים טלפונים וכמה טוב שיהודים בכל העולם יודעים שיש להם בית, נעשה הכול שזה יהיה בית חם.

נתן שרנסקי: תודה רבה.

אברהם נגוסה: אני מזמין את יושב ראש ועדת הרווחה, העבודה והבריאות, חבר הכנסת אלי אלאלוף.

אלי אלאלוף: זה יהיה במבטא אחר.

אלי אלאלוף: אני מאוד רוצה והבטחתי לידידי אברהם, זה באמת יום חג.

אלי אלאלוף: קודם כל כמו רובם של האנשים פה, אני יליד מרוקו, 52 שנה בארץ, הרגשה נפלאה שאני מרגיש שאני שייך לסביבה הזאת, כאילו נולדתי פה, ואני חושב שזה היופי של המדינה שלנו.

אלי אלאלוף: בלי לקלקל את החגיגיות אני רוצה להגיד, כולל החברה שלי, שרת הקליטה, שאין פנייה שלי שהיא לא מתייחסת ברצינות, העלייה תמיד תוכננה מראש לאתגרים הבאים, לספר על המעשים זה נפלא, כשנהיה בפנסיה, היום אנחנו צריכים לצאת לתכנון ולביצוע של עידוד עלייה בצורה אגרסיבית משני מקומות לפחות ואני אתחיל בזה שמרגש אותי יותר מכול, מאתיופיה.

אלי אלאלוף: הקהילה היהודית מאתיופיה, לא קהילות עם טרמינולוגיות מוזרות, לא מחכות לנו, צמאות, ותפקידנו למלא אותו כלפיהם.

אלי אלאלוף: לא יכול להיות שיש לפחות, ואברהם לקח אותי לשם וראינו וחזרנו כדי לפעול וממשיכים לפעול, לפחות 12,000 יהודים מחכים לנו.

אלי אלאלוף: ואני חוזר ואומר יהודים, שנפסיק לפצל ולמיין את היהודים בצורה זו או אחרת.

אלי אלאלוף: מספיק.

אלי אלאלוף: מספיק לעשות את זה.

אלי אלאלוף: לא טוב לנו כעם יהודי, בוודאי לא טוב כשמסתכלים עלינו.

אלי אלאלוף: אז חייבים תכנית, אתגר.

אלי אלאלוף: זה נכון, ה-1,300, כמו שאמר לכם אברהם, הם בדרך, אבל מחכים לנו, לפי הנתונים של משרד הפנים, של הישיבות שאנחנו מקיימים, אברהם ואני ומאיר כהן, במעקב מתמיד, לפחות מספר דומה אם לא יותר.

אלי אלאלוף: מיד, אין שום סיבה שהם יחכו.

אלי אלאלוף: וזה תפקיד המדינה ותפקיד הסוכנות לעשות את זה.

אלי אלאלוף: לא יכול להיות, אני אומר את זה ביום של חגיגה, כי זה חגיגה נפלאה לראות את אחינו שבאים מאתיופיה, לא יכול להיות שהם יישארו שם בלי ספר תפילה מינימלי, מפני שלקחו להם את זה, לא יכול להיות שהתפילות המדהימות שלהם, מי ראה מניין של 1,200 אנשים באמצע השבוע?

אלי אלאלוף: אנחנו, שמה, רק שמה, באיזה אמונה ובאיזה תפילה מדהימה.

אלי אלאלוף: אז אל"ף, תכנית עבודה מיידית, ואנחנו עובדים עם משרד ראש הממשלה, אברהם ואני, ונגיע לזה בהקדם האפשרי כדי להביא.

אלי אלאלוף: זו העלייה היחידה שבודקים אותה בציציות, כמה זה עולה להביא יהודים מאתיופיה?

אלי אלאלוף: 141,000 שקל.

אלי אלאלוף: זה בדיחה, זה תרגיל כדי לחסוך.

אלי אלאלוף: והעלייה מאירופה, ובמיוחד מצרפת.

אלי אלאלוף: אמרת את זה, שרת הקליטה, שאסור לנו לפספס את ההזדמנות הזאת.

אלי אלאלוף: אנחנו יכולים להביא מצרפת, ל עודד, לעזור, לתכנן, להעמיד לרשותם יותר ויותר אמצעים כדי שיגיעו באלפים.

אלי אלאלוף: לצערנו, בתקופה שאנחנו הצהרנו שנעשה יותר, יש פחות עלייה.

אלי אלאלוף: איזה הישג זה ביום החגיגה הזאת?

אלי אלאלוף: פחות עולים מצרפת?

אלי אלאלוף: כי החברים מצרפת, לא כולם עשירים, לרובם אין דירה, ואם לא נתמודד, גם בנושא הדיור וגם בנושא תעסוקה, הם לא יוכלו להגיע כי שם יש הגנה חברתית סוציאלית מדהימה.

אלי אלאלוף: לכן זה האתגר שלנו, לכן אנחנו חייבים ביום זה לחשוב על אלה שעוד לא הגיעו.

אלי אלאלוף: אלה שהגיעו, שימו לב איזה שולחן, רובם עולים, חוץ מדובדב, אבל הוא יותר זמן בחו"ל מאשר בארץ, בגלל השליחויות שלו.

אלי אלאלוף: אז אנחנו באמת אומרים לכם, אנחנו חייבים אתגרים, לתכנן ולבצע ולהעמיד לרשותם את האמצעים הנדרשים.

אלי אלאלוף: אני מתנצל, מחכים לי בוועדה לקדם את נושא הפנסיה של האוניברסיטאות.

אלי אלאלוף: תודה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: אני מזמין את אחד מחברי הכנסת, שיזמנו וקידמנו ביחד את חוק יום העלייה, חבר הכנסת רוברט אילטוב, בבקשה.

רוברט אילטוב: חברי, אברהם נגוסה, יושב ראש ועדת הקליטה של הכנסת, כבוד השרה, השרה סופה לנדבר, נתן שרנסקי, שבדיוק יוצא עכשיו מאולם הדיון.

רוברט אילטוב: מגיע לו כפיים, כי הוא באמת שבר תקרת זכוכית והקים בזמנו מפלגת עולים שהגיעה פעם ראשונה לכנסת והתחילה להעלות את הנושאים לסדר היום ואנחנו ממשיכים את הדרך.

רוברט אילטוב: בזמנו זאת הייתה ממשלה, לפני הקמת המדינה הסוכנות היהודית ייצגה את מדינת ישראל והוא היום תופס את המקום הזה ואנחנו נותנים הרבה מאוד משקל לשבירת הזכוכית בכל מה שקשור לעולים.

רוברט אילטוב: יו"ר האופוזיציה הלך, אני הייתי רוצה לשאול אותו שתי שאלות.

רוברט אילטוב: שאלו פה את ראש הממשלה, אבל הוא היה שר הרווחה, אני מאוד מצטער שאנחנו גלשנו לסיפור הזה ביום החגיגי הזה, אבל צריך לשים את הדברים במקומם, מה הוא עשה בסוגיית אותו הון שהוא דיבר עליו, שהעולים מגיעים לכאן בלי הון.

רוברט אילטוב: אפס, הוא לא עשה שום דבר.

רוברט אילטוב: הוא היה גם חבר ועדה למינוי שופטים, כמה עולים מחבר העמים ומאתיופיה הוא מינה?

רוברט אילטוב: גם אפס.

רוברט אילטוב: אבל הוא עשה גם דברים, אני לא יכול להגיד שהוא לא עשה וחשוב להגיד שבפעילות הציבורית לא כל דבר ניתן לעשות וחשוב בנושא של קליטת העלייה להתחבר כולם ביחד כי אנחנו כאן בקונצנזוס.

רוברט אילטוב: אני רוצה גם לברך את ידידתי וחברתי סופה לנדבר, שהיא כבר מספר פעמים, שלוש, אם אני לא טועה, ממשיכה בפעילות כשרת עלייה וקליטה ולוקחת את זה כדגל, דגל חייה, חשוב להגיד את זה, מכיוון שהיא באמת עושה הכול, באמת הכול, כדי שיגיעו לכאן הרבה עולים.

רוברט אילטוב: יש פוטנציאל, עוד מיליוני עולים, לבוא למדינת ישראל, היהודים עדיין חיים מחוץ למדינת ישראל ויש הרבה מה לעשות ואני חושב שגם הארגונים הציוניים הישראליים הם חלק מזה.

רוברט אילטוב: אני רוצה גם לברך את יושב ראש ההסתדרות הציונית שנמצא איתנו, שגם עושה עם הצוות שלו, מרינה קוריטני כאן, הרבה מאוד פעילות בחוץ לארץ כדי שהעולים ימשיכו להגיע למדינת ישראל.

רוברט אילטוב: וכמובן אני רוצה לברך את כל האורחים שהגיעו לכאן, עולים, עולים לשעבר וצאצאי עולים.

רוברט אילטוב: אני חושב שמעט מאוד אנשים בישראל יכולים להגיד שהם לא שייכים לעלייה כזאת או אחרת.

רוברט אילטוב: רוב הציבור הישראלי היהודי הוא בעצם עולים או צאצאי עולים או עולים לשעבר.

רוברט אילטוב: אני חושב שהסוגיה שאנחנו נוגעים בה בציון יום העלייה, שהגיעו אלינו חבר'ה שסופה לנדבר דיברה עליהם, TLV Internationals, ישראל אינטרנשיונל, שחלקם עוד צריך לעשות עלייה ואני מקווה שבימים הקרובים כן יגישו את המסמכים, הגיעו עוד בקדנציה הקודמת אליי ללשכתי ואמרו 'אתה ממלא מקום יו"ר קואליציה, בוא נתחיל לקדם את החקיקה' ואנחנו באמת התחלנו את החקיקה.

רוברט אילטוב: לצערנו הממשלה נפלה והקואליציה נפלה בטרם עת, בקושי שנתיים הייתה הקואליציה הקודמת, ולא הצלחנו, אבל בקדנציה הזאת אנחנו המשכנו וביחד עם אברהם נגוסה וחברים נוספים, מוטי יוגב, גם אתה היית מאוד פעיל, וחברי כנסת אחרים בוועדה שממש תמכו, קסניה סבטלובה, אני רוצה גם לך להודות על התמיכה והעזרה בקידום החוק בכל האינסטנציות שאנחנו פעלנו בהן.

רוברט אילטוב: ולמה זה חשוב?

רוברט אילטוב: היום שואלים אותי, ביום חמישי אני מגיע לבית ספר, בכיתה ב' שם לומד הבן שלי, להסביר מה זה יום עלייה ולמה זה חשוב יום עלייה, הילדים שלי כבר למדו בישראל, אבל למה זה באמת חשוב, למה אנחנו צריכים לחזק את הדבר הזה.

רוברט אילטוב: קודם כל כי יש עדיין הרבה מתנגדים לעלייה, כולל בבית הזה, יש לנו קבוצה של הרשימה המשותפת שלא פעם אחת צועקים לנו 'תחזור לרוסיה', ו'אתם לא נולדתם פה', 'אנחנו נולדנו פה, זה לא שייך לכם, זו המדינה שלנו'.

רוברט אילטוב: לא, זאת המדינה שלנו, לכאן אנחנו עולים.

רוברט אילטוב: כשיהודי מגיע לכל מקום אחר בעולם הוא מהגר, כאן הוא חוזר הביתה.

רוברט אילטוב: זה נושא מאוד עקרוני.

רוברט אילטוב: כשמישהו אומר לי שאני מהגר אני מתחיל את הוויכוח, כמעט מלחמה, אני לא מהגר, זה הבית שלי במשך אלפי שנה, ככה זה כתוב, ככה למדנו, ככה הרמנו לחיים, 'לשנה הבאה בירושלים', כל שנה בכל חג ישראל.

רוברט אילטוב: לכן אני חושב שהעלייה היא דבר מבורך וזה יסוד מיסודה של הציונות, זה יסוד מיסודה של המדינה הזאת, אנחנו חייבים לציין את זה, חייבים להסביר את לדורות הבאים.

רוברט אילטוב: אנחנו חייבים לחזק את העלייה.

רוברט אילטוב: יש עוד מיליוני עולים פוטנציאליים בכל מקום בעולם.

רוברט אילטוב: אני רוצה להגיד לכם דבר מאוד פשוט.

רוברט אילטוב: רוב העולים הגיעו לישראל אחרי מלחמת העולם השנייה, הרדיפה הייתה גם אחרי מלחמת העולם השנייה, אם זה באתיופיה ואם זה בברית המועצות ואם זה בגוש הקומוניסטי, בכל מקום רדפו את היהודים, ואתם חושבים שזה לא יכול לקרות במדינות אחרות?

רוברט אילטוב: זה כן יכול להיות במדינות אחרות.

רוברט אילטוב: מי חשב שבצרפת תהיה גזענות כלפי היהודים בצורה כפי שהיא היום?

רוברט אילטוב: מי חשב שבארצות הברית יהיו קבוצות גזעניות, שהיום אנחנו רואים ושומעים אותם והם מתבטאים בחופשיות?

רוברט אילטוב: במדינה החופשית ביותר בעולם.

רוברט אילטוב: לכן אנחנו צריכים לחזק את המדינה, אנחנו חייבים לחזק את העולים, אנחנו צריכים לחזק את העולים, אנחנו צריכים לעשות הכול כדי שיהיה להם טוב ונוח לחיות כאן ולשבור את תקרות הזכוכית, יש עדיין לא מעט תקרות זכוכית.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

אברהם נגוסה: אני מזמין את חברת הכנסת קסניה סבטלובה, בבקשה.

קסניה סבטלובה: תודה לך, כבוד היושב ראש, חבריי חברי הכנסת, נכבדים, ארגונים חברתיים ונציגים שלהם, ועולים, כל עולֶה ועולָה שנמצאים כאן באולם הזה וכאלה שגם לא איתנו, אלא מציינים את היום הזה בביתם, עם משפחתם.

קסניה סבטלובה: אני רוצה לומר שזה יום באמת חג וזה יום שמח לכולנו כי אנחנו הגענו לבית שלנו.

קסניה סבטלובה: יפה אמר חברי רוברט, אנחנו לא מהגרים, אנחנו עולים.

קסניה סבטלובה: התפקיד שלנו זה גם לגרום לכל עולֶה ועולָה להרגיש שהמקום שלהם הוא פה, שהבית שלהם פה, דואגים להם פה, אוהבים אותם, אוהבים לא רק את העלייה, אלא אוהבים גם את העולים.

קסניה סבטלובה: כל עולה הוא עולם ומלואו, כל אחד מביא את המטען התרבותי הייחודי שלו ושלה, השפות שלנו, המורשת שלנו, התרבות שלנו, אלה דברים שאנחנו גאים בהם.

קסניה סבטלובה: יש אנשים במדינת ישראל, שלצערי הרב מנסים לגרום לנו לחוש אחרת.

קסניה סבטלובה: קמתי היום בבוקר, ביום השמח הזה, שזה יום העלייה והקליטה, פתחתי את העיתון 'ידיעות אחרונות' וראיתי את הכותרת 'אצלנו רוסיות לא עובדות', מסעדת שניצליה בכרמל לא מעסיקיה בחורות ממוצא רוסי שעומדות להתגייס, שהן כשירות מספיק כדי להתגייס, אבל לא כשירות מספיק כדי לעבוד במסעדה הזאת.

קסניה סבטלובה: יש לנו הרבה סוגיות לא פתורות.

קסניה סבטלובה: על מנת שהחגיגה שלנו תהיה שלמה, על מנת שהיא תהיה מוחלטת, היא צריכה לכלול את כולם, כי אחרת זו לא חגיגה בכלל.

קסניה סבטלובה: אני רוצה להגיד לכם שאנחנו, הבית של כל היהודים בתבל, לא מאפשר הבית הזה לרבבות של עולים, שעלו גם מחבר העמים, גם מאתיופיה, גם מארצות הברית, להתחתן בארצם.

קסניה סבטלובה: איפה נשמע כדבר הזה?

קסניה סבטלובה: מה עם 25,000 עולים קשישים שעומדים עדיין בתור במשרד העלייה והקליטה לדיור ציבורי?

קסניה סבטלובה: מה עם אותם אלפים שזקוקים באופן נואש לסיוע ועזרה בקצבאות הזקנה שלהם והם קיבלו את הסיוע הזה, 31 שקלים תמימים.

קסניה סבטלובה: אז נכון, אנחנו אמרנו שזה יום של חג, אבל בחג הזה כולם צריכים להשתתף.

קסניה סבטלובה: בן אדם שאין לו מספיק כסף לשלם עבור שכר דירה, כי המדינה לא בנתה בשבילו בכל השנים האלה, 27 שנים לעלייה מחבר העמים, 35 שנים לעלייה מאתיופיה, לא בנתה מספיק דיור ציבורי.

קסניה סבטלובה: הבן אדם הזה, תאמינו לי, קשה לו מאוד לשמוח ביום הזה.

קסניה סבטלובה: ואנחנו באמת רוצים שביום הזה אנחנו נוכל לצאת בשמחה ובאמת בריקודים ובמחולות ברחובות ובחוצות העיר ולחגוג ולהסביר לכולם, לילדים בבתי הספר.

קסניה סבטלובה: אני רוצה שהתאומות שלי, שהן בכיתה ג', ילמדו עד כמה חשובה העלייה הזאת, עד כמה העולים הם לא אוכלי חינם פה, הם לא אורחים בלתי קרואים, המקום שלהם פה, ולא בכל מקום אחר על פני האדמה.

קסניה סבטלובה: זאת הציונות האמיתית, לבנות את המדינה שלנו לתפארת, לתפארת של העם שלנו, העם שלנו, שלפחות בחציו עדיין נמצא בגולה.

קסניה סבטלובה: אני מאמינה שאנחנו כולנו צריכים להתקבץ פה, זה רגע משמח מאוד, אנחנו צריכים לשאוף לכך שעוד ועוד עולים, עוד ועוד יהודים יצטרפו אלינו.

קסניה סבטלובה: יהודים רוסיים, יהודים מאתיופיה, יהודים רפורמים, יהודים חרדים, יהודים חילוניים, לכולם צריך להיות פה מקום במדינת ישראל.

קסניה סבטלובה: אז בואו, כל אחד שיעשה מאמץ קטן.

קסניה סבטלובה: על הממשלה אני לא מדברת, ביקשת ממני לא לבקר, ולמרות שאנחנו חברי כנסת ואנחנו כאן בבית הזה כדי לבקר ולפקח על עבודת משרדי הממשלה.

קסניה סבטלובה: אני אגיד לך, כבוד היושב ראש, אני מכבדת אותך מאוד על כל העבודה שאתה עושה, על החוק הזה שאתם חוקקתם, יחד עם חבר הכנסת אילטוב, כי זו התחלה, אבל זו התחלה קצת מאוחרת, זו הצתה קצת מאוחרת מבחינת המדינה שלנו שמספיק שנים לא חגגה את שלל המוצאים, של המבטאים השונים, של השמות השונים.

קסניה סבטלובה: אף אחד לא צריך להתבייש, בין אם קוראים לו נגוסה, בין אם קוראים לה אלכסנדרה, בין אם קוראים לה קסניה, אף אחד לא צריך להתבייש בזה.

קסניה סבטלובה: אסור שאף עולה שמגיע לפה, ופוגשים אותם עכשיו בשדה התעופה, באיזה יופי, באיזה שמחה, אבל אחרי זה הם מתמודדים עם כותרות כאלה.

קסניה סבטלובה: אני מקווה שבשנה הבאה אנחנו נדבר על דברים שמחים באמת ולא על הדברים העצובים האלה שאין להם חלק בחגיגה שלנו, על העולים ועל העלייה.

קסניה סבטלובה: תודה לכם.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת מוטי יוגב, בבקשה.

מרדכי יוגב: ברשות יושב ראש הוועדה, ברשות חבריי חברי הכנסת, ברשות כל מי שהיה פה, מכובדיי כולם, ואתם, אחרונים חביבים, העולים מכל קצוות תבל, ותיקים יותר, ותיקים פחות, באמת חג שמח, כפי שאמרה שרת העלייה והקליטה.

מרדכי יוגב: אני רוצה לומר דברים קצרים מאוד, חלקם כבר אמרו, מראש הממשלה ומיתר הדוברים, באמת מדינת ישראל נבנתה על היסוד הגדול הזה של קיבוץ גלויות.

מרדכי יוגב: מי שנולד פה ומתרברב שהוא דור כזה או אחר, וגם אני, יש מסביי שקבורים בהר הזיתים, ומצד שני, מי שעלה, מצד אבי ואחרים, מדינת ישראל נבנתה, עוד בנבואות הנביאים, לפני 3,500 שנה ו-3,000, ישעיהו שניבא, 'שאי סביב עינייך וראי כולם נקבצו ובאו לך, בנייך מרחוק יבואו ובנותייך על צד תאמנה', ואנחנו חיים את המציאות הזאת.

מרדכי יוגב: ואיך אפשר שלא להתרגש, כפי שגם התרגשו פה קודמיי, מהסוכנות ומהמקומות הנוספים.

מרדכי יוגב: על גבי זה אני רוצה לומר שאנחנו בוועדת העלייה והקליטה, החברים הפעילים יותר והפעילים פחות, אני לוקח את ביקורתי אחורה, כמה אתגרים שעוד לא נפתרו ויש מקום ואני מאלה שמשתדלים שנפתור אותם, יש לנו עוד הרבה אתגרים, לפנינו אתגרים להוריד עוד חסמים על גבי מה שמשרד העלייה והקליטה עושה, כדי להוריד.

מרדכי יוגב: אנחנו מטפלים בנושא הרפואה, לא רק רופאי השיניים של צרפת, אלא גם רופאי השיניים של אוקראינה וגם רופאי העיניים של דרום אמריקה ומקומות נוספים, ואני שמח לראות דווקא מיוצאי אתיופיה, בקרבם, רק בעת האחרונה מונה ועלה בדרגה אלוף משנה יוצא העדה כרופא בכיר בצה"ל, ובעזרת ה' בעניין הזה צריך להמשיך ולפעול.

מרדכי יוגב: יודע יושב ראש הוועדה, ואנחנו מקיימים בזכותו ובזכות מנהלת הוועדה, צריך לציין גם אותה, את דנה, איש לא ציין, היא בסוף מנהלת את כל הדברים, מביאה את האנשים השונים - - -

רוברט אילטוב: גם שתי שופטות אתיופיות וגם שני שופטים מחבר העמים.

מרדכי יוגב: כן, נכון, גם שופטות אתיופיות.

מרדכי יוגב: אנחנו צריכים לציין את שרת המשפטים איילת שקד, עם חברי חבר הכנסת אילטוב, בוועדה למינוי.

מרדכי יוגב: אני רוצה לומר עוד אתגרים.

מרדכי יוגב: יש לנו אתגר כן לקדם את הדיור הציבורי.

מרדכי יוגב: אנחנו עוסקים בו, צריך לקיים בו יותר ועדות מעקב.

מרדכי יוגב: ועדות המעקב הן אלה שבודקות שהממשלה והגורמים האחרים אכן מממשים.

מרדכי יוגב: יש לנו צורך לקדם אולפן אינטרנטי, אני רואה בו יעד גדול מאוד.

מרדכי יוגב: משפחות מתלבטות בכל ארצות העולם, חמש ועשר שנים, כן לעלות, לא לעלות.

מרדכי יוגב: ואם יהודי בצרפת, או באוקראינה, או באוסטרליה או בדרום אמריקה, או בצפון אפריקה או באתיופיה, בזמן הזה יוכל ללמוד את העברית הרי הוא ירוויח ויגיע לארץ כשהוא מכיר, ובנו בגן הילדים ובתו בכיתה ג' ובנו בתיכון והוא בעצמו עם אשתו וכך יגיעו אלינו כאשר הם מדברים עברית ובעיית הגישור הזו, יהיה בה הרבה יותר קל.

מרדכי יוגב: אנחנו צריכים לפעול להעלות עוד יהודים מארצות מצוקה ואנחנו פועלים ואי אפשר להרחיב.

מרדכי יוגב: היו פה אנשים שעושים את זה בעצמם, יהודה שרף ואחרים.

מרדכי יוגב: אנחנו צריכים לקדם קליטה טובה יותר במקומות רבים בישראל.

מרדכי יוגב: אני לא אוסיף יותר, גם נושא הגיור וגם דברים אחרים שנאמרו פה, בהחלט הוועדה קיימה ומקיימת וצריכה לקיים עוד ישיבות מעקב.

מרדכי יוגב: אמרתי פעם לידידי אברהם נגוסה, הוועדה הזאת בקומה התחתונה, בחדר האחרון, בממ"ד, זו ועדה שצריכה להיות באולם ירושלים למעלה כי, ובזה אני רוצה לסיים, קיבוץ הגלויות הוא אבן יסוד של הקמתה של מדינת ישראל וכך העלייה והקליטה, ואני קורא לנו שבשנת ה-70, ידידי אברהם, נצליח להביא, ניסיתי לעשות את זה בשנה הזו, שזה יהיה הנושא המרכזי בשנת הלימודים הבאה במשרד החינוך.

מרדכי יוגב: אני גם קורא לחברי, שר החינוך נפתלי בנט, אני קורא כאן לנציגי תנועות הנוער, שזה יהיה הנושא, כבר ניסיתי לקדם את זה גם לגבי שנים שעברו, שזה יהיה הנושא המרכזי בחינוך הפורמלי והלא פורמלי.

מרדכי יוגב: אני יודע שכל הציבור הישראלי, ראשי רשויות, בקיבוצים, במושבים, בכל הקהילות בישראל, ייקחו את האתגר הזה ויקלטו כל אחד את הקהילה שלו, את ה-20, את ה-30, ממקום מסוים, שיהיה ביחד, ונזכה כולנו בשנת ה-70 למדינת ישראל לחזור למספרים עוד יותר גדולים של עלייה ברוכה וקליטה טובה לתפארת מדינת ישראל.

מרדכי יוגב: תודה.

אברהם נגוסה: עכשיו אנחנו עוברים לדוברים שהם נציגי ארגוני העולים.

אברהם נגוסה: אני מבקש שכל אחד ידבר בקיצור כדי שכולם יספיקו לדבר.

אברהם נגוסה: יהיה לנו דיון גם במליאה היום, נציין את היום הזה.

אברהם נגוסה: כמובן גם חבריי חברי הכנסת, שהם עזבו בגלל דיונים בוועדות שונות, אבל הם יקראו את הפרוטוקול, יש פרוטוקול והם יקראו אותו.

אברהם נגוסה: עכשיו אני מזמין את יושב ראש מועצת ארגוני העולים, מר מריו לב, בבקשה.

<מאיר לב: קודם כל יושב ראש הוועדה, אל תיקח את זה שהיה דיון כאן בין חברי הכנסת, בגלל שלנו הייתה הרגשה, לעולים, כאילו אנחנו במליאה של הכנסת, אז זה היה ככה משהו פיקנטי.

<מאיר לב: אני שמח שאנחנו, מועצת ארגוני עולים, הבאנו את הנושא של יום העלייה למר נגוסה לפני כמה שנים והוא הצליח עם החברים להגיע לחוק שהיום חוגגים את יום העלייה.

<מאיר לב: יום העלייה זה לא עוד יום בלוח השנה של המדינה.

<מאיר לב: אני חושב שזה היום המיוחד בלוח השנה.

<מאיר לב: העלייה זה אחד העמודים שמחזיק את המדינה.

<מאיר לב: איך הייתה נראית מדינת ישראל אם לא היו גלי העלייה, אם לא באו הרופאים, המהנדסים, אנשי הייטק, העובדים הפשוטים שהגדילו את האוכלוסייה והיו צריכים לייצר יותר דברים, יותר מזון, יותר מפעלים, לתת עבודה ליותר אנשים.

<מאיר לב: איך היינו נראים ולאיפה היינו מגיעים?

<מאיר לב: אם אנחנו היום מדברים על המדינה, איך היא נראית, אחוזים גדולים, אני הייתי אומר כמעט 100% שייך לעולים החדשים.

<מאיר לב: השנה יגיעו קרוב ל-30,000 עולים, לפי הנתונים שקיבלתי מהסוכנות, ואני חושב שאנחנו צריכים לשים אתגר לשנה הבאה, לפחות 40,000 עולים.

<מאיר לב: זה לא מספיק שאנחנו הורדנו חסמים, ועשינו את זה עם הוועדות השונות של הכנסת, ונשארה הבירוקרטיה.

<מאיר לב: אני חושב שצריכים להוריד בצורה יותר דרסטית ולא להמשיך לשחק, אם זה משרד הבריאות או כל מיני ועדות, שאין אפשרות לעשות דברים, שלא יכולים לטפל בכל דבר, או שיש חלוקה וכאשר כבר מורידים את החסמים לא עושים את זה לכל העולים, לא עושים לכל היהודים.

<מאיר לב: כל יהודי שבא, מדרום אמריקה, מדרום אפריקה, מארצות הברית, מצרפת, זה יהודי, זה בן אדם, אז לא יכול להיות שכל פעם מקדמים איזה נושא לאוכלוסייה נוספת ולא רואים את כל המכלול, את כל המדינות, את כל העולים שמגיעים לישראל.

<מאיר לב: אני מקווה שנצליח וכן נגיע לזה שנראה כל עולה כבן אדם שצריכים לפתור לו את הבעיה.

<מאיר לב: להגיע לקהילות גדולות כמו הקטנות עם מסר של יהדות, עם מסר של ציונות או עם מסר של עלייה.

<מאיר לב: אם אנחנו לא נגיע ההתבוללות תגיע לפנינו וזה האסון שיש לעם היהודי, בגלל שאנחנו נרדמים, אנחנו מחכים, אנחנו מוצאים כל מיני דברים כדי לא לעשות פעילויות חזקות לעידוד עלייה, לחזק קהילות ולחזק את העלייה.

<מאיר לב: אני אומר לכולם, נשארו עולים, נשארו נציגים של ארגוני עולים, אני רוצה לאחל יום עלייה שמח לכולם.

<מאיר לב: תודה.

אברהם נגוסה: אני מזמין את יושב ראש ארגוני העולים מאתיופיה, מר פנטאון אספה דוויט, מנכ"ל טבקה.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<פנטהון אספה-דוויט: תודה, אדוני היושב ראש, ד"ר אברהם נגוסה, חברי הכנסת, קהל נכבד.

<פנטהון אספה-דוויט: בתור אחד שהיגר פעמיים, אפשר להגיד, פעם אחת היגר לקנדה, אחרי שבע וחצי שנים גם עליתי לארץ, אני יודע מה זה להיות עולה ומהגר.

<פנטהון אספה-דוויט: הקשיים, האתגרים וכל מה שכרוך בזה.

<פנטהון אספה-דוויט: מה ששונה אצלי גם, אני גם יודע מה האתגרים והקושי בצד של הקולט, כי אני עבדתי בסוכנות היהודית כמנהל מרכז קליטה ויש שם הרבה מאוד אתגרים.

<פנטהון אספה-דוויט: אבל להבדיל מעולה שמגיע, הוא משאיר את כל מה שהיה לו בארץ המוצא, מתבקש ומצופה מהמערכת והרשות הקולטת איזה שהיא למידה ולשנות את הגישה ולשנות את דרך הטיפול בעולים כדי שטעויות שנעשו בעבר לא ייעשו.

<פנטהון אספה-דוויט: אני חושב שמדינת ישראל, שהיא מורכבת מעליות שונות מכל העולם, גם עולי יוצאי אתיופיה שהגיעו לפה, כבר ארבעה עשורים ומעלה, נמצאים בחוד החנית בבנייתה ושגשוגה של מדינת ישראל.

<פנטהון אספה-דוויט: אני חושב, למרות הקשיים של האפליה, אי הצדק, אי השוויון, שיוצאי אתיופיה חווים וחשים, אני רואה את זה יום יום בעבודה שלי כמנכ"ל עמותת טבקה, שמטפלים בכ-1,000 פניות שפונים אלינו ומבקשים שאנחנו נטפל באי צדק ואי שוויון ואפליה שקורית נגדם, אני רואה את זה.

<פנטהון אספה-דוויט: אבל יחד עם זאת המאבקים שלנו, במיוחד בשנתיים האחרונות, ההפגנות, אותם צעירים שיצאו לרחובות ודרשו את הצדק ואת השוויון כאזרחים שווים בין שווים, גם אז יש תקווה, אני רואה את האור בקצה המנהרה.

<פנטהון אספה-דוויט: אדוני היושב ראש, עבדנו יחד איתך ויש הרבה מאוד הישגים תקדימיים ואנחנו רואים שינוי ואנחנו, תפקידנו להמשיך להיאבק ולהילחם כדי שהשינוי שחל לא ידעך.

<פנטהון אספה-דוויט: אנחנו חייבים להמשיך ללחוץ ולהשאיר את הגחלים בוערים עד שנגיע למחוז שבו אנחנו רואים מדינת ישראל שבה הצדק והשוויון יהיו לכולם.

<פנטהון אספה-דוויט: מדינת ישראל תתרגל לכך שאין הבדלים במוצא.

<פנטהון אספה-דוויט: אנשים מסתכלים על המוצא של מישהו אחר ושופטים אותו.

<פנטהון אספה-דוויט: לדעתי ההישגים האחרונים הם התקווה שלנו ואנחנו נבנה על ההישגים האלה.

<פנטהון אספה-דוויט: יש לנו עוד הרבה עבודה לעשות, אבל ביחד, בנחישות, בהתמדה, בשיתוף פעולה, עם כל המגזרים, עם כל הגורמים הרלוונטיים, נמשיך לעבוד ולבנות את מדינת ישראל, המדינה של כולנו.

<פנטהון אספה-דוויט: בתור אחד שהיה בקנדה ובתור אחד שבילה חמש שנים וחצי באוסטרליה בתור שליח של קרן היסוד אני רואה שם מהגרים שבאו והצליחו.

<פנטהון אספה-דוויט: הם הצליחו קודם כל בגלל העבודה הקשה שהם עשו, אבל בנוסף לזה הם הצליחו בגלל חלונות ההזדמנויות והאפשרויות שנפתחו בפניהם.

<פנטהון אספה-דוויט: לכן מדינת ישראל צריכה להמשיך לעשות את הסוויץ' שהיא התחילה לעשות, המערכות צריכות להתגייס ולעשות יד אחת לקלוט את העולים שמגיעים הנה, לתת להם את ההזדמנויות ואת המשאבים הנדרשים על מנת שאותם עולים יהיו ותיקים ויהיו מנהיגים ואנחנו, אני אומר לכם, כקהילה קטנה, מודל לחיקוי לא רק פה בישראל, אלא בכל העולם, בכך שאנחנו מובילים ומצליחים להביא את השינוי.

<פנטהון אספה-דוויט: חג עלייה שמח ואני מודה לך, אדוני היושב ראש, על היוזמה.

<פנטהון אספה-דוויט: אחת ההצלחות הגדולות, ההוכחה שליוצאי אתיופיה יש את היכולת ואת האיכות להוביל מהלכים ולשנות, אחד מהם זה אתה, אדוני היושב ראש.

<פנטהון אספה-דוויט: בהצלחה בהמשך.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני מזמין את גב' גלי שחר, מנכ"ל עמותת גבהים.

<גלי שחר אפרת: צהריים טובים.

<גלי שחר אפרת: האמת שהייתה לי פה רשימה מאוד ארוכה של אנשים להגיד להם תודה, אבל כולם הלכו.

<גלי שחר אפרת: זה קצת עצוב בעיניי שביום חגיגי זה אנחנו נשארנו לבד.

<גלי שחר אפרת: אבל אני רוצה להודות לכם, חברי הכנסת, נבחרי הציבור, שבכל זאת נשארתם.

<גלי שחר אפרת: לך, יושב ראש ועדת הקליטה, חבר הכנסת נגוסה, לכם, חבריי, שותפים, מנכ"לים של העמותות, תורמים, עובדי עמותת גבהים, חג עלייה שמח.

<גלי שחר אפרת: אתם יודעים, מדינת ישראל זה מדינה שאין לה הרבה אוצרות טבע, אין לנו מכרה זהב וגם נפט זה לא מה שקיווינו, האוצר הכי גדול שלנו זה ההון האנושי, זה אתם, זה האנשים, זה המוח היהודי, זה האוצר הכי הכי גדול שיש לנו.

<גלי שחר אפרת: העלייה למדינת ישראל היא הזדמנות שלנו, הזדמנות של כולנו, לפתח את ההון האנושי, לחזק את הכלכלה הישראלית, את התרבות, להעשיר אותה.

<גלי שחר אפרת: תראו איזה מבחר מדהים של אנשים יש כאן, דוברים שפות רבות ושונות, בצבעים שונים, וזה הכוח שלנו, הגיוון הזה ואת זה אנחנו צריכים לחזק.

<גלי שחר אפרת: עמותת גבהים כבר 11 שנים גאה להוביל את קידומם של עולים אקדמאים במשק הישראלי באמצעות תעסוקה ויזמות.

<גלי שחר אפרת: אנחנו עושים את זה עם לב גדול ובאהבה רבה ובתשוקה.

<גלי שחר אפרת: עד היום עזרנו ל-3,0000 עולים חדשים להשתלב בשוק התעסוקה והיזמות בישראל.

<גלי שחר אפרת: אנחנו שער הכניסה שלהם למשק הישראלי.

<גלי שחר אפרת: אנחנו עובדים עם למעלה מ-1,000 מעסיקים במדינת ישראל וזאת החוזקה היחידה שלנו.

<גלי שחר אפרת: אנחנו לא עושים שום דבר אחר שקשור בעלייה, אנחנו עוסקים בחסם הכי הכי מרכזי בקליטת עולים, תעסוקה.

<גלי שחר אפרת: כי אם לעולים חדשים לא יהיה מענה בתעסוקה הם לא יישארו כאן ולראיה, אנחנו יודעים ש-30% מהעולים החדשים, לצערנו, עוזבים את מדינת ישראל.

<גלי שחר אפרת: אמרו לי שזה חגיגה היום, אז הבאתי פה דף מספרים, מבחינתי הצלחה מודדים במספרים.

<גלי שחר אפרת: אז יש לנו 91% הצלחה בהשמה, יש לנו 250 מקומות תעסוקה חדשים שהקמנו על ידי הסטארט אפים שלנו.

<גלי שחר אפרת: כמו שאמרתי, 3,000 בוגרים מ-60 מדינות שונות.

<גלי שחר אפרת: אנחנו מחזקים את העלייה מצרפת ואת העלייה מברזיל ואת העלייה מטורקיה ואת העלייה מארצות הברית ומכל מקום בעולם אנחנו עוזרים לעולים החדשים להשתלב כאן בשוק התעסוקה כדי שיישארו כאן וייקחו חלק פעיל ויתרמו למשק הישראלי.

<גלי שחר אפרת: בשנה האחרונה פתחנו תכניות שבעצם פונות החוצה ואנחנו החלטנו לעזור למשק הישראלי ולאכלס את המקצועות במחסור, אם זה רופאים ואחיות מצרפת, אם זה מהנדסי תוכנה וחומרה מכל העולם, עולים ותושבים חוזרים, ואנחנו מאמינים ששיתוף פעולה של כל הארגונים ביחד יביא להצלחה אף יותר גדולה.

<גלי שחר אפרת: אז אנחנו עשינו הרבה עד היום ויש מקום להשתפר ולעשות עוד ואני קוראת למשרדי הממשלה, לארגונים נוספים, לקחת חלק, לעבוד ביחד ולתרום עוד ועוד למדינת ישראל.

<גלי שחר אפרת: אני רוצה באמת תודה אחרונה לכל האנשים שבאו לפה היום ולאלה שנשארו, כי זה כנראה לא מובן מאליו, וחג שמח.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: בר יהונתן יאבור, מנכ"ל עמותת עם ישראל.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<יהונתן יאבור: כבוד יושב ראש ועדת העלייה והקליטה, חבר הכנסת ד"ר אברהם נגוסה, חברי כנסת נכבדים, עולים ועולות, קהל נכבד, חג שמח לכולם.

<יהונתן יאבור: היה לנו רעיון לפני כמה שנים שצריך, אפילו חייבים, לחוקק את החוק הזה.

<יהונתן יאבור: כולנו עולים, כולנו באנו הביתה וזה לא משנה אם הסבים והסבתות שלנו באו לפני 50, 60, 70, 80 שנה או נחתנו בבן גוריון לפני שעתיים.

<יהונתן יאבור: אנחנו מדינה קולטת עלייה, אנחנו מדינה שטוענת שהעלייה היא אבן יסוד של מדינת ישראל ולכן אנחנו חייבים לציין את זה, אנחנו חייבים לחגוג את התרומה של כל העליות לכל דורותיהן ועליות מכל רחבי תבל.

<יהונתן יאבור: תרשו לי להציג את עצמי.

<יהונתן יאבור: כמו שאמרתי, קוראים לי יהונתן, אני עולה מאנגליה, גדלתי במטולה, התחנכתי בקיבוץ דפנה והיום אני גר בתל אביב.

<יהונתן יאבור: אם זה לא קיבוץ גלויות אני לא יודע מה זה.

<יהונתן יאבור: אפשר להיות בכל מקום ואפשר להגיע לכל מקום.

<יהונתן יאבור: הארגון שלנו התחיל לחגוג את הדבר הזה, את יום העלייה, לפני מספר שנים, זה התחיל אצל תל אביבים צעירים עולים, ו-TLV Internationals, זה הארגון שאני עומד בראשותו, התחיל לקדם את זה ולחגוג את זה בבתי קהילות, בבתי כנסת וגם בפאבים.

<יהונתן יאבור: האמנו ואנחנו עדיין מאמינים שהחוק הזה צריך להוביל את המדינה, חוק קטן, אבל חוק הכי ציוני שיש.

<יהונתן יאבור: התאריך המקורי של החוק, היו לנו גם על זה הרבה ויכוחים ואמרנו שרצינו לחגוג את החוק הזה ב-י' בניסן, שעל פי המסורת זה היום שיהושע צלח את נהר הירדן בגלגל עם כל בני ישראל ועל פניו זו העלייה המסיבית הראשונה בהיסטוריה של העם שלנו.

<יהונתן יאבור: אבל היו דיונים ובכנסת כמו בכנסת החליטו לחגוג את זה, בשבוע הזה ומעבר לזה שפרשת לך לך זו פרשת הבר מצווה שלי, יש לה גם ערך נוסף - - -

מרדכי יוגב: אחד הנימוקים היה שיש מדרש חז"ל, גדול יום קיבוץ גלויות כיום קריאת הגשמים, וזה היום, ז' בחשוון, שמבקשים תן טל ומטר וברכה.

מרדכי יוגב: רצו יום שהוא לא חופשי בלימודים, י' בניסן הוא חופש, רצו שזה יהיה ביום שבבתי הספר לומדים.

<יהונתן יאבור: אז אמרתי, צריך גם למצוא למה חשוב לך לך, מאיפה זה בא?

<יהונתן יאבור: 'ויאמר אלוקים לאברהם לך לך מארצך, ממולדתך ומבית אביך אל הארץ אשר אראך' ולמה דווקא בסדר הזה?

<יהונתן יאבור: כי על פי הנימוקים אומרים שהקב"ה אמר מהקל אל הקשה.

<יהונתן יאבור: קשה לעזוב את הארץ, עוד יותר קשה לעזוב את המולדת והכי קשה זה לעזוב את הבית של אבינו, אבל מי שעושה את כל זה ומי שמגיע לפה ומי שחוזר הביתה מגיע לו שנציין את היום הזה, מגיע לו שנחגוג את היום הזה.

<יהונתן יאבור: בדרך של החגיגה פגשנו חברים אמיתיים, חברי כנסת מדהימים.

<יהונתן יאבור: אני כבר לא יכול לשמוע יותר את האמירה הזאת, 'מה הם עושים פה במשכן הזה?', אנשים מדהימים שעבדו יום ולילה למען החוק הזה.

<יהונתן יאבור: שוב, חוק אולי קטן, אבל הבדל עצום.

<יהונתן יאבור: אז חבר הכנסת נגוסה וחבר הכנסת רוברט אילטוב וחבר הכנסת מיקי זוהר וחבר הכנסת חיליק בר וסגן השר מייקל אורן וחבר הכנסת יואל רזבוזוב ועוד אנשים מדהימים שהכרתי בדרך מהצעת חוק לחוק בספר החוקים של מדינת ישראל.

<יהונתן יאבור: אני רוצה לסיים את דבריי ברעיון מהפכני, ברעיון שהוא אולי יזעזע אנשים, אבל אני רוצה שנחליט שכל יום נעלה מחדש לארץ ישראל, נבנה אותה, נתפעל מיופייה ונדאג לאחינו שנשארו בגולה.

<יהונתן יאבור: בואו נחליט שכל יום יהיה יום עלייה, כי בשבילי כל יום מחדש זה יום העלייה.

<יהונתן יאבור: תודה רבה וחג שמח.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: אני מזמין את מר מרק אייזנברג, יושב ראש קעליטה.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<מארק אייזנברג: אדוני יושב ראש ועדת העלייה והקליטה, חברי הכנסת, אני קצת עצוב שהשרה עזבה אותנו ולא שומעת מה רוצים להגיד בעמותות שעובדות בשטח, אני חושב שזה משהו חשוב.

<מארק אייזנברג: לא דיברנו על העלייה מצרפת, זו עלייה חשובה, זו העלייה הכי גדולה, עם רוסיה, עכשיו, אז כמה מילים על העלייה מצרפת.

<מארק אייזנברג: 4,000 עולים הגיעו בשנת 2016, פחות או יותר השנה אותו המספר.

<מארק אייזנברג: אנחנו יכולים להגיד שזה טוב, זה מספיק, בשנים מ-2010 הממוצע היה 2,800 אנשים, אז זה טוב, זו עוד עלייה גדולה וכל עלייה מצרפת זה נס קטן, למה?

<מארק אייזנברג: כי ליהודים שגרים היום בצרפת יש קשר חזק למדינה שלהם.

<מארק אייזנברג: צרפת היא מדינת זכויות האדם והמדינה הראשונה שהכירה ביהודים כאזרחים שווים והממשלה עוזרת לקהילה היהודית.

<מארק אייזנברג: המספר בפריז של בתי כנסת ומסעדות כשרות זה כמעט אותו דבר כמו בתל אביב.

<מארק אייזנברג: מנקודת מבט כלכלית, מחצית מיהודי צרפת נמצאים במצב כלכלי טוב ושאר המשפחות עניות שמקבלות עזרה כלכלית, מחצית חשובה מאוד, מהמדינה.

<מארק אייזנברג: אז כל עלייה היא כמעט פלאית.

<מארק אייזנברג: וכאן אני רוצה להודות גם לכל העולים שעושים החלטה אמיצה זו לבוא לישראל וגם להודות למדינת ישראל ולכל המשרדים שעושים מאמצים גדולים כדי לשמור ולקדם את העלייה הזו.

<מארק אייזנברג: שמעתי שזה יום חגיגי, צריך שמחה, אבל בכל זאת גם צריך בלי ויכוח להתמודד עם המצב.

<מארק אייזנברג: 2,000 עולים בשנה מצרפת זה לא מספיק, זה כישלון, למה?

<מארק אייזנברג: כי בשנת 2014 היו 6,000 עולים, בשנת 2015 8,000 עולים, כי בצרפת נמצאת הקהילה היהודית השנייה בגודלה בעולם, חצי מיליון יהודים לפי ההלכה ומיליון שיש להם מינימום אבא יהודי ומרגישים יהודים.

<מארק אייזנברג: המצב בצרפת לא טוב, יש פיגועים נגד יהודים.

<מארק אייזנברג: מחקר מעמיק ורציני בצרפת הגיע למסקנה כי בין 100,000 לבין 200,000 מיהודי צרפת אמרו שהם חושבים ברצינות לעלות לארץ.

<מארק אייזנברג: כך שהמספר 4,000 עולים בשנה לא מספק אותה.

<מארק אייזנברג: ומה הסיבה לכישלון הזה?

<מארק אייזנברג: בעינינו הסיבה העיקרית זה הקליטה, זו המילה החשובה.

<מארק אייזנברג: מדינת ישראל עוזרת לעולים, מקדמת תכניות ופרויקטים, אבל ברור שזה לא מספיק, התכניות האלה לא נוגעות למספר מספק של עולים.

<מארק אייזנברג: כיום שליש מהעולים בגיל עבודה שעלו לפני חמש שנים לא מצאו עבודה, אני מדבר על העולים של צרפת, וזו בעיה גדולה.

<מארק אייזנברג: איך אמר ראש המדינה?

<מארק אייזנברג: זה נותן אנשים חמוצים, מרירים, עצובים ואפילו זה נותן ירידות של משפחות שלמות שעושות פרסום שלישי בקרב חברים, המשפחות שלהם, הקהילה שלהם.

<מארק אייזנברג: איכות הקליטה, כבר שמעתי את זה בבוקר, היא הגורם העיקרי למספר המועט של עולים בשנתיים האחרונות.

<מארק אייזנברג: גם השרה אמרה שיש כמה סיבות כלכליות לעזור לעלייה וקליטה של עולים מצרפת, למשל מחקר אקדמי מוכר של בר אילן הוכיח כי כל שקל שיושקע לטובת קליטת עולים מצרפת יחזיר 15 שקלים למדינה תוך תשע שנים.

<מארק אייזנברג: ואני גם רוצה להגיד דבר תורה.

<מארק אייזנברג: שבתורה זה גם חובה, מצווה, לתת כסף לקליטה של העולים, למה?

<מארק אייזנברג: כתוב בדברי הימים, 'כה אמר כורש מלך פרס, כל ממלכות הארץ נתן לי ה' אלוהי השמים והוא פקד עליי לבנות לו בית בירושלים אשר ביהודה, מי בכם מכל עמו יהיה אלוהיו עמו ויעל לירושלים', העלייה לירושלים, 'וכל הנשאר מכל המקומות אשר הוא גר שם, ינשאוהו אנשי מקומו בכסף ובזהב וברכוש ובבהמה'.

<מארק אייזנברג: רש"י מסביר מה זה כל הנשאר?

<מארק אייזנברג: כל יהודי הנשאר במקומו שלא יוכל לעלות מחמת שאין לו ממון, ינשאוהו אנשי מקומו, שינשאוהו בכסף ובזהב, ברכוש ובהמות, למען יוכל לעלות לירושלים.

<מארק אייזנברג: לא רק להציע קליטה בירושלים.

<מארק אייזנברג: אז צריך להגיד גם תודה לצרפתים שעשו המון דברים בתחילת מדינת ישראל, אנחנו זוכרים ששמעון פרס לקח את כל ה - - - בשנים הראשונות של המדינה מצרפת וכמה אנשים באמת חשובים זה אנשים שעלו מצרפת ואנחנו רוצים להגיד שצריך לעשות יותר בקליטה וזו בעיה של תקציב.

<מארק אייזנברג: אנחנו חושבים שלעלייה מצרפת, שהיא כל כך חשובה ויש הזדמנות היסטורית ש-10,000 עולים יעלו עם קליטה יותר טובה, זה תקציב של 35 מיליון שקל בשנה של המדינה.

<מארק אייזנברג: כמובן זה מצד אחד הרבה כסף, אבל מצד שני אם אנחנו חושבים מה זה שווה למדינת ישראל, זה סכום סביר מאוד.

<מארק אייזנברג: 'נפש בנפש' עושה עבודה עם העולים מארצות הברית ומקבלת מענקים גדולים, בין היתר גם מקק"ל.

<מארק אייזנברג: אנחנו מבקשים היום אותו המודל של קליטה ושהתקציבים האלה יילכו לעמותות הפעילות כבר בשטח, למה הפעילות בשטח?

<מארק אייזנברג: למשל מי יודע יותר טוב מאשר ארגון כי"ח את הבעיות החינוכיות כדי לעזור לתלמידים הצרפתיים?

<מארק אייזנברג: לכן יש לתת למשרד החינוך את האמצעים לחזק ולהכפיל את השותפות עם כי"ח.

<מארק אייזנברג: מי יודע יותר טוב את הבעיות של הסטודנטים מאשר ארגון C.N.E.F שפעיל כבר 25 שנה בעזרה וליווי אקדמי של הצעירים?

<מארק אייזנברג: מי מכיר את הבעיה של השמה של בתי הספר הגבוהים בצרפת מאשר עמותת גבהים?

<מארק אייזנברג: ואני יכול להמשיך עוד ועוד, הרשימה ארוכה.

<מארק אייזנברג: אז ארגון קעליטה היום, אנחנו חולמים, בשיתוף פעולה עם משרד העלייה והקליטה, לפתוח עוד שני מרכזי תעסוקה בתל אביב ונתניה, דומה לזה שהקמנו בירושלים, עם כל הצוות שלנו שעושה עבודה מוצלחת פה.

<מארק אייזנברג: תוך שישה חודשים מאז שהקמנו את המרכז עזרנו ל-1,200 אנשים במסלול המקצועי שלהם ומצאנו עבודה ל-71 אנשים.

<מארק אייזנברג: מי שמכיר את תחום ההשמה יגיד שזה מספר יפה מאוד.

<מארק אייזנברג: אנחנו גם צריכים שיתוף פעולה עם משרד העבודה וכלכלה כדי לקבל את הוואוצ'רים שמאפשרים לעולה לשלם עבור הכשרה מקצועית.

<מארק אייזנברג: אנחנו צריכים שיתופי פעולה עם הרשויות כדי לשפר את מעמדם של הפרויקטורים.

<מארק אייזנברג: אנחנו צריכים את העזרה של משרד הבריאות כדי להתקדם יותר בכל הנושא של הכרת התעודות מצרפת.

<מארק אייזנברג: אנחנו מודים על הדברים שנעשו בשנה שעברה, על ההכרה של רופאי שיניים, של הרוקחים ושל הרופאים המתמחים, אבל אנחנו חייבים עדיין לפתור את הבעיה של האחים והאחיות.

<מארק אייזנברג: מצד אחד אחיות צרפתיות מוכשרות יותר מאחיות ישראליות ומצד שני מחסור חריף באחיות בארץ, כמה מנהלי בתי חולים כתבו לנו והתחייבו להעסיק 150 אחיות מצרפת שיכולות לעבוד מחר, מחציתן כבר בארץ וכל השאר מחכות בצרפת שתיפתר בעיית ההכרה בתעודה כדי לעלות.

<מארק אייזנברג: חייבים לתת הכרה אוטומטית לתעודות שלהם, בלי לעבור בחינה.

<מארק אייזנברג: ומילה אחרונה, ידוע הרי שלכל עולה חדש יש הרבה קשיים וכל עזרה, לאו דווקא בתחום הפיננסי, יכולה לשנות את המצב שלו בצורה קיצונית.

<מארק אייזנברג: בקעליטה התחלנו פרויקט לפני חודש, כל עולה ותיק או צבר נותן מזמנו לעולה חדש בכל תחום שמתאים לו, שיעורי בית לילדים, עזרה בתרגום מסמכים, להזמין לשבת, או לתת ייעוץ מקצועי.

<מארק אייזנברג: נוצרה כאן תנועה עממית של סולידריות, יותר מ-1,000 מתנדבים נרשמו לתת כמה שעות בשבוע מזמנם והתנועה רק בתחילת דרכה.

<מארק אייזנברג: חברי היקר, נתן שרנסקי, כבר הסכים לתת כמה שעות בחודש לילדי עולים במשחקי שחמט ואנחנו מודים לו.

<מארק אייזנברג: ועכשיו אני מזמין את כולכם, כל הנוכחים כאן, לתת שעתיים בחודש כדי לסייע בקליטת עולים ולהצטרף למהלך הסולידרי הנפלא הזה.

<מארק אייזנברג: הרעיון הטוב של העלייה, ואני מקווה שמחר יוכלו להגיד עלייה וקליטה, זה לא רעיון חדש, אני רוצה לתת מתנה לד"ר אברהם נגוסה, זה פוסטר עתיק של קרן היסוד, יום העלייה, זה מנובמבר 1950.

<מארק אייזנברג: חג שמח לכולם.

<מארק אייזנברג: תודה.

אברהם נגוסה: זה יהיה כמובן באולם של ועדת העלייה והקליטה.

אברהם נגוסה: תודה, אנחנו נמשיך.

אברהם נגוסה: נזמין את מזכ"ל תנועת בני עקיבא, מר רועי אבקסיס.

<רועי אבקסיס: שלום לכולם וכל הכבוד שאתם עדיין פה.

<רועי אבקסיס: מארק אייזנברג סיפר שיום העלייה זה סיפור מאוד מאוד ותיק, אז אני רוצה לספר לכם עוד סיפור.

<רועי אבקסיס: לפני חמש שנים אני ישבתי ערב אחד ואמרתי שלא יכול להיות שאין יום עלייה.

<רועי אבקסיס: ישבתי וכתבתי נייר עם הצעות שונות למתי נעשה את יום העלייה הזה ורגע לפני שמסרתי את הנייר הזה לאיש מתברר שהוועדה שלך עקפה אותי.

<רועי אבקסיס: הוועדה שלך עובדת מצוין, כל הכבוד, עשיתם דבר חשוב ואולי כיוונתי לדעת גדולים.

<רועי אבקסיס: אז, חברים יקרים ובעיקר העולים של בני עקיבא, שהקשיבו כל כך יפה ונשארו פה עד עכשיו, ברוכים הבאים.

<רועי אבקסיס: אני עומד פה בתור מזכ"ל תנועת בני עקיבא העולמית, אבל אני גם עומד פה בתור כל תנועות הנוער הציוניות שעובדות בחוץ לארץ.

<רועי אבקסיס: בסוף בסוף כשאנחנו מחנכים את החניכים שלנו ואת המדריכים שלנו ההגשמה האולטימטיבית, השפיץ האידיאולוגי, זה העלייה.

<רועי אבקסיס: כשאנחנו דוחפים אותם לשם אנחנו מבקשים שבסוף הם יהיו חלק אינטגרלי מתוך החברה הישראלית.

<רועי אבקסיס: דיברו פה הרבה על תעסוקה ועל עברית ועל כל הדברים החשובים שצריכים לעשות, אני רוצה להאיר נקודה אחרת.

<רועי אבקסיס: בוגרי התנועות, אלה שעלו לארץ, הם חוד החנית של הקהילות היהודיות בחוץ לארץ, הם המדריכים הכי טובים, הם ראשי הארגונים, הם ראשי ארגוני הסטודנטים, הם המפתחות של הקהילה היהודית בכל מקום ומקום, ואז יום אחד הם עושים עלייה וכשהם עושים עלייה הם הופכים ברגע אחד להיות אזרחים מן השורה.

<רועי אבקסיס: מלהיות קטרים מובילים, דוחפים, הם הופכים להיות אחד מהקרונות ברכבת.

<רועי אבקסיס: אני חושב שהמטרה שלנו כחברה ישראלית זה להבטיח שהחבר'ה האלה נשארים קטרים, מובילים, עם אותה תשוקה לפעול ולהוביל אותם.

<רועי אבקסיס: חובה עלינו להבטיח שהחבר'ה האלה משתלבים בכל המקומות הכי משמעותיים בתוך החברה הישראלית, כי הכישרון הגלום, האידיאולוגיה שבוערת, התשוקה לתרום, אסור לנו לפספס את זה, בכל תחומי החיים שלנו, בעשייה החינוכית, בחינוך, בהתיישבות, בהתנדבויות, אלה יכולים להיות הקטרים.

<רועי אבקסיס: מה זה ידרוש מאיתנו?

<רועי אבקסיס: זה ידרוש מאיתנו לזוז קצת, לפנות מקום, להיות קשובים, להגיד אוקיי, אולי אנחנו יכולים לשמוע משהו מהם.

<רועי אבקסיס: אבל כולנו נצא מורווחים.

<רועי אבקסיס: מדינת ישראל תצא מורווחת בגלל משב הרוח ההתנדבותי המרענן, העולים ימשיכו לחיות חיים משמעותיים ואני אומר לכם שהעולים האלה, אם הם יהיו משמעותיים הם ימשכו אחריהם את העולים החברים שלהם.

<רועי אבקסיס: כשקבעתם את יום העלייה התחלנו לחשוב בבני עקיבא מה עושים עם החג הזה.

<רועי אבקסיס: אתם יודעים, ליל הסדר יודעים, מחפשים את האפיקומן ואוכלים מצא, אבל מה עושים בחג חדש?

<רועי אבקסיס: אז ישבנו וחשבנו והחלטנו, לאחר התייעצות עם כמה מהבוגרים שלנו, שדבר ראשון במוצאי השבת האחרונה יש סעודת חג לכל העולים, החבר'ה שעלו בשנה האחרונה, ממש כמו ליל הסדר.

<רועי אבקסיס: אבל מעבר לזה אני רוצה להגיד לכם שלכל אחד מאיתנו יש יום הולדת, לעולים יש שני ימי הולדת, היום שהם נולדו בו, אבל גם היום שהם עלו לארץ.

<רועי אבקסיס: לכבוד היום הזה חיברנו תפילת תודה מיוחדת, אישית, שאנחנו מבקשים מכל עולה להגיד ביום העלייה האישי הפרטי שלו, תפילת תודה.

<רועי אבקסיס: אני רוצה, ברשותכם, לקרוא לכם פסקה אחת מהתפילה הזאת: מודה אני לפניך, ה' אלוקיי ואלוקי אבותיי, ששמת חלקי מיושבי ארץ ישראל ולא שמתני מארצות העמים, שאזרתי בי כוח וגבורה ללכת בדרכי אברהם העברי אל הארץ אשר אראך, שהנני מאותם המתבשמים מאווירה המחכים, מן החיים בנופיה המפעימים, מן הניזונים בפירותיה ופירותיה מתוקים ומן החיים בין בניה השבים לגבולם.

<רועי אבקסיס: מבטיח אני לפניך, הבוחר בעמו ישראל באהבה, להתבונן על ארצך ועל בניך אך ורק בעין טובה, במבט מתוק, לראות בקשיים אתגרים, במחסומים זרזים, בשונות ברכה ובקושיות תשובה.

<רועי אבקסיס: ברוך אתה ה' הטוב והמיטיב.

<רועי אבקסיס: מאחל לכולכם חג עלייה שמח ומבקש להזמין את ליה שלנו, עכשיו נשמע עולה אותנטי שעלה לא מזמן, שאני אפילו לא יכול להגיד לכם מאיפה היא עלתה מכיוון שהסיפור שלה כל כך מעניין.

<רועי אבקסיס: ליה, בבקשה.

<ליה בדרידה: תודה רבה, יושב ראש הוועדה, ד"ר אברהם נגוסה, יושב ראש ארגון קעליטה, מארק אייזנברג ומזכ"ל תנועת בני עקיבא, רועי אבקסיס, תודה רבה.

<ליה בדרידה: מכובדיי כולם, אני ממש מתרגשת לעמוד לפניכם היום ולספר את הסיפור שלי.

<ליה בדרידה: קוראים לי ליה בדרידה, נולדתי בקליפורניה להורים איטלקים.

<ליה בדרידה: כשהייתי בת כמה חודשים עברנו למינכן בגרמניה, שם גדלתי עד גיל 9.

<ליה בדרידה: הוריי עלו לארץ, אך לצערי לא הצליחו בגלל קשיי שפה וקשיים נוספים.

<ליה בדרידה: הוריי החליטו לעבור לקונטיקט בארצות הברית, כי היה להם חשוב שנקבל חינוך יהודי, וגדלתי שם עד גיל 14.

<ליה בדרידה: אז אבי קיבל הצעת עבודה ועברנו לגור ברומא שבאיטליה, שם סיימתי את התיכון וקיבלתי תעודת בגרות מלאה.

<ליה בדרידה: ברומא התוודעתי לראשונה לתנועת בני עקיבא העולמית והתחלתי להיות פעילה בסניף המקומי.

<ליה בדרידה: הדרכתי שלוש קבוצות במשך שנתיים, הייתי ראש מחנה קיץ של תנועת בני עקיבא באיטליה וייצגתי את יבשת אירופה מטעמה של תנועת בני עקיבא העולמית בארץ.

<ליה בדרידה: בגיל 15, במסגרת מחנה קיץ בארץ, טיילנו בדרום.

<ליה בדרידה: אני זוכרת את עצמי מסתכלת על הרי הנגב באזור שדה בוקר וחושבת על ההיסטוריה של עמנו בארץ הזו.

<ליה בדרידה: ההרים הללו היו עדים להבטחת ה' לאברהם אבינו, 'כי את כל הארץ אשר אתה רואה לך אתננה ולזרעך עד עולם'.

<ליה בדרידה: הם ראו את שיבת עזרא ונחמיה והם אף היוו בית לראש ממשלתנו בשיבת ציון האחרונה.

<ליה בדרידה: הבטתי והבנתי שאני רוצה לעלות ארצה.

<ליה בדרידה: כשהגעתי לארץ מיד אחרי התיכון ולמדתי במדרשת הרובע היה לי ברור שאני פה לנצח.

<ליה בדרידה: בסוף השנה הייתי גאה להחזיק את תעודת הזהות שלי.

<ליה בדרידה: החלטתי לעשות שירות לאומי, שירתי שנה כחובשת במגן דוד אדום בירושלים והשנה אני עושה שנה שנייה כמנחה בהכשרות של תנועת בני עקיבא העולמית.

<ליה בדרידה: אני מקווה להמשיך ללימודי רפואה, להקים משפחה וליישב את הארץ.

<ליה בדרידה: את החוב על החלום הזה שהתגשם אני חבה לתנועת בני עקיבא העולמית.

<ליה בדרידה: לפני שנכנסתי לסניף בני עקיבא ברומא לא הייתה לי שום כוונה לעלות לארץ.

<ליה בדרידה: בזכות תנועת הנוער בני עקיבא העולמית חצי מהכיתה שלי מהתיכון בארץ היום.

<ליה בדרידה: אנחנו גאים להיות חלק מהתפתחותה של מדינת ישראל.

<ליה בדרידה: נכון, כל יום אנחנו מתמודדים עם הקושי בשפה, עם ההסתגלות לחברה ולתרבות הישראלית ועוד.

<ליה בדרידה: המכשולים בדרכם של העולים החדשים רבים הם, אבל להיות חלק משיבת ציון שווה הכול.

<ליה בדרידה: אני לא עומדת בפניכם כדי לספר את הסיפור הייחודי שלי, למעשה מה שמדהים הוא שהוא לא ייחודי בכלל.

<ליה בדרידה: יש לי חברים רבים, חלקם יושבים כאן איתנו היום, שהיו מעורבים בפעילות של תנועת בני עקיבא בחו"ל ובזכות החינוך הציוני שקיבלו הם החליטו לעלות ארצה, לתרום למדינה ולהשקיע את כל חייהם בשביל לשפר את מדינתנו.

<ליה בדרידה: יושבת כאן היום שלי ויינמן מאטלנטה בארצות הברית שכרגע משרתת כחובשת צבאית.

<ליה בדרידה: משפחתה החליטה לעלות לארץ בעקבותיה.

<ליה בדרידה: עוד חברה שלי, לריסה, בוגרת בני עקיבא מסאו פאולו בברזיל עלתה לארץ לבד וכרגע לומד ארכיטקטורה בבצלאל.

<ליה בדרידה: אני כל כך שמחה וגאה לחיות בזמן כל כך משמעותי בהיסטוריה היהודית של עם ישראל ומדינת ישראל.

<ליה בדרידה: קיבוץ הגלויות הוא כבר לא חלום, זו מציאות יומיומית.

<ליה בדרידה: אני רוצה לברך את הקהל הנכבד, את חבריי העולים ואת כל העם היהודי שנזכה לשאת באחריות המוטלת על כתפינו להכיר בזמן המיוחד שאנחנו חיים בו ולקיים את דבריו של כלב בן יפונה, 'עלה נעלה וירשנו אותה כי יכול נוכל לה'.

<ליה בדרידה: תודה רבה ויום עלייה שמח לכולנו.

אברהם נגוסה: תודה רבה לך.

אברהם נגוסה: אני מזמין את גב' מוניקה לב כהן, מארגון המדענים הישראליים בחו"ל, השבת מוחות.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<מוניקה לב כהן: תודה רבה, חבר הכנסת נגוסה, תודה לך, דנה.

<מוניקה לב כהן: אנחנו המדענים מדברים בקצרה, אז הבטחנו ולכן נקיים.

<מוניקה לב כהן: אני מבקשת פה מעל הבמה הזאת קודם כל לברך את כל העולים בקהל לרגל יום העלייה ולברך את כל זכאי העלייה שמחכים בחו"ל לעלות ולהצטרף אלינו, אבל אני רוצה גם לספר לכם על הקהילה היהודית שלא כל כך הוזכרה פה היום, ביום העלייה, ואני חושבת שחשוב לציין אותה, זאת הקהילה של הישראלים שעזבו את ישראל, מסיבות של עבודה, לימודים, זמניות שהפכה לקבוע.

<מוניקה לב כהן: היום 10% מיהדות התפוצות אלה ישראלים ואנחנו בארגון המדענים הישראלים בחו"ל פועלים כדי להחזיר את המוחות הטובים האלה לארץ.

<מוניקה לב כהן: שרת הקליטה הזכירה קודם שמדינת ישראל משקיעה מיליון שקל בכל רופא בישראל, אנחנו רוצים לדאוג שאותו רופא שיצא להשתלמות בחו"ל גם יחזור לישראל.

<מוניקה לב כהן: אנחנו פעילים היום ב-300 קמפוסים בארצות הברית, קנדה, אנגליה, ופועלים לחבר את המדענים הישראלים לישראל, בתוכם יש לא מעט עולים שעשו עלייה ויצאו לחו"ל להכשרה, אנחנו רוצים שהם יחזרו לישראל.

<מוניקה לב כהן: אז לסיכום אני רוצה לומר חג שמח לעולים וגם לחוזרים, שיהיה לנו בהצלחה.

אברהם נגוסה: לפני שאני מסכם את היום הזה אני רוצה להגיד כמה מילים בשפה האמהרית מכיוון שהצטרפו אלינו היום עולים חדשים שהגיעו החודש מאתיופיה אז לפחות להגיד להם בכמה משפטים מה שקורה פה ואז אני אסכם את הדיון.

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: אני רוצה לסכם את היום הזה, יום חשוב לעלייה ולעולים החדשים.

אברהם נגוסה: לפני שנתיים יזמנו את הנושא הזה, שיהיה יום אחד.

אברהם נגוסה: אנחנו יודעים שביום הזה אפשר לדבר על בעיות, אנחנו לא אומרים שסיימנו את כל הבעיות, את כל האתגרים, אנחנו רק אומרים שכל השנה אנחנו מתווכחים בוועדת העלייה והקליטה וגם בוועדות אחרות על בעיות על מנת לשנות את המצב, לשפר את המצב, אבל היום הזה זה יום מיוחד לדבר על תרומתה של העלייה.

אברהם נגוסה: העולה שדיברה, ליה, זה היה מאוד מרגש, אלה דברים שביום הזה אנחנו צריכים לשמוע, את הציונות האמיתית, לכן בהתחלה ביקשתי שלא נעשה ויכוחים פה, כי ברגע שאנחנו פותחים בביקורת אז אנחנו נאבד את המשמעות של היום.

אברהם נגוסה: לכן אני מבקש סליחה מהאנשים שרצו להביע אתגרים כי ראיתי שזה לא מתאים ליום הזה.

אברהם נגוסה: יהיו לנו הרבה ימים, בעזרת ה', גם במושב הזה, שנמשיך לעבוד על האתגרים.

אברהם נגוסה: אני מאוד מודה לכם, לכל ראשי הארגונים, העולים החדשים, חבריי חברי הכנסת, ראש הממשלה, השרים, יושב ראש הכנסת, שהגעתם היום ביום הזה לכבד את היום החשוב למדינת ישראל, לעם היהודי, לאזרחי ישראל ואנחנו נמשיך לעבוד כדי לשפר את התנאים בקליטה, להוריד את החסמים הבירוקרטיים, על מנת להקל את השתלבותם של העולים החדשים.

אברהם נגוסה: חג יום עלייה שמח, תודה רבה, הישיבה מסתיימת.