הוועדה המיוחדת למאבק בנגעי הסמים והאלכוהול, כנסת 20, פרוטוקול מספר 86, 2017-07-04 09:00

תמר זנדברג: בוקר טוב לכולם, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה למאבק בנגע הסמים בנושא: קשיים, תקלות, עיכובים והכבדות בעבודת יחידת הקנאביס הרפואי וכמובן פגיעה במטופלים כתוצאה מכך.

תמר זנדברג: הנושא הזה עלה בדיון הקודם שלנו בהשתתפות חלק גדול מהנוכחים פה, בטח משרד הבריאות וגם האורחים, אבל האמת שהחלטתי להקדיש לו ישיבה מיוחדת משתי סיבות.

תמר זנדברג: האחת, כי יש לנו 28,000 או יותר מטופלים שבעצם עבודתם השוטפת – ולצערנו הרב יש להם כזאת - זה אחד התחומים הרפואיים הבודדים לדעתי שרק בשביל לקבל את התרופה עצמה יש עבודה ביורוקרטית שוטפת כל הזמן אל מול המוסדות.

תמר זנדברג: אני לא מכירה עוד תחום רפואי שההתנהלות עצמה מהווה חלק כל כך גדול מניהול החיים של המטופל, של החולה.

תמר זנדברג: אבל אני לא רופאה, יושבים כאן הרבה מאוד רופאים סביב השולחן וגם מטופלים, אולי הם יוכלו להאיר את עיני.

תמר זנדברג: בעצם יש לנו שתי תופעות שאני רוצה לדון בהן בעזרתכם, נעשה את הישיבה במתכונת שנעלה את המצב – הגיעו אלינו גם בכתב – אני רואה חלק מהנציגים שפנו אלינו וסיפרו כאן, גם לפרוטוקול יפרטו את המצב כפי שהם רואים אותו, של עבודה קשה מאוד, בירוקרטיה קשה שהולכת ונהיית יותר קשה.

תמר זנדברג: במקום שתהיה יותר קלה, איכשהו בכמה שבועות האחרונים, אני בתור מי שמטפלת בזה ברמה הציבורית קיבלתי הצפה ממטופלים, מרופאים, על קשיים של חלק מהדברים שכבר נפתרו כמו נושא פקסים וטלפונים – מצטרף אלינו פרופסור גרוטו – אני אחזור על המילים, פרופסור גרוטו, תודה שהצטרפת, אנחנו בעצם דנים פה בעבודה של המטופלים והרופאים מול היק"ר, מול יחידת הקנאביס הרפואי.

תמר זנדברג: אתה כבר השתתפת אתנו בכמה מהישיבות האלה בנושא הזה באופן כללי של הקנאביס הרפואי.

תמר זנדברג: פה זה באמת המקום הכי קטן, הכי בירוקרטי, שהוא הכי ברמת הטלפון, הפקס והתקשורת, אבל לאורך הרבה זמן וביתר שאת בשבועות האחרונים זה נושא שבתחום הזה של עבודת מטופלי הקנאביס מול משרד הבריאות הוא אולי הקשה ביותר.

תמר זנדברג: זה לא התוויות וזה לא המחקר - - -

איתמר גרוטו: גם וגם.

תמר זנדברג: גם וגם, אבל את הישיבה הזאת אני רוצה שנקדיש לדבר שיכול להיפתר בקלות מבחינתכם.

תמר זנדברג: קודם כל, זה דבר שאנחנו מלווים אותו כבר תקופה ארוכה מאוד.

תמר זנדברג: בדיוק שנכנסת התחלתי לומר, שאני כמי שמטפלת בזה ברמה הציבורית, לא הרפואית ולא הביורוקרטית, בשבועות האחרונים היתה עליית מדרגה בהצפה של פניות מחולים ומטופלים שלא משיגים את היק"ר בטלפון ושהמחשב לא עובד וביקשו מהם לשלוח פקס והפקס לא מגיע, והרופא צריך לשלוח את הפקס שוב – תיכף ידברו כאן רופאים ויגידו איך זה מכביד על העבודה שלהם – כל זה כשלא דיברתי בכלל על השאלה אם הבקשה התקבלה או לא, על שיקול הדעת הרפואי ועל כל הדברים האלה אלא אך ורק על התקשורת וההתנהלות שהיא אחד הגורמים שגורמים לרופאים – בדיון הקודם דיברנו על הנושא הספציפי של מרפאות הכאב, שגם הוא סוגיה בפני עצמה שאתה בטח מכיר אותה, הרבה רופאים כאן אמרו, ההתעסקות שזה דורש ממני זה במקום לשבת ולקבל מטופלים, אני שולח את המטופלים האלה או משתדל לא לקבל אותם.

תמר זנדברג: עלה אפילו נושא, שהמצב הזה דוחק או דוחף מטופלים לזרועות של מאכרים, לזרועות של כל מיני מידלמנים שמבטיחים להם רק בשביל לטפל באופן מהיר וזריז בבקשה ומשלמים עד אלפי שקלים דמי תיווך כמובן לא חוקיים ובטח ובטח לא מוסריים רק כי הרופאים לא יכולים לעבוד בצורה התקינה והישירה בגלל כל התוצאות של הבירוקרטיה הזאת.

תמר זנדברג: קיבלתי הרבה עדויות, כל זה עדויות בכתב שקיבלתי ממטופלים ורופאים, חלקם נמצאים פה וידברו, חלקם נעלה את הדברים.

תמר זנדברג: הייתי רוצה שתשמע ותגיב.

תמר זנדברג: זאת הזדמנות להודות לך ולברך אותך שהגעת לישיבה הזאת.

תמר זנדברג: קיימנו אותה בשבוע שעבר, היו כאן ד"ר מיקי דור ויובל לנדשפט, שמעו ונתנו חלק מהתשובות.

תמר זנדברג: אני בכל זאת רוצה שהנושא הזה יעלה דרגה בתוך משרד הבריאות מפאת החשיבות.

תמר זנדברג: הדבר השני שעלה כאן ואנחנו לא קיבלנו עליו תשובה מספקת, בלשון המעטה, המצב הזה אל מול ההתקדמות של הרפואה וספציפית כאן הנושא של האופציה להתחיל ולהכשיר את הרופאים שעוברים את ההשתלמות וההסמכה של משרד הבריאות.

תמר זנדברג: אחת התשובות שאנחנו מקבלים במשך שנה ממשרד הבריאות, עוד מעט תתחיל הרפורמה והכול יסתדר.

איתמר גרוטו: בוא נגיד יהיה יותר טוב.

תמר זנדברג: אוקי, ישתפר.

תמר זנדברג: אני רוצה שאת הישיבה הזאת ננהל תחת המטריה של שני דברים.

תמר זנדברג: אחד, שבינתיים זה מתמשך והאנשים האלה שתיכף נשמע אותם, והרופאים שלהם, כל יום וכל שלושה חודשים של התקשורת הזאת זה עוזר להם רק במידה מסוימת שמתישהו בעתיד זה אולי ישתפר, אולי כן ואולי לא.

תמר זנדברג: ושנית, למה אי אפשר במקביל, תוך כדי תנועה, את אותם רופאים, את אותם כמה עשרות רופאים שכבר עברו את הקורס וכבר הוכשרו על ידיכם, למה אי אפשר להקל את צוואר הבקבוק הזה ובמקום להמשיך ולנקז לאותם אישורים - - -

איתמר גרוטו: אפשר, אפשר, אני מטפל בזה.

תמר זנדברג: אני רוצה שתתייחס ספציפית לנקודה הזאת כי בשבוע שעבר שמענו תשובות מאוד מאוד מאכזבות מיובל ומיקי.

תמר זנדברג: פשוט כמו במקרה האונקולוגי וכמו שהחזון של משרד הבריאות בסוף, שהרופאים יוכלו להנפיק את הרישיון ישירות.

תמר זנדברג: זה גם יותר נכון מבחינה רפואית כי מי שמנפיק את הרישיון הוא זה שרואה את החולה ומכיר אותו ולא רופא אחר שיושב ורק מקבל את הניירות.

תמר זנדברג: ודבר נוסף, אפילו בנושא הבירוקרטיה המטורפת הזאת שמוכרת לכולנו וזה אחד הנושאים פה, זה יכול לשחרר צוואר בקבוק אדיר בזמן קצר ובאופן שלא רק שלא יפגע בחולים אלא להיפך ישפר את הטיפול בהם כי מי שיעניק את הטיפול הוא הרופא המטפל שכבר הוסמך על ידכם והוכשר וכו'.

תמר זנדברג: אני רוצה להתחיל מסבב של כמה עדויות שהצטברו כאן ואז נעבור אליך.

תמר זנדברג: סדר הדוברים הוא כזה: ד"ר ברקת שיף, נטע קובלסקי, ד"ר איליה רזניק, שלומי סנדק, מירי אוגינץ ודן קדרון.

תמר זנדברג: זה הסבב הראשון, אחר כך נשמע את משרד הבריאות ולאחר מכן סבב שני.

תמר זנדברג: בפתח הדברים אני אומרת, שלפי סעיף 120ד'(1ג) לתקנון הכנסת, השמות של מי שיבקש או ביקש לחסות את שמו, כדי שלא ייגרם לו או לזולתו נזק, יהיו חסויים ולא יירשמו בפרוטוקול.

תמר זנדברג: ואם מדובר בקטינים או חסרי ישע, אז אותו הדבר חל אבל לפי סעיף 120ד'(1ב) לתקנון הכנסת.

תמר זנדברג: בקיצור, מי שרוצה ששמו לא יירשם בפרוטוקול, נא לציין זאת בתחילת דבריו ושמו יימחק מהפרוטוקול.

תמר זנדברג: בבקשה ד"ר ברקת שיף.

ברקת שיף קרן: בוקר טוב, זה כבוד מאוד גדול לדבר שנייה אחרייך.

ברקת שיף קרן: פרופסור גרוטו, אני שמחה לפגוש אותך בפעם הראשונה.

ברקת שיף קרן: שמי ד"ר ברקת שיף, יש לי הכי הרבה חולים שמטופלים בקנאביס במדינת ישראל וד"ר דור יעיד על זה.

ברקת שיף קרן: אי לכך ובהתאם לזאת מערכת היחסים שלי עם היק"ר היא מאוד צמודה וכמו שפעם יובל לנדשפט אמר, אם חייזרים היו לוקחים אותך לא היה קנאביס רפואי במדינת ישראל.

ברקת שיף קרן: בתור שכזאת אני רואה לעצמי זכות לדבר.

ברקת שיף קרן: אני עשיתי את הקורס לרופאים.

ברקת שיף קרן: הקורס לרופאים, חוץ מהמידע שהוא היה אמור להעביר, מה שהוא העביר היה חלקי מתוך כמות הידע שיש בידינו נכון להיום במדינת ישראל.

ברקת שיף קרן: למשל, במקום פרופסור משולם דיברה רופאה אחרת או מידענית אחרת שהידע שלה בקנאביס הוא מזערי כי היא ניסתה להעביר את ההרצאה של משולם ולא הצליחה להגיע לקרסוליים שלו ועוד דברים דומים.

ברקת שיף קרן: זה החלק המידעי של הקורס הזה.

ברקת שיף קרן: החלק השני של הקורס הזה היה החלק הבירוקרטי.

ברקת שיף קרן: החלק הבירוקרטי בעצם אמר, שרופאים שיגמרו את הקורס הזה יהיה בידיהם מחשב של משרד הבריאות עם תוכנה של משרד הבריאות.

ברקת שיף קרן: כלומר, הרופאים שגומרים את הקורס הזה, התפקיד שלהם יהיה להיות פקידים של משרד הבריאות.

ברקת שיף קרן: הם יעבדו עם המחשב שלהם כי הם עובדים עם מערכות מידע שאליהם הם קשורים – זה רק רופאים מהמגזר הציבורי – כלומר, הם עובדים עם קופות החולים או בית החולים, יש להם את המחשב שלהם עם כל האינפורמציה, בו זמנית הם צריכים לעבוד עם עוד מחשב שזה המחשב של משרד הבריאות מחובר למשרד הבריאות.

ברקת שיף קרן: אם מה שהרופא ממלא יעמוד בתנאים של משרד הבריאות על פי נוהל 106, זה יעבור והחולה ייצא עם רישיון ועם מרשמים.

ברקת שיף קרן: אם לא, פינג והפינג הזה יעצור את הכול.

ברקת שיף קרן: אני לא יודעת איך הוא יעצור, האם הוא יעצור לאותו יום או לאותו חודש אבל הוא יעצור את הכול.

ברקת שיף קרן: זאת אומרת, שבצעם אתם הופכים את הרופאים במרפאות שלהם פקידים של משרד הבריאות מחוברים למחשב של משרד הבריאות.

ברקת שיף קרן: דבר שני, נוהל 106 – בנוהל 106 כתוב שחולה כאב צריך להיות מטופל שנה במרפאת כאב ולמצות טיפול תרופתי.

ברקת שיף קרן: מה זה למצות טיפול תרופתי?

ברקת שיף קרן: האם האדם צריך לקבל אוקסיקנטין, פרקוסט, נופאן, בוטרנס, פנטניל?

ברקת שיף קרן: האם הוא צריך לעבור את כל הטיפולים התרופתיים?

ברקת שיף קרן: מה זה מיצוי טיפול תרופתי?

ברקת שיף קרן: אני רופאה 35 שנים, מתוכן 30 שנה אני מומחית בטיפול בכאב.

ברקת שיף קרן: האם יש מישהו שיכול לעשות אוברייטד על ההחלטות שלי לגבי טיפול בכאב?

ברקת שיף קרן: דבר נוסף, נכון להיום אני שולחת את המכתבים שלי בנוסף למכתבים של רופאים שממליצים.

ברקת שיף קרן: למשל, חולה שלי, חולה פסיכיאטרית, הפסיכיאטר שלה, פסיכיאטר מוכר כתב שלא תקבל תרופות נרקוטיות.

ברקת שיף קרן: ומה אני מקבלת מהיק"ר?

ברקת שיף קרן: לא מיצתה טיפול תרופתי כי לא קיבלה תרופות נרקוטיות.

ברקת שיף קרן: מה אני נאלצת לתת לה?

ברקת שיף קרן: תרופות נרקוטיות שהפסיכיאטר ביקש שהיא לא תקבל.

ברקת שיף קרן: כך זה הולך.

ברקת שיף קרן: לפי ראות עיני, לפי ההרגשה שלי, מישהו לא קורה בצורה גלובאלית את המכתבים שאני כותבת וגם לא את המכתבים שעמיתי כותבים.

ברקת שיף קרן: התוצאה היא, שאנשים נגררים כי לוקח שלושה חודשים עד שאני מקבלת תשובה ועוד שלושה חודשים ועוד שלושה חודשים.

ברקת שיף קרן: אנשים סובלים.

ברקת שיף קרן: וזה לא אנשים צעירים, זה אנשים מבוגרים, זה אנשים שזמנם אינו בידם.

ברקת שיף קרן: אני מרגישה, שאני עומדת מול חומה בצורה שאני לא יכולה לעבור אותה בתור מומחית לנושא מסוים, לנושא טיפול בכאב.

נטע קובלסקי: בוקר טוב, אני נטע קובלסקי, מנהלת עמותת "גוונים של סגול" לקידום זכויות חולי פיברומיאלגיה.

נטע קובלסקי: אנחנו עמותה חדשה, הוקמה מעל שנה.

נטע קובלסקי: ראשית, תודה רבה על כינוס הוועדה המאוד חשובה.

נטע קובלסקי: בארבע וחצי שנה האחרונות אנחנו פועלים למען החזרת מחלתנו פיברומיאלגיה שיבוש בהולכת הכאב ועיבודו במוח, מחלת כאב כרונית להתוויות הקנאביס הרפואי.

נטע קובלסקי: נכון להיום ובעצם משנת 2010, מזה שבע שנים מחלת הפיברומיאלגיה אינה נמצאת בהתוויות לקנאביס כהתוויה גורפת אלא כהגשת בקשה חריגה.

נטע קובלסקי: בטופס מילוי הבקשה אין אופציה לבקשה חריגה, מה שגורם לרופאים לשלוח בקשות רגילות ואז הם מסורבים בטענה שהם חייבים להגיש בקשה חריגה.

נטע קובלסקי: ובעצם אין דבר כזה בטופס המקוון.

נטע קובלסקי: פיברומיאלגיה היא מחלה שזמן האבחון שלה לוקח בין שנה לעשר שנים ובזמן הזה החולה מקבל שלל של תרופות לשיכוך כאב, בנוסף, תרופות אנטי דיכאוניות לטיפול בחרדות ובתופעות נוספות שנוצרו לחולה עקב זמן ממושך, שהייה באפלה וירידה משמעותית באיכות החיים.

נטע קובלסקי: הוא כמובן גם מתמכר לתרופות האלה.

נטע קובלסקי: התרופות האלה אינן עוזרות לחולה פיברומיאלגיה ואף גורמות לנזקים ותופעות לוואי קשות מאוד, כך נאמר לנו מפי כמה רופאים מכובדים מאוד ומוערכים בתחום.

נטע קובלסקי: וקרה וחולה פיברומיאלגיה עבר את כל מסכת הייסורים לקבל אבחנה וסוף סוף לאחר חיפושים רבים אצל ראומטולוגים רבים ברחבי הארץ הגיע לאחד שמוכן למלא בקשה מקוונת לקנאביס רפואי, מגישים את כל המסמכים הדרושים כקריטריונים של היק"ר לקבלת רישיון: שאחד מהם הוא מכתב מפסיכיאטר שאומר שאתה כשיר מבחינה נפשית לקבל קנאביס כתרופה.

נטע קובלסקי: קריטריון שני הוא מכתב מרופא משפחה שמסביר את מצבך, מפרט את כל הטיפולים, הכדורים שלקחת עד היום, כולל כמובן כל תופעות הלוואי שסבלת מהם.

נטע קובלסקי: שלוש, במידה וטופלת במרפאת כאב אתה מחויב להביא מכתב זהה גם מהם.

נטע קובלסקי: ארבע, רשימת תרופות של השנתיים האחרונות.

נטע קובלסקי: עדיין, עם כל המסמכים הללו עדיין הסיכויים שההמלצה הזאת תסורב הם גבוהים מאוד.

נטע קובלסקי: למה?

נטע קובלסקי: בטענות הבאות: אחד, פיברומיאלגיה אינה בהתוויה לקבלת קנאביס רפואי.

נטע קובלסקי: אנחנו עוד פעם שואלות את השאלה, אם יש כל כך הרבה המלצות לקנאביס לחולי פיברומיאלגיה, למה פיברומיאלגיה עדיין לא נמצאת בהתוויה לקנאביס?

נטע קובלסקי: הטענה השנייה, מיצוי תרופות.

נטע קובלסקי: גם פה החולה צירף את כל המסמכים שמראים על מיצוי תרופות, כמו שד"ר ברקת ציינה.

נטע קובלסקי: שלוש, היעדר מסמכים.

נטע קובלסקי: שוב, כל המסמכים הוגשו, כבר העברנו גם לכם תיקים שהמסמכים כבר שם.

נטע קובלסקי: הטענות האלה גורמות לייאוש רב אצל החולים, חלקם פשוט מוותרים על הרישיון.

נטע קובלסקי: היק"ר מנהל מלחמת התשה עם חולי פיברומיאלגיה, מפנה בקשות לוועדות ערר שנערכות פעם ברבעון.

נטע קובלסקי: כמו שאמרו לנו כבר פעם, אין דבר כזה ועדת ערר, לפעמים זה מתבצע, לפעמים לא, יש שמועות כאלה.

נטע קובלסקי: ההתנהלות של היחידה לקנאביס מול חולי פיברומיאלגיה היא התנהלות מתעללת ומבזה.

נטע קובלסקי: היום אנחנו מרימות שוב את הדגל הלבן במלחמת ההתשה הזאת שמתקיימת כבר שבע שנים וקוראות שוב להחזיר את פיברומיאלגיה להתוויות הקנאביס בצורה גורפת ללא שום קריטריונים שיקשו על החולים.

נטע קובלסקי: תודה רבה רבה.

תמר זנדברג: תודה רבה.

איליה רזניק: שלום, שמי ד"ר איליה רזניק, אני פסיכיאטר ומזה שמונה שנים אני מלווה את תכנית קנאביס והיום אני חבר הוועדה ומנהל איגוד הקנאביס הבינלאומי והנציג של האיגוד הזה בארץ.

איליה רזניק: בישיבה הקודמת לפני שבועיים העליתי בעיה קשה של התנהלות יק"ר, שהולכת ומחמירה מיום ליום.

איליה רזניק: הדברים לא סטאטיים, הם דינמיים לכיוון רע.

איליה רזניק: מה שתמר ציינה זו פשוט הרעה נוראית של חצי השנה האחרונה, לא היה דבר כזה ב-2016, היו פחות או יותר תשובות.

איליה רזניק: מה שקורה באופן גורף, שאנחנו הרופאים שמגישים את הבקשה בהתאם לכל הכללים של יק"ר שדורש מאתנו עם כל הכללים המחמירים, עם כל מיצוי התרופות ולחולי פוסט טראומה אני מגיש שני טפסים נוספים עם הסבר לכל הטיפולים הקודמים, למרות כל זה הם פוגעים בנו ובחולים ולא מקיימים בכלל את הנוהל שלהם.

איליה רזניק: בנוהל כתוב בסעיף 3.6.9 – ברגע שיש החלטה ורישיון, ההחלטה והרישיון יעברו לרופא.

איליה רזניק: זה לא מתקיים, זה לא יתקיים וזה לא קורה בכלל.

איליה רזניק: יק"ר משבש את הנוהל של עצמו.

איליה רזניק: לכן אני כרופא אין לי שום מידע האם מטופל שלי קיבל רישיון או לא קיבל רישיון?

איליה רזניק: אם הוא לא מקבל רישיון, תוך חודשיים אני מקבל מכתב מיק"ר שאומר, חסר טופס מרופא משפחה, או שהם כותבים, הטופס מרופא משפחה מתייחס לשנה שעברה.

איליה רזניק: ואז מטרטרים את החולה למרפאה שיביא טופס חדש, טופס מעודכן של סיכום מידע רפואי מהשנה הזאת.

איליה רזניק: בכלל, זה לא ברור למה, החולה מגיש את זה שוב ומחכה עוד חודשיים.

איליה רזניק: כמו שאמרה המטופלת כרגע, זה נגרר חודשים רבים, זה התעללות בנו וזה לא ייתכן, הם מפרים את נוהל 106 לגמרי, הם לא מודיעים לנו.

איליה רזניק: כל הנושא של העברות בין מטפל למטופל – כשאני פונה ליק"ר ומבקש לדעת מי המטופלים שלי שקיבלו רישיון, כמה רישיונות קיבלו?

איליה רזניק: אני לא מקבל תשובה לכך.

איליה רזניק: פניתי ופניתי ופניתי, תגידו לי, מתוך 100 מטופלים שמגיע להם רישיון, האם הוצאתם להם רישיונות?

איליה רזניק: אני לא מקבל שום תשובה.

איליה רזניק: התשובה היחידה שקיבלתי מהמשרד, שלא ניתן להוציא את זה.

איליה רזניק: בישיבה הקודמת יובל אמר שכן ניתן להוציא את זה.

איליה רזניק: ברגע שנציגי קופ"ח מכבי אמרו שאנחנו מבקשים רשימה של הקופה, אמרו, לא ניתן להוציא רשימה של קופה, ניתן להוציא פר רופא.

איליה רזניק: אז אם ניתן להוציא פר רופא, למה אני לא קיבלתי את הרשימה השמית?

איליה רזניק: אני רק אומר, שיש סתירה קשה בין מה שנאמר לי לבין מה שנאמר פה בוועדה.

איליה רזניק: אני חוזר על חוסר האמינות בגישות של יק"ר, הם מפרים את הנוהל, הם לא מעדכנים אותנו, הם לא מעדכנים את המטופל, אי אפשר לעבוד בסביבה כזאת, רופאים מתייאשים.

איליה רזניק: אתמול נתתי הרצאה בכנס ארצי לרפואה גריאטרית, עשרות רופאים גריאטריים מבקשים מאוד התוויות לגריאטריה.

איליה רזניק: אין התוויה גריאטרית אחת, לא פותחים התוויות בכלל בגריאטריה.

איליה רזניק: זה טיפול חמלה, זה טיפול באנשים שנשארו להם חודשים בודדים לחיות, חלקם ניצולי שואה.

איליה רזניק: אז אני רוצה להביא לפה גם את הייאוש של הגריאטריים שהביעו בפני, פשוט ייאוש.

איליה רזניק: כל פעם שמישהו מהם מעז להגיש בקשה, זה מיד חוזר, אתה לא מומחה, תמצא מרפאת כאב, תמצא פסיכיאטר.

איליה רזניק: מה זה הדבר הזה?

איליה רזניק: יחידות לטיפול בית שהקימו בכל הקופות לא מסוגלות להגיש.

איליה רזניק: יש צוותים למקרים מורכבים, כל פעם מטרטרים אותם למרפאות כאב.

איליה רזניק: קשה לי לדבר ברגע שלא מקשיבים.

איליה רזניק: יתרה מזאת, בכל פעם שמטופל עובר ממטפל למטפל, צריכה להתקבל הודעה גם מהמטפל החדש שהוא קיבל אותו, ויק"ר צריך לעדכן את הרופא הקודם שאין לו יותר אחריות עליו.

איליה רזניק: כי עלי יש המון פניות, ד"ר אתה חייב להמשיך לטפל בנו, רופאים אחרים לא רוצים לקלוט, עוזבים רופאים קודמים – וזה בניגוד לנוהל 106 כי שם כתוב, שרופא יעדכן את יק"ר, יק"ר יעדכן את הרופא שהמטופל עבר.

איליה רזניק: אז יק"ר מצד אחד מעלה את הרף ודורש מאתנו דרישות, בקשות, מטרטר אותנו מטופס לטופס כאשר הוא בעצמו לא מתכוון לבצע את מה שהוא בעצמו קבע.

איליה רזניק: אי אפשר לעבוד בצורה הזאת.

איליה רזניק: הייאוש של הקהילה הרפואית ברור.

איליה רזניק: אחד, זה נובע מחוסר הידיעה שלהם ברפואה – דבר שני, מה קורה עם הקורס הזה?

איליה רזניק: אתמול דיברתי עם שלושה רופאים גריאטריים שהיו בקורס וכולם ממתינים להסמכה.

איליה רזניק: צריך לשחרר את צוואר הבקבוק.

איליה רזניק: אבל זה לא יפתור את הבעיה, 70 רופאים שהוכשרו עד עכשיו, זה טיפה בים.

איליה רזניק: 250,000 מטופלים עתידיים דופקים בדלתות שלנו ומחכים לנו.

איליה רזניק: 70 הרופאים הללו בכלל לא יעזרו בזה, בתור התחלה זה טוב, אבל צריך לעשות את זה.

איליה רזניק: בקשר למה שהעלתה פה מטופלת, ועדות ערר.

איליה רזניק: מה זה ועדות ערר?

איליה רזניק: אין דבר כזה ועדות ערר.

איליה רזניק: כשאני מגיש טופס לוועדת ערר, אני הגשתי בפברואר, הגשתי במרץ, עד היום לא קיבלתי תשובה, היתה ועדת ערר, לא היתה ועדת ערר?

איליה רזניק: אין דיון, לא חוזרים אלינו, אני לא מקבל שום עדכון, אין שום שקיפות, אין שום התייחסות רפואית קולגיאלית אלי כקולגה.

איליה רזניק: אני כתבתי נימוקים, צירפתי מסמכים, אין שום פידבק.

איליה רזניק: זה יחס מגעיל, פשוט מגעיל, מההתחלה ועד הסוף.

איליה רזניק: לא מכבדים אותנו בשום שלב, לא אותנו ולא את המשפחות.

איליה רזניק: אין שום שירות, לא ברמה הרפואית, לא ברמה הבירוקרטית ולא המנהלית.

איליה רזניק: זה לגבי ועדת ערר.

איליה רזניק: לגבי ועדת חריגים – כל מקרה שהוא לא בדיוק באותה התוויה אז הוא צריך ללכת לוועדת חריגים.

איליה רזניק: בוועדת חריגים הנוהל מעורפל לחלוטין.

איליה רזניק: כנראה כל מקרה חריג צריך ללכת ישר לוועדת ערר.

איליה רזניק: ההצעות שלנו שתיים - - -

ברקת שיף קרן: ועדת ערר זה ועדת חריגים.

תמר זנדברג: ד"ר שיף, אני מבקשת לא להתפרץ לדברים של אחרים.

איליה רזניק: אני רוצה לסיים בשני דברים.

איליה רזניק: ההצעות שלנו הן כלהלן.

איליה רזניק: קודם כל חייבים לתת לנו, לרופאים, קו טלפון נפרד שנפנה ונקבל תשובה.

איליה רזניק: חייב להיות מייל נפרד של יק"ר, רק לנו, שנגיש בקשה ונקבל תשובה.

איליה רזניק: לא ייתכן שאנחנו יושבים כולנו על קו טלפון אחד, על פקס אחד ואין לנו שום תקשורת עם היק"ר, בכלל.

איליה רזניק: חייבים להקצות את זה מידית, אי אפשר לחכות עם זה כי כל הדבר הזה זו התעללות בנו.

איליה רזניק: דבר אחרון, צריך להכניס נציג של פורום רופאים לוועדת ערר.

איליה רזניק: אם לא עושים את זה, זה חוסר שקיפות מוחלט, חוסר כיבוד, הרופאים לא יעבדו.

איליה רזניק: אני לא נציג הסתדרות הרופאים, ההסתדרות הרפואית מקבלת בינתיים יחס מאוד אקוויוולנטי כלפי כל תכנית הקנאביס, אני יודע כמה זה בעייתי, אבל גם הרופאים המעטים שמוכנים לשתף פעולה והגיעו לקורס, ברגע שהם שומעים על הדבר הזה שנמשך ונמשך, הם לא רוצים לשתף פעולה.

איליה רזניק: הם לא רוצים הסמכה.

איליה רזניק: אני מסכים עם ברקת לגמרי, אנשים שהולכים להפוך אותם לפקידי משרד הבריאות אומרים, לא בשביל זה למדתי, למדתי, תודה רבה, אני לא רוצה הסמכה.

איליה רזניק: שמעתי את זה משניים שלושה גריאטריים שעברו את הקורס.

איליה רזניק: זה משקף משהו, זה אומר משהו.

איליה רזניק: אם זאת הדרך, הרפורמה לא תלך, הקהילה הרפואית לא תתמוך בזה.

איליה רזניק: צריכים לחשוב ברמה המערכתית, ברמה של משרד הבריאות למה אתם מתכוונים.

איליה רזניק: דבר אחרון, צריך להכניס נציג של המטופלים ובני המשפחות ונציג של הפורום שלנו גם לוועדת ההיגוי, גם לוועדת ערר, אחרת לא ישתנה שום דבר ואנשים פשוט לא ירצו להמשיך לקבל קנאביס רפואי, ייקנו את זה בשוק השחור.

איליה רזניק: פשוט לא ירצו את זה כי יש להם בעיה לטפל ברישיון, לטפל בהמשך הרישיון, להמשיך אותו, אנשים מותשים לגמרי, לא רוצים להמשיך.

איליה רזניק: תודה רבה.

תמר זנדברג: תודה ד"ר רזניק.

שלומי סנדק: אחרי הדברים של ד"ר רזניק, ככה, ב-2009 היו לכם 500 מטופלים - - -

תמר זנדברג: שלומי, סליחה שאני מפסיקה אותך, אני ממש הייתי רוצה להיתרם מהניסיון המאוד עשיר שלך, הרבה מהדיונים האלה וגם אתה עצמך, דיברנו הרבה פעמים פה בוועדה על הרבה מאוד מהבעיות, על הגדילה, על ההתוויות, על הממסד הרפואי והיחס שלו האמביוולנטי וכו'.

תמר זנדברג: אני ממש רוצה להתמקד קונקרטית במצב הקיים כרגע, מה הבעייתיות כרגע במצב הנוכחי?

תמר זנדברג: שנית, מה הדברים שאפשר בשלב הזה, עם הרפורמה שבדרך, בצינורות, עם ההסמכה של הרופאים החדשים, עם המצב של המטופלים, לעשות כדי להתחיל לשחרר, לשחרר, לשחרר.

שלומי סנדק: תוספת כוח אדם זה הכי חשוב.

תמר זנדברג: אז תן לנו את התפיסה שלך, אני כן רוצה, רק אני אומר, קונקרטי להיום.

שלומי סנדק: אם ב-2009 כשהיו 500 מטופלים היה את ד"ר יהודה ברוך ושתי מזכירות, לא יכול להיות שהיום כשיש קרוב ל-27,000 מטופלים יש לנו בסך הכול חמש טלפניות שעונות למטופלים.

שלומי סנדק: זו הסיבה שאנחנו רואים בפייסבוק צילומי מסך של אנשים שממתינים.

שלומי סנדק: נדמה לי שהשיא זה ארבע שעות ותשע דקות המתנה למענה מיק"ר.

שלומי סנדק: האם לא הגיע זמן לתת יותר טלפניות שם?

שלומי סנדק: לא יכול להיות שיהיו רק חמש.

שלומי סנדק: מדובר באנשים חולים שלא יכולים להישאר ארבע שעות על קו הטלפון בתקווה לקבל מענה.

ברקת שיף קרן: גם אנשים בריאים לא יכולים לחכות ארבע שעות.

תמר זנדברג: אנשים בריאים הופכים להיות חולים אם הם צריכים לחכות ארבע שעות.

שלומי סנדק: אני מסכים אתך, אנשים בריאים לא, ובטח ובטח שלא רופאים, אז אולי לתת חשבון מייל נפרד לרופאים כדי שרופאים, במקום לחכות ארבע שעות בטלפון, לכתוב מייל ולקבל תשובה.

שלומי סנדק: זו הבעיה העיקרית של חולים שכבר קיבלו רישיון.

שלומי סנדק: בעיה נוספת של חולים שכבר יש להם רישיון זה המינון.

שלומי סנדק: משום מה נקבע ביק"ר, שהמינון ההתחלתי יהיה 20 גרם, שעם זה אני יכול להסכים כי מתחילים נמוך ועולים בהדרגה.

שלומי סנדק: הבעיה היא בהעלאה, ככל שעולים יותר ככה יותר קשה.

שלומי סנדק: אז אם איכשהו לבקש העלאה מ-20 ל-30, אפשר לקבל אישור, זה יורד כשמבקשים מ-30 ל-40, 40 ל-50 ומינונים כמו שתומר מכיר, ממש קשה לקבל.

שלומי סנדק: אז הייתי שמח אם יהיו יותר גמישים בהיענות ובבקשות של חולים להעלאת מינון.

שלומי סנדק: זה לגבי חולים שכבר יש להם רישיון.

שלומי סנדק: חולים שאין להם רישיון, הבעיה שלהם זה הצורך למצות טיפול תרופתי.

שלומי סנדק: אז אני יכול להבין, שלפני כמה שנים שעדיין לא הכירו את הקנאביס וחשבו שיש לו נזקים וכו', רצו להיות זהירים, שהחולה ייקח קודם כל ייקח טיפול תרופתי, אבל היום כשיש לנו כבר כ-28,000 חולים ואנחנו יודעים שאין נזקים, אין נזקים על הקנאביס, האם לא הגיע הזמן להעביר אותו מהקו האחרון, אולי לא לקו הראשון אבל לפחות לקו השני, לוותר על הצורך לקחת פרקוסט, שזה הכדור שהרג את פרינס.

שלומי סנדק: טרמדקס, זה כדור שהורג באנגליה יותר אנשים מאשר הירואין.

שלומי סנדק: ליריקה וארקוקסיה, שרצו להוציא אותם בארצות הברית מהחוק ב-2007 כי הם מגבירים את הסיכון להתקף לב.

ברקת שיף קרן: אתה טועה, ליריקה לא גורם להתקף לב.

שלומי סנדק: מגביר את הסיכון.

ברקת שיף קרן: לא מגביר.

שלומי סנדק: אני אשלח לך את הקישור.

תמר זנדברג: תודה רבה שלומי.

תמר זנדברג: מירי בבקשה.

מירי אוגינץ: בוקר טוב, שמי מירי ואני אחות במכון לרפואת כאב, יש לנו כ-2,000 מטופלים, אני אחראית על תחום ההדרכה והליווי שלהם.

מירי אוגינץ: אחד התפקידים החשובים של האחות, להיות פה למטופלים וזו סיבה מרכזית שבגללה אני כאן.

מירי אוגינץ: ד"ר ברקת וד"ר רזניק כבר אמרו את כל הדברים שכואבים כל כך לרופאים.

מירי אוגינץ: יש לנו המון מטופלים קשישים, הם באמת לא מסוגלים לנהל את כל התהליכים מול היק"ר, לשלוח את הפקסים לחזור, לבדוק, הדבר הזה כמובן בלתי אפשרי לנו כצוות, לא הרופאים ולא האחיות יכולים לעשות את זה, אין תקינה לזה.

מירי אוגינץ: הבעיה הקשה ביותר היא, מקובל הוא שרופא שבודק את המטופל ומחליט על טיפול, פוגש אותו ומכיר אותו היטב, וכאן בעצם יש איזשהו עיוות של התהליך הזה, בעצם מי שמחליט אם למטופל מסוים יינתן אישור או לא יינתן אישור זה בעצם אדם שמעולם לא פגש את החולה הזה וזאת מהות ענקית בעייתית מאוד בכל התהליך הזה כי זה הופך את זה לתהליך שהוא לא רפואי שמי שמחליט על טיפול הוא לא זה שבדק את החולה.

איתמר גרוטו: לא, זה קורה בהרבה פרוצדורות רפואיות.

איתמר גרוטו: גם מי ששולח ל-MRI ומחליט אם מגיע לו MRI או לא.

תמר זנדברג: רופא בקופה?

איליה רזניק: זה לגבי בדיקה, לא לגבי טיפול.

תמר זנדברג: רגע, רק שנייה.

תמר זנדברג: סליחה מירי, תיכף אחזיר לך את רשות הדיבור.

תמר זנדברג: פרופסור גרוטו, תקן אותי אם אני טועה, המקום היחיד שאני מכירה שקורים דברים מהסוג הזה שאתה מתאר, אגב, בעיני זה דבר חמור מאוד, זה בקופות החולים כתוצאה משיקול כלכלי, שהקופה אומרת, אני אחליף - - -

איתמר גרוטו: שיקול מקצועי של רופא בכיר באותו תחום.

תמר זנדברג: אבל הוא אומר, זה מה שהרופא המליץ אבל אנחנו כקופה אין לנו כסף ל-MRI אז נשלח לסי.

תמר זנדברג: טי, או אין לנו כסף לתרופה הזאת נשלח לאחרת, זה שיקול רפואי?

איתמר גרוטו: זה שיקול רפואי, בוודאי, לכן צריך אישור רופא.

תמר זנדברג: במשרד הבריאות?

תמר זנדברג: אבל אתם משרד הבריאות, אתם לא קופת חולים.

מיכאל דור: אני מנסה בחיי היום יום - - -

תמר זנדברג: ברשותך, ד"ר, אתה פה נציג משרד הבריאות, זו ועדה של הכנסת, אנחנו מפקחים עליך, אתה לא יכול לדבר בחוצפה למוזמנים של הוועדה.

מיכאל דור: אני רופא פעיל כפי שאת יודעת, בקופות החולים יש הרבה מאוד בדיקות, טיפולים רפואיים, שעוברים בקופות לאינסטנציה גבוהה.

תמר זנדברג: אבל אתם לא קופת חולים, אתם משרד הבריאות, מה זה קשור מה שאתה אומר?

מיכאל דור: אז אני אומר, שגם לנו יש שיקול רפואי.

תמר זנדברג: יש לכם שיקול רפואי בניהול המערכת.

תמר זנדברג: יש כאן שאלה שעומדת על השולחן, פרופסור גרוטו, אני בטוחה שאתה ער לסוגיה הזאת, אין פה שיקול כלכלי, אין פה שיקול ניהולי של הקופה, אתם משרד הבריאות, תפקידכם להעניק את הטיפול הטוב ביותר למטופלים.

תמר זנדברג: בוא תסביר לי איך שיקול דעת מנהלתי של רופא במשרד הבריאות יכול להחליף את הרופא המטפל שרואה את החולה, לדעתך כרופא.

איתמר גרוטו: שיקול הדעת הוא רפואי, אנחנו מפעילים שיקול דעת רפואי בכל מיני דברים, בכל מיני פעולות שמתבצעות - - -

תמר זנדברג: פרטני פר חולה?

איתמר גרוטו: כן.

תמר זנדברג: אם להעניק לו טיפול או לא?

תמר זנדברג: מה למשל?

איתמר גרוטו: יש הרבה תחומים שמשרד הבריאות אחראי עליהם.

תמר זנדברג: למשל?

איתמר גרוטו: ועדות למיניהן שצריך לתת כל מיני טיפולים, ועדות ניידות, דברים מהסוג הזה.

תמר זנדברג: המטופל מופיע בפני הוועדה.

תמר זנדברג: איזה שיקול דעת רפואי, שהוא לא כלכלי ולא מנהלתי מהסוג של ניהול, אתם מפעילים אל מול החולה עצמו בלי שהרופא ראה אותו וכשיקול של משרד הבריאות?

תמר זנדברג: תן לי עוד דוגמה.

איתמר גרוטו: זה שיקול רופא במשרד הבריאות.

תמר זנדברג: אבל זה לא הרופא המטפל, זה רופא בתפקיד ניהולי.

תמר זנדברג: זה לא רופא שכרגע יש לו שיקול דעת רפואי.

מירי אוגינץ: אתם ביקשתם שמי שיגיש את הבקשות יהיה רופא מומחה.

מיכאל דור: יש עשרות ומאות בקשות לא לפי התוויות והתפקיד שלנו מבחינה מקצועית לבדוק אם זה עומד בקריטריונים.

תמר זנדברג: מה אתה עושה אם בתחום אחר, הרי יש עוד תחומים שיש בהם התוויות לתרופות.

מיכאל דור: רופא מומחה בכיר יכול לעשות שינוי אוברולינג - - -

תמר זנדברג: איפה הוא עושה אוברולינג, בן אדם מגיע עם מרשם לתרופה לבית מרקחת והמרשם הוא לא לפי ההתוויה שמשרד הבריאות הנחה לתרופה הזאת, מה קורה אז?

מירי אוגינץ: 29ג' ואז מאשרים לו את זה.

מיכאל דור: יש תהליך מיוחד - - -

תמר זנדברג: לא, אין שום תהליך.

איתמר גרוטו: חברת הכנסת זנדברג, ההצעה שפה מועלית היא בעצם לבטל את הדרג הרפואי, זה בעצם מה שאתם רוצים שנעשה ברפורמה.

איתמר גרוטו: בתקופת הביניים יש פה שתי אפשרויות, או שנמשיך לעשות על פי הנהלים שקיימים היום, או שאנחנו נקבל החלטה גורפת, שכל מי שרופא מומחה יעבור ליק"ר, ייתנו לו חותמת גומי מלאה לצורך העניין – זה כרגע לא המדיניות שגובשה, אני לא חושב שזה מתאים למדיניות כי אז אנחנו מאבדים את כל - - -

איליה רזניק: מאבדים שליטה.

איליה רזניק: קודמך בתפקידך, פרופסור בועז לב היה פה בוועדה, מה הוא אמר לנו?

איליה רזניק: אמר, אנחנו את הפרקטיקה הזו אני מכיר כפסולה, הפרקטיקה הזאת שמשרד הבריאות מטפל בה היא פרוקסי, זו פרקטיקה שגויה, לא נוכל לקבל אחריות על הפרקטיקה הזאת, צריך להפסיק אותה, להעביר אחריות מלאה, כמו שמקובל, לרופאים מומחים באותם התחומים.

איליה רזניק: אם שלב הביניים הוא שלב ארוך מדי, הוא פגום מבחינה מנהלית, מבחינת הפעלתו, מה שאנחנו רוצים, תעבירו את זה לרופאים מומחים.

איליה רזניק: בפורום קנאביס ארצי יש לנו כמה עשרות רופאים שרוצים ללמוד, תשחררו את זה.

איליה רזניק: אתם לא מסוגלים לנהל את זה, אתם לא צריכים לנהל את זה, פרופסור בועז לב אמר את זה שזו פרקטיקה פסולה, אי אפשר להמשיך לטפל בזה - -

מיכאל דור: הוא לא אמר שפעילות משרד הבריאות היא פרקטיקה פסולה.

מיכאל דור: אתה אומר דבר שהוא איננו אמתי.

איליה רזניק: אז בבקשה תחזור לפרוטוקול.

איליה רזניק: אם אתם רוצים להמשיך בפרקטיקה, אתם אחראים על עשרות - - -

תמר זנדברג: שנייה ד"ר רזניק.

תמר זנדברג: פרופסור גרוטו, לדעתי נכנסתי בשלהי תקופתו של בועז לב, אני לא בטוחה שאני זוכרת את זה, אפשר לבדוק את זה.

תמר זנדברג: אני כן אומרת לך באחריות, שפרופסור ארנון אפק, שהתארח כאן בוועדה כמה פעמים בהחלט אמר, שכוונה מוצהרת זה לפחות לאותם 70 רופאים כן לתת את האפשרות - - -

יובל לנדשפט: 100.

יובל לנדשפט: מנסים להכשיר 100 עד 150 רופאים.

תמר זנדברג: 100.

תמר זנדברג: פרופסור גרוטו, אחד הדברים שנמסרו לנו כאן בוועדה, ופרופסור ארנון אפק ממש ראה את זה לגמרי בחיוב והבטיח לבדוק ולהחזיר לנו תשובה, זה לגבי אותם רופאים שעברו כבר – בינתיים זה 70, שאיפה ל-100 – שיוכלו בינתיים להתחיל לתת את הרישיונות האלה.

תמר זנדברג: יובל לנדשפט בדיון הקודם – זאת הסיבה המרכזית שרציתי לקיים את הדיון הזה ולהזמין אותך, כי אמרתי, אם נמשיך אנחנו להתנצח, זה לא יוביל לשום מקום – הביא לנו בשבוע שעבר בשורה שהיתה מאוד מאכזבת מבחינתנו, וזה שמבחינת משרד הבריאות זה לא הולך לקרות כי עוד לא הסתיים התהליך.

תמר זנדברג: הוא התחיל בדיעבד לשכתב את ההיסטוריה של דברים פרופסור אפק ולאורך כלל התהליך הם בכלל לא נאמרו.

תמר זנדברג: זה כבר כן בפרוטוקול וזה שבוע אחורה אז את זה אני עוד זוכרת.

תמר זנדברג: אנחנו חייבים את הדבר הזה לשחרר, תשמע מה קורה.

דן קדרון: בוקר טוב לכולם, כבוד היושבת ראש ומנהלת הוועדה, רופאים מכובדים וחברי הכנסת.

דן קדרון: אני קדרון דן, תנו יד לחירש, נכים למען נכים, עוזרו של משה באום.

דן קדרון: יש פה כמה דברים שצריך לעבור עליהם.

דן קדרון: החולים צריכים להמתין חודשים רבים לרופא מאושר שייתן להם אישור לקנאביס רפואי.

דן קדרון: לפעמים דבר זה גם אינו מספק את ועדת יק"ר.

דן קדרון: גם ועדת יק"ר אורכת זמן רב.

דן קדרון: כאשר הבן אדם מקבל תשובה שלילית, הוא צריך להתחיל את כל התהליך מחדש.

דן קדרון: מחכה זמן רב לרופא מאושר.

דן קדרון: בזמן הזה החולים הקשים סובלים סבל בלתי נסבל.

דן קדרון: אנחנו רוצים לקצר את התהליך לפיו, הבטחת ועדת יק"ר, משרד הבריאות, הובטח שיוסיפו עוד רופאים רבים על מנת לקצר את התורים למינימום.

דן קדרון: למה צריך לחכות בין שבעה חודשים לתשעה חודשים, כבוד היושבת ראש, על מנת להגיע למרפאת כאב?

דן קדרון: פונים אלינו נכים, אין לנו חיים, אנחנו לא יכולים יותר עם הכאב הזה.

דן קדרון: אז אני בטוח, שכל הפורום המכובד הזה, יושבת ראש הוועדה, מנהלת הוועדה וכל האנשים המכובדים פה, חבר'ה, בואו נפתור את הבעיה הזאת, שכל אלה שצריכים קנאביס, כולם יוכלו ללכת ברחוב עם חיוך על השפתיים, לחיות את החיים שלהם כי אני אומר לכם, זה פשוט בלתי נסבל.

דן קדרון: אני סומך עליכם בשם כל הנכים.

עבדאללה אבו מערוף: בוקר טוב, הדיון הזה הוא לא חדש ודיברנו עליו כמה פעמים וצריך להסתכל עליו מיותר היבטים.

עבדאללה אבו מערוף: אני רואה שהדיון נכנס להיבטים לא אובייקטיביים.

עבדאללה אבו מערוף: אני מבין את העניין גם כרופא וגם כנוכח בדיונים האלה כאן.

עבדאללה אבו מערוף: ב-2009 היו 500 ועכשיו 27,000, האם זה לא צריך לעורר את עניין הרגולציה?

עבדאללה אבו מערוף: כבוד הרופא, אני לא חושב שאנחנו צריכים להיכנס פה לסכסוכים לא אובייקטיביים, אני חושב שהרגולציה קצת צולעת.

עבדאללה אבו מערוף: אבל יש רגולציה ואני רואה שיש התקדמות, אני גם יודע שיש התוויות חדשות, מומחים שמורשים לתת רישיון לקנאביס זה כבר רחב יותר.

עבדאללה אבו מערוף: הכיוון הולך לכיוון נכון.

שלומי סנדק: בערך כמו השלום.

עבדאללה אבו מערוף: הלוואי והשלום היה מתקדם כמו שזה מתקדם כאן, אפילו על פחות הייתי מסכים.

עבדאללה אבו מערוף: הלוואי.

עבדאללה אבו מערוף: בשנתיים האחרונות יש שיפור בעניין הרגולציה.

עבדאללה אבו מערוף: נגיד שעכשיו התמונה היא חשוכה מאוד והמצב גרוע והתוויות, לא התוויות, אני כרופא וכמחוקק בעד הרגולציה.

עבדאללה אבו מערוף: אני חושב שצריך לתת את הזמן המתאים והנכון על מנת שהדבר יתבצע.

עבדאללה אבו מערוף: אני חושב שהעניין מתקדם בכיוון טוב, לא בכיוון רע, יש התקדמות.

עבדאללה אבו מערוף: שוב אני אומר, זו נורה אדומה שכל ההתוויות של 27,000 במשך שש שנים יש קבוצה כזאת, ככל שזה מוצדק, יש חוסר במרפאות כאב, זה לא משרד הבריאות, זה קופות החולים, חולה רוצה לקבל טיפול ואומרים לו תבוא בעוד שלושה ארבעה חודשים?

עבדאללה אבו מערוף: זה הזוי.

תומר טל: גם שבעה חודשים ו-11 חודשים.

עבדאללה אבו מערוף: אצלנו בצפון אפשר חודשיים עד שלושה.

עבדאללה אבו מערוף: אני חושב שגם הרגולטור צריך לבדוק את העניין הזה ומשרד הבריאות צריך לעשות הכול על מנת לקדם את הדברים ולא להיתקע בדברים הבירוקרטיים, אם באמת יש פקס אחד או טלפון אחד שעובד, אני חושב שזה מעכב, צריך להגיע למצב שלא יהיה תהליך כזה בירוקרטי.

עבדאללה אבו מערוף: צריך לחשוב איך לנהל את זה בצורה נכונה, שיהיה קשר ישיר בין הרופא שכתב את המרשם לבין מי שמספק את הרישיון, אפשר שירים טלפון ויתקשר אתו באופן ישיר ולחסוך את התהליכים הבירוקרטיים, הפקסים והאימיילים.

עבדאללה אבו מערוף: זה ייעל את העבודה.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: פרופסור גרוטו בבקשה.

איתמר גרוטו: קודם כל אני נכנסתי לעניין הזה לפני חודש באופן פורמאלי, לפני כן התעסקו בזה לפני אחרים, בשמם הייתי מתחיל בכך שאני נעלב להגיד שזה יותר אטי מתהליך השלום.

איתמר גרוטו: ראיתי בהרבה מדינות ששם אף אחד לא מנסה לקדם את זה ובכלל לא אושרו הליכים לאישור קנאביס.

איתמר גרוטו: מבחינת ההזדקקות של האוכלוסייה, זה לא שונה מפה ועדיין שם בודדים מקבלים את זה או שבכלל מתנגדים לכל הרפורמה כשאנחנו מדברים על מדינות אירופאיות מתקדמות.

עבדאללה אבו מערוף: יש כאלה שחוזרים אחורה.

איתמר גרוטו: אני לא מכיר.

מיכאל דור: יש הרבה מדינות ששולחות משלחת אלינו ללמוד פה מה צריך לעשות.

איליה רזניק: אוי ואבוי להם, אוי ואבוי שילמדו מאתנו.

איליה רזניק: בהיעדר משהו אחר אולי כן - - -

איתמר גרוטו: נפגשתי עם שר הבריאות של גרמניה, עם שר הבריאות של צ'כיה, שם - - -

איליה רזניק: בצ'כיה יש שם עשרה מטופלים עד עכשיו.

נטע קובלסקי: יש שם חוק שמתיר לאזרחים להסתובב עם 5 גרם חופשי, אין שם צורך במרשמים.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו מדברים על קנאביס רפואי.

תמר זנדברג: סליחה, אני מבקשת, אך ורק פרופסור גרוטו, אין לי קול ואני לא יכולה לצרוח וגם לא צריכה, אני מבקשת שלא להתפרץ לדברים, תודה.

איתמר גרוטו: בכל אופן אני מבטיח לכם, שאם תראו לי מדינה אחת שמתנהלת בתחום של הקנאביס הרפואי יותר טוב מישראל, אני מוכן - - -

שלומי סנדק: קנדה, ג'מייקה.

תומר טל: בקנדה - - -

תמר זנדברג: תומר, שלומי, כולם, הבא שמדבר ומתפרץ לדברים, נזהר ואחר כך ייצא.

תמר זנדברג: אני ממש מבקשת, זה לא הדיון, את הדיון הזה אנחנו מנהלים שנים ואולי נמשיך לנהל אותו שנים.

תמר זנדברג: כרגע יש מצב, יש סיטואציה, מדינת ישראל כבר הכירה בתועלת הרפואית, עשתה נוהל, יש יק"ר, היא מטפלת.

איתמר גרוטו: אני רק אומר, שאנחנו כן מתקדמים בעניין הזה, להגיד שלא מתקדמים זה פשוט עלבון כמו העלבון שציין פה ד"ר איגור שאמר - - -

תמר זנדברג: אין פה ד"ר איגור.

איליה רזניק: איליה.

איתמר גרוטו: איליה, סליחה.

מיכאל דור: זה דומה.

תמר זנדברג: לא, זה לא דומה.

איתמר גרוטו: איליה רזניק, שאמר שאנחנו מעליבים.

תמר זנדברג: מה זה?

מיכאל דור: איליה, מתנצל אם היתה קונוטציה - - -

תמר זנדברג: עוד סיבה שגם לא ניגרר סתם להעלבות שנגררות - - -

מיכאל דור: לא נסחף את זה לאן שזה לא צריך ללכת.

תמר זנדברג: אני לא סוחפת שום דבר, תודה שהתנצלת, התנצלותך התקבלה ונרשמה בפרוטוקול כי הדברים שלך לא היו ראויים.

מיכאל דור: בסך הכול אמרתי והתנצלתי - - -

תמר זנדברג: תדבק בהתנצלות ותישאר שם.

תמר זנדברג: אני ממש לא מציעה לפתוח את הנושא הזה של מי יעליב את מי וייטעה בשם ועוד יבטל את זה.

תמר זנדברג: התנצלת, נקודה.

תמר זנדברג: זו עוד סיבה למה אף אחד לא ידבר חוץ מפרופסור גרוטו כי כשמדברים זה מגיע לדברים לא ראויים.

איתמר גרוטו: יחד עם זאת אני אומר, המצב עכשיו לא תקין ולא טוב.

איתמר גרוטו: כמו שצוין פה, בנושא של העומס, לא הוגדל מספר האנשים שמטפלים בנושא.

איתמר גרוטו: אפשר לומר שיש שני צווארי בקבוק.

איתמר גרוטו: הראשון, המנהלתי, אותן מזכירות שצריכות לשבת שם.

איתמר גרוטו: נכנסתי לעובי הקורה בנושא הזה ומחר מתחילים לתגבר, אנחנו נגדיל שם את כוח האדם כדי שייתן מענה, אני מסכים אתך שזאת בעיה מספר אחת.

איתמר גרוטו: דרך אגב, אנחנו נעשה מעקב, גם השר עושה על כך מעקב באופן אישי ונראה ככל שזה לא יתקדם ויצטרך עוד, נוסיף עוד.

תמר זנדברג: נוסיף עוד מה?

איתמר גרוטו: עוד קלדניות או טלפניות שיוכלו לטפל בהקלדה של הנתונים.

תמר זנדברג: מה זה ככל שזה לא יתקדם?

תמר זנדברג: לא רק שזה לא מתקדם, אומרים לך שבשבועות האחרונים יש משבר חריף גם יחסית לחודשים ולשנים האחרונות.

איתמר גרוטו: כי עד עכשיו לא הצליחו לגייס כוח אדם מנהלתי, אני באתי עכשיו ופתרתי את הבעיה.

איתמר גרוטו: היתה בעיה מנהלתית, לא משנה, לפעמים גם מנהל צריך לרדת לרמה כזאת ולטפל בגיוס קלדניות, לפני לא עשו את זה, אני עושה את זה.

תמר זנדברג: אני רוצה להבין, כי אתה אומר ככל ש - - -

איתמר גרוטו: לא, אני אומר, אנחנו נכפיל את המספר.

איתמר גרוטו: וגם אם לא תספיק ההכפלה ויצטרכו - - -

תמר זנדברג: אז אתה הורית על הכפלת מספר הקלדניות המידי - - -

איתמר גרוטו: כבר הוריתי וזה ייכנס לפועל ממחר.

תמר זנדברג: ייכנס לפועל החל ממחר.

תמר זנדברג: או, הנה, מיום ראשון יש לנו כפול מספר קלדניות, זו כבר בשורה.

איתמר גרוטו: וכמו שאמרתי, ואם נצטרך לשלש את זה, גם נשלש את זה.

תמר זנדברג: אוקי, יפה מאוד.

איתמר גרוטו: זו נקודה אחת, אני חושב שזה צוואר בקבוק ראשון.

תמר זנדברג: בשורה בהחלט.

איתמר גרוטו: בוא נדבר על הצד השני, הצד הרפואי, כלומר, אותם רופאים שמאשרים.

איתמר גרוטו: יש פה שתי נקודות שצריך לעשות סדר.

איתמר גרוטו: האחת, אם אני מבין שהכוונה שהיתה פה בדיון הקודם שלא הובנה באיזשהו אופן, בשלב הזה אנחנו לא יכולים להעביר למצב – תיכף אני אגיד איך אני חושב כן אפשר לעזור ואיך זה יסייע להסדרת העניין – אנחנו לא יכולים להוביל למצב שאדם יגיע לאותו רופא שיש לו הסמכה וייצא ממנו עם רישיון ביד.

תמר זנדברג: למה לא?

איתמר גרוטו: כי בעצם היום הוא ילך עם הרישיון הזה, מה הוא יעשה?

איתמר גרוטו: הרפורמה נבנתה עם תבנית מסוימת, שהוא יקבל מרשם של חומר כל התהליכים הרפואיים - - -

תמר זנדברג: אבל מה זה קשור לרישיון?

איתמר גרוטו: כי הרישיון היום זה איך האדם מקבל אותו מהמגדל, זה המצב היום, שהוא צריך לקבל את זה מהמגדל.

איתמר גרוטו: זה לא מתאים להחלטת הממשלה, שהבן אדם ילך עם הרישיון ויקבל אותו ישירות מהמגדל - - -

תמר זנדברג: בסדר, שזה ייכנס לתוקף זה ישתנה.

תמר זנדברג: כמו היום, מה קורה היום עם החולים האונקולוגיים?

איתמר גרוטו: את הרופאים האלה אנחנו כן רוצים לחבר עכשיו למערכת, גם שם דרך אגב היתה בעיה בירוקרטית שקשורה לעניין של תקציב כדי לייצר את המערכת המאובטחת.

איתמר גרוטו: צריך לזכור, שזאת צריכה להיות מערכת מאוד מאובטחת, אני לא רוצה שאיזה האקר יפרוץ וייראה - - -

תמר זנדברג: אבל זה הם יכולים לפרוץ לכל מערכת ממוחשבת.

תמר זנדברג: מדינת ישראל הכניסה עכשיו מאגר ביומטרי לתוקף.

תמר זנדברג: מערכת הבריאות היא לא המערכת הממוחשבת הראשונה, יש של קופות החולים בתחום המערכות.

איתמר גרוטו: בסדר, אז צריך לשים כאן מערכת אבטחה מסוימת שהיה צריך לה תקציב של 2 מיליון שקל, גם את התקציב הזה ארגנתי בשבוע האחרון ולכן גם העניין הזה ייפתר.

איתמר גרוטו: כך נוכל לצרף את הרופאים כדי שתהיה להם גישה לאותם מחשבים שדיברנו עליהם.

תמר זנדברג: לאיזה רופאים תהיה גישה למחשבים?

איתמר גרוטו: לאותם רופאים שעברו את ההסמכות.

איתמר גרוטו: אותם רופאים שבעצם אנחנו רוצים שייתנו את הרישיון.

איתמר גרוטו: מה שאני רוצה לעשות בשלב הביניים, אותם רופאים, ברגע שהם נסמכים, נוכל להעביר את הפנייה אליהם, כלומר, הם יהיו מורשים בעצמם להוציא את הרישיון ולהעביר את זה דרך היק"ר, לא ישירות לאדם.

תמר זנדברג: אבל מה ייקרה אם זה ביק"ר?

איתמר גרוטו: לא יהיה יותר צוואר בקבוק, זה גם לא יהיה רק מיקי דור אלא גם כל הרופאים שעברו את ההסמכה, הם יהיו חלק מהצוות.

תמר זנדברג: לא הבנתי.

תמר זנדברג: נגיד שיש לו את המערכת הממוחשבת - - -

איתמר גרוטו: בשלב זה הוא יעבוד כמו היחידה של היק"ר, הוא יקבל את הנתונים.

איליה רזניק: הוא הופך לפקיד של היק"ר.

איליה רזניק: רופא שבזמנו עבר הכשרה, עכשיו ישמש כפקיד נוסף של היק"ר, זה מה שזה אומר.

איתמר גרוטו: יהיו יותר פקידים, כמו מיקי דור וכמוני, שכולנו פקידים של הממשלה - - -

ברקת שיף קרן: אז הרישיון שייצא עכשיו לא יהיה חתום עליו מיקי דור, יהיה חתום עליו ד"ר ברקת שיף?

איתמר גרוטו: למשל.

ברקת שיף קרן: מצוין.

תמר זנדברג: לד"ר ברקת שיף יהיה במשרד שלה, לצורך העניין - - -

איתמר גרוטו: לא, היא תעבור דרך היק"ר.

ברקת שיף קרן: אה, זה לא יהיה לחולה שלי, זה יהיה לחולה של מישהו אחר?

איתמר גרוטו: גם.

ברקת שיף קרן: למה גם?

ברקת שיף קרן: אני רוצה לטפל בחולים שלי, אני רוצה לטפל בחולים שאני מכירה.

איתמר גרוטו: זה יקרה.

תמר זנדברג: תסביר לנו עוד הפעם, אני לא הבנתי.

תמר זנדברג: זה ייקרה, אנחנו לא יודעים אם זה ייקרה או לא ייקרה, עד שאתם תעשו את כל השרשרת, אנחנו הפסקנו לחכות עם ה-GPP וכל שמות קוד האלה שאתם באים פה להגיד לנו רק כדי לבלבל אותנו.

תמר זנדברג: אני מבקשת לדעת, יש היום 28,000 מטופלים ולא יודעת כמה גופים שמספקים את הרישיונות.

תמר זנדברג: יש חולים אונקולוגיים שנותנים ישירות את הרישיון, משום מה זה בסדר.

תמר זנדברג: ויש רופאים סוג ב', שזה כל האחרים, רופאי כאב ופסיכיאטרים ואורתופדים וגריאטריים, שהם לא מורשים, הם צריכים את מיקי דור.

תמר זנדברג: זה המצב הקיים היום.

תמר זנדברג: עכשיו אתה אומר לי, את המחשב של מיקי דור, נפתח מערכת ב-2 מיליון שקל - - -

איתמר גרוטו: לא, המערכת הזאת לטובת כל העסק שיעבוד, זה לא משהו ייחודי לעניין הספציפי.

תמר זנדברג: זה מה שאני רוצה לדעת.

תמר זנדברג: אנחנו את המחשב של מיקי דור נעביר למשרד של ברקת שיף ואיליה רזניק, אוקי?

תמר זנדברג: אותה מערכת, זה לא משנה איזה מחשב, אנחנו במאה עשרים ואחת.

תמר זנדברג: עכשיו בא מטופל איקס למשרד של ברקת שיף, מתיישב בפניה, היא הפעילה את שיקול דעתה, ראתה שהוא עמד בהתוויות, הכול בסדר, רוצה להמליץ על טיפול בקנאביס רפואי, מה קורה עכשיו?

איתמר גרוטו: עכשיו היא בעצם צריכה לשלוח את זה ליק"ר.

תמר זנדברג: היום?

איליה רזניק: שוב לשלוח ליק"ר.

תמר זנדברג: היום המצב הוא, שהיא שולחת, איך את שולחת?

ברקת שיף קרן: טופס מקוון ליק"ר ואחרי שמגיע הטופס המקוון, הטפסים של משרד הבריאות, הכול הגיע, הכול בסדר, הגיע טופס מקוון.

ברקת שיף קרן: אחר כך אני צריכה לשלוח פקס שאמור להיות פקס או מייל שכולל את המכתב שלי, את המכתב של רופא המשפחה, מכתב המלצה, אם זה אורולוג, גם אורולוג, אם זה רופא כבד כי חס ושלום הוא עבר השתלת כבד - - -

תמר זנדברג: רגע, עצרי רגע ברקת, כלומר היום היא שולחת טופס מקוון, 106, שולחת טופס בקשה, אחר כך פקס, זה כמו שאת שולחת SMS ואז מתקשרת בטלפון לשאול אם הגיע ה-SMS, זה מגיע אליכם, אתם פותחים את הטפסים המקוונים - - -

ברקת שיף קרן: הם לא פותחים ישר.

ברקת שיף קרן: את הטפסים המקוונים, יש להם מקוונים, את הטפסים שהם מקבלים בפקס, אני לא יודעת מתי הם פותחים, הם אומרים לי שזה פקס או מייל.

ברקת שיף קרן: זה הולך לאיבוד אי שם.

ברקת שיף קרן: זה לוקח שלושה שבועות עד שהטלפניות אומרות קיבלנו או לא קיבלנו.

איתמר גרוטו: בסדר, אז את זה אני רוצה לקצר.

תמר זנדברג: אז עכשיו תסביר לי מה קורה במצב החדש.

תמר זנדברג: מה ייקרה כשהמחשבים יישבו אצלה ישירות במשרד?

איתמר גרוטו: ברגע שהיא תהיה מחוברת עם המערכת - - -

יובל לנדשפט: בשלב האמצעי שאיתמר הציע או בשלב הסופי?

תמר זנדברג: בשלב האמצעי.

תמר זנדברג: הסופי, אנחנו מחכים, מי מאתנו שמאמין באלוהים יתחיל להתפלל לשלב הסופי, מי שלא, לא, הפסקנו לחכות.

תמר זנדברג: מה ייקרה בשלב האמצעי.

יובל לנדשפט: אני מודה על ההומור.

תמר זנדברג: זה הומור?

תמר זנדברג: זה נשמע לך מצחיק?

יובל לנדשפט: זה נשמע לי עצוב שקיים הומור כזה למשהו שמתקדם מהר יותר מכל העולם, עושה טוב יותר מכל העולם וצועקים שזה לא מספיק.

תמר זנדברג: אוקי, ובשלב האמצעי מה ייקרה?

יובל לנדשפט: בשלב האמצעי, אותם רופאים שהוכשרו על ידי היק"ר והוסמכו יקבלו את מערכת המחשוב והסריקה, לא יצטרכו להעביר אליהם, אחרי שיעשו טופס מקוון, ימלאו את הטופס המקוון, און ליין, למה צריך את אותו פקס או מייל?

יובל לנדשפט: כי הוא משלים – דרך אגב, לא רק ברקת היא הרופאה היחידה, יש למעלה מ-5,000 רופאים ששולחים וחלקם, לא רק רופאים שולחים טפסים.

יובל לנדשפט: יש הרבה טפסים שמגיעים בלי שרופאים מילאו אותם, ואני לא ארחיב, אנחנו לא יודעים בדיוק כמה אבל היו גם כאלה.

יובל לנדשפט: לכן הוחלט, היות ומדובר בקנאביס, חייב חותמת של רופא וחתימת המטופל.

יובל לנדשפט: לכן זו גם הסיבה ששולחים אלינו בפקס או מייל.

יובל לנדשפט: הבנות אצלנו, הקלדניות פותחות במחשב את הטופס שהגיע בפקס הממוחשב, מקבילות אותו למה שהגיע בטופס המקוון, וכשהן רואות אותו הדבר, שולחות אותו בצורה אלקטרונית לאחד מהרופאים, מה שנקרא פה "להקת מיקי".

תמר זנדברג: זה קורה היום.

יובל לנדשפט: התהליך הזה ייחסך, בהנחה שרופא שעבר את ההכשרה, יהיה אצלו המחשב המחובר למערכת ה-XRM שלנו, גם על זה אגע במה שאמרת על שכתוב ההיסטוריה כי אני חושב שאת שיבשת את הנתונים ואין שכתוב היסטוריה, יש החלטת ממשלה, הבאתי גם את המסמכים המתאימים להראות, שזה נאמר שנה לפני הישיבה שהיתה בשבוע שעבר.

תמר זנדברג: יובל, מה ייקרה במצב הביניים?

תמר זנדברג: מה כל הנאום הארוך הזה, לא הבנתי מה ייקרה.

תמר זנדברג: מה ייקרה?

יובל לנדשפט: ואז ייחסך השלב שצריך - - -

תמר זנדברג: מה ייקרה?

תמר זנדברג: נכנס המטופל למשרד, מה עכשיו קורה?

יובל לנדשפט: נכנס המטופל למשרד של הרופא/ה, הרופא סורק בעצמו במקום שיעשו את זה ביק"ר את אישור רופא המשפחה ואם נדרש אישור אחר ואת ההיסטוריה הרפואית שנדרשת לחולה, יחד עם המלצתו וישלח אותה כאשר אם זה אחד מאותם 100 רופאים שאנחנו מכשירים כעת בתהליך אחר, ייחסך כל המעבר של אותו רופא, מה שקראתם קודם רופא מנהלי או אחד מ"להקת מיקי" וישר ייצא להנפקת רישיון עדיין מהיק"ר.

יובל לנדשפט: למה?

יובל לנדשפט: הרי אנחנו מחויבים בניתוק הקשר בין מגדל לבין מטופל, מחויבים לפי החלטת ממשלה.

תמר זנדברג: מה ייקרה לטפסים האלה שייכנסו וייסרקו לתוך המערכת?

יובל לנדשפט: זה התיק הרפואי, חובה לקיים תיק רפואי לגבי כל מטופל.

יובל לנדשפט: חובה לקיים נאותות ופיקוח על נאותות הפרקטיקה הרפואית.

יובל לנדשפט: ממשלת ישראל קבעה את זה.

תמר זנדברג: מי יקיים את הפיקוח הזה?

יובל לנדשפט: היק"ר.

יובל לנדשפט: גם הפיקוח על נאותות, כתוב באותו "קול קורא" שאמרנו לרופאים - - -

ברקת שיף קרן: זה הולך אליכם שוב פעם.

יובל לנדשפט: הדבר הזה נאמר בהחלטת הממשלה, נאמר בהחלטות מנכ"ל תקן היציאה, נאמר ב"קול קורא" שהרופאים יתנדבו - - -

תמר זנדברג: יובל, אני רק רוצה להבין, אחרי שהרופא עשה לכם את העבודה והכניס מסמכים וסרק ואחרי שבע שנות לימודים ועוד כמה שנות התמחות ועוד הסמכה הוא צמצם את עצמו לאדם שמכניס ניירות למכונה או פקסים וסורק אותם - - -

יובל לנדשפט: הפוך, הוא בדק את החולה - - -

תמר זנדברג: לא, אל תפסיק אותי.

תמר זנדברג: מה שייקרה עכשיו, שהוא יכניס את המסמכים למכונה, יסרוק אותם עבורכם וזה יגיע אליכם ועוד פעם מיקי דור - - -

יובל לנדשפט: לא, לא, ישר יונפק רישיון, הוא לא יצטרך רופא.

תמר זנדברג: אז מי יבדוק את התיק הרפואי?

יובל לנדשפט: לא יבדוק.

איתמר גרוטו: אלא אם כן תהיה החלטה לאיזה שהיא בדיקה מדגמית של רופא שהוא לא מדייק בדבריו.

יובל לנדשפט: אנחנו פה בעצם חוסכים את כל השלב שדיברנו עליו קודם של האישור הרפואי.

יובל לנדשפט: ברגע שד"ר ברקת שיף תרשום שלאדם הזה מגיע לו, הוא יקבל את הרישיון בתיק.

יובל לנדשפט: בשלב הזה הרישיונות יכולים להיות מונפקים בתהליך שהיק"ר מנפיק אותם ישר למגדל - - -

תמר זנדברג: כלומר, מהיק"ר הם יישלחו למגדל כמו היום.

יובל לנדשפט: כן.

תמר זנדברג: ואיך הרופא - - -

יובל לנדשפט: המגדל בא לקחת אותם, זה לא נשלח אליו.

דוד פפו: למה למגדל?

תמר זנדברג: כי זה מה שקורה היום.

דוד פפו: היום, אבל לא עם רפורמת בתי המרקחת.

תמר זנדברג: אנחנו לרפורמת בתי המרקחת מחכים, ממתינים, עוקבים, הכול בסדר, אבל בינתיים השיטה הקיימת היום זה שהרישיון יוצא מהיק"ר למגדל.

תמר זנדברג: אז מה שהם אומרים, אחרי שהרופא יזין את כל המסמכים, אם הוא רופא מורשה ואם הוא ענה על כל המסמכים בתוכנה שלכם, במקום שאותה העובדת של היק"ר תעשה יעשה את זה הרופא, אבל באופן אוטומטי, בלי עוד שלב של שיקול דעת, הרישיון יודפס ויועבר למגדל כמו היום.

תמר זנדברג: הייתי אומרת שזאת בשורה.

תמר זנדברג: מתי זה קורה?

יובל לנדשפט: אני אסביר.

ברקת שיף קרן: עם איזה מגדל אני עובדת?

תמר זנדברג: את לא עובדת.

ברקת שיף קרן: אז איך אני אדע לאיזה מגדל זה מגיע?

תמר זנדברג: את לא תדעי.

עבדאללה אבו מערוף: לא המגדל, בית המרקחת.

תמר זנדברג: בית המרקחת זה בשלב הבא.

תמר זנדברג: היום היק"ר מוציא רישיון למגדל, זה המצב היום.

תמר זנדברג: אנחנו רוצים שאותו הדבר ייקרה רק באופן שיחסוך כמה ביורוקרטיות בדרך.

תמר זנדברג: למה מחכה כל הדבר הזה, מתי זה קורה?

איתמר גרוטו: לאותה מערכת מחשוב שהסברתי קודם, שהבאנו את התקציב בשביל להסדיר את זה ועכשיו צריך את הרופאים למערכת.

יובל לנדשפט: לחבר 100 רופאים, אנחנו כולנו חיים - - -

תמר זנדברג: יש כרגע 70, בואו נדבר על ה-70.

יובל לנדשפט: אין 70.

מיכאל דור: יש 30 בקורס שמתחיל.

תמר זנדברג: אה, כבר יש עוד 30, מעולה – 100.

עבדאללה אבו מערוף: שאלה, ההתוויות, הרופאים המומחים שאכן היתה הצעה להרחיב פסיכיאטרים, כאב, נוירולוגים ועוד, שלא צריך להכשיר אותם, צריך לדבר על זה.

מיכאל דור: אלה שלא בוגרי הקורס יוכלו להמשיך בתהליך הקיים, לא נמנע את זה.

יובל לנדשפט: כל רופא בארץ, כל רופא מומחה יוכל להמשיך בתהליך הקיים, זה גם בעתיד יהיה כך.

יובל לנדשפט: ובנוסף, השר הטיל עלינו להכשיר 100, ואנחנו רוצים יותר, 150 רופאים - - -

עבדאללה אבו מערוף: אני לא מדבר על רופאים שיוכשרו, יכול להיות שהם לא מומחים, אני מדבר על רופאים מומחים, דיברנו על זה, רופאים בשש התמחויות.

דב חנין: יש קטגוריות של רופאים מומחים, שאותם מומחים יוכלו לנפק את הרישיון.

מיכאל דור: אתה החמצת את כל הדיון.

דב חנין: אני לא החמצתי, אני מכיר את הדיון הזה היטב, אנחנו בוויכוח הזה שנים.

עבדאללה אבו מערוף: אני אומר עוד הפעם, הרופאים האלה שנמצאים בשש הקטגוריות, יהיה להם את האפשרות מבחינה טכנית לתת את הרישיון אותו הדבר או שגם הם יצטרכו לעבור דרך היק"ר?

מיכאל דור: הם צריכים לעבור את ההכשרה.

עבדאללה אבו מערוף: בוקר טוב אליהו.

עבדאללה אבו מערוף: סליחה על הביטוי, בוקר טוב אליהו.

עבדאללה אבו מערוף: עם כל הכבוד שיש לי כרופא במשרד הבריאות, עם כל ההערכה, או שאתם לא מבינים מה שאתם עושים או שאתם עושים צחוק מהמקצועיות.

מיכאל דור: אולי לא הסברנו את עצמנו טוב.

עבדאללה אבו מערוף: טוב שאנחנו מעלים את הנושא בהקשר הזה של הניהול הביורוקרטי, שדיבר עליו ד"ר איליה רזניק, לכן אנחנו מסתובבים סביב עצמנו, מה שנקרא ויכוח חרשים.

עבדאללה אבו מערוף: עם כל ההסתייגויות שלי מהקנאביס, והעמדה שלי ברורה טוב מאוד לגבי ההיבטים של הקנאביס, אבל מבחינה רפואית אני רוצה למצוא את הדרך הנכונה שאכן החולים לא יסבלו יותר.

עבדאללה אבו מערוף: אמרנו כבר, לתת לרופאים מומחים שבתוך שש הקטגוריות, כשהחולה בא אלי למרפאה שלי במסגרת קופ"ח, אני מנפק לו את הרישיון והוא פונה לבית מרקחת לקנות את הקנאביס.

עבדאללה אבו מערוף: צריך להגיע למצב הזה ועל זה היה מדובר.

עבדאללה אבו מערוף: ולכן עוד הפעם להכשיר את הרופאים - - -

מיכאל דור: תרשה לי להסביר את השלבים.

עבדאללה אבו מערוף: לא, לא, השלבים כבר הסברת.

מיכאל דור: השלב האחרון זה בדיוק מה שאתה אומר.

מיכאל דור: השלב האחרון זה לא רישיונות.

יובל לנדשפט: חברי הכנסת, אם תרשו לי להקריא שלושה משפטים מהחלטת הממשלה תראו שאתם מדברים על אותו הדבר.

תמר זנדברג: לא, לא, אל תקריא בבקשה.

תמר זנדברג: מה שאתה אומר ובצדק, חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף, הוצג על ידי השר ליצמן אצלנו פה בוועדה לפני שנתיים עוד מעט, ביולי 2015.

דב חנין: ובינתיים אנשים סובלים.

תמר זנדברג: בדיוק, זה בדיוק העניין.

תמר זנדברג: אני פשוט רוצה לקשר מה ששניכם אומרים.

תמר זנדברג: מה שאתה אומר הוכרז לפני שנתיים, מתקדם, אנחנו ממתינים, אנחנו עוקבים, לא רק ממתינים באפס מעש, הוועדה הזאת עוקבת והכול בסדר.

תמר זנדברג: הישיבה הזאת וזאת שקדמה לה – השתתף בה גם חבר הכנסת דב חנין ומלווה את זה גם זמן ארוך – היא על השאלה מה קורה בינתיים כי הבינתיים הזה כבר מתארך, הוא כבר שנתיים ואולי עד סוף השנה, אולי עוד שנה, אנחנו לא יודעים כמה.

דב חנין: אולי אנחנו נחליף את מקבלי ההחלטות בכמה אנשים חולים שהם בעצמם סובלים והם מרגישים כל יום, הם מרגישים כל יום איך הוא נראה ואז תאמינו לי כל ההחלטות יתקבלו יותר מהר.

דב חנין: אני באופן אישי אדם בריא אז שום דבר לא מציק לי, אני יכול לעבור את היום בלי שום סבל, הכול בסדר.

דב חנין: אבל אם אני בן אדם סובל, תאמינו לי שקצב קבלת ההחלטות שלי יהיה הרבה יותר מהיר.

דב חנין: נראה לי שפשוט - - -

מיכאל דור: חבר הכנסת חנין, יש לנו בעיה שצריך לטפל בעוד סובלים, יש גם סובלים מבעיות אחרות, אני לא יכול לטפל רק בזה.

דב חנין: אני מכיר ומוקיר ומעריץ באופן אישי אתכם, אני אומר לכם, יש משהו פה שלי מאוד מאוד צורם.

דב חנין: למה הוא צורם לי?

דב חנין: כי אני נפגש עם אנשים שבאים אלי ופשוט בוכים, כואב להם.

דב חנין: אני לא יכול לעמוד בסבל הזה, אתם פשוט אנשים יותר חזקים ממני, אני לא יודע להסביר את זה.

דב חנין: ניתן להם לקבל את ההחלטות ותראו שהכול ירוץ יותר מהר.

תמר זנדברג: פרופסור גרוטו, רק ליישר את כולם, אנחנו התקדמנו כאן בדיון, נמסר לנו שהבינתיים הזה יקוצר איזשהו שלב בדרך, המערכת הממוחשבת תותקן ישירות במחשביהם של הרופאים ואחרי שהרופאים יזינו את כל הטפסים למחשב ויסרקו, אז זה יביא למצב של שליחת רישיון אוטומטי מהיק"ר למגדל, כמו היום אבל עם חיסכון של שלב שגם יקבל עליכם וגם יקל על המטופלים.

ליאת בני: זה עולה המון כסף גם לרופא, הם יצטרכו עוד פקידים, עוד אנשים, זה יהיה עוד הליך, כבר היום 1,200 שקל מחיר - - -

יובל לנדשפט: לא, לא, אתם סיבכתם תהליך פשוט לחינם.

תמר זנדברג: רגע, רגע, אני רוצה לשאול משהו אחר.

יובל לנדשפט: אתם לא רוצים לשמוע את ההסבר כי יכול להיות - - -

תמר זנדברג: נכון, אנחנו לא רוצים כרגע לשמוע הסבר, אנחנו רוצים כרגע לשאול שאלה פשוטה: מתי זה ייקרה?

תמר זנדברג: הקצתם 2 מיליון שקל, מה צריך לקרות?

תמר זנדברג: אתם שולחים טכנאי שהולך למחשב?

תמר זנדברג: הרי אצל הרופאים האלה יש מחשבים, זה בסך הכול להתקין תוכנה.

ברקת שיף קרן: לא, הם צריכים מחשבים חדשים.

תמר זנדברג: למה?

יובל לנדשפט: אתם לא רוצים להקשיב לשום דבר סדור.

תמר זנדברג: אנחנו לא רוצים ואנחנו לא נקבל שאתה תחלק לנו ציונים, עם כל הכבוד.

תמר זנדברג: פרופסור גרוטו, מתי זה קורה ואיך?

איתמר גרוטו: אני לא רוצה לשלוף תשובה מהשרוול כי אנחנו תוך כדי התהליך, הרעיון הזה עלה ממש בימים האחרונים.

איתמר גרוטו: אני אחזור אלייך עם תשובה.

תמר זנדברג: לא, אבל זה לביצוע או שזה סתם כרגע באוויר?

איתמר גרוטו: יש את זה, זה חלק מהתכנית, בכל מקרה זה התכנית שהרי הרופאים האלה צריכים לעבוד על המחשבים האלה גם בעתיד, שייתנו את המרשם ביד למטופל שילך לבית מרקחת.

יובל לנדשפט: רכשנו כבר מחשבים, שוכבים אצלנו מחשבים, סורקים הכול, בשביל כל 100 רופאים.

תמר זנדברג: כמה מחשבים רכשתם?

יובל לנדשפט: רכשנו 100 סטים.

יובל לנדשפט: רכשנו את כל החומרה, רכשנו את שירותי ההתקנה, רכשנו את התמיכה, רכשנו הכול מתקציב שאין כי השמיכה קצרה.

יובל לנדשפט: לאחרונה הסתבר, שאנחנו לא יכולים לחבר ולו אחד מהם – כי אנחנו התחלנו לחבר – כיוון שאין יותר עמדות בכלל המחשב של משרד הבריאות כדי לחבר עוד אנשים, זה נקרא WAF, לכן היה צריך תקציב גדול מאוד שהוא בכלל לא בתקציב היק"ר.

יובל לנדשפט: ישבו על זה הנהלת משרד הבריאות והצליחו למצוא תקציב של 2 מיליון שקלים רק לזה וכעת אגף המחשוב שוקד על זה.

יובל לנדשפט: כמה זמן ייקח להם?

יובל לנדשפט: אינני יודע, יכול להיות שייקח שבועיים, יכול להיות שייקח להם חודשיים.

יובל לנדשפט: יש פה הנחיה לביצוע.

יובל לנדשפט: כשזה ייקרה, אפשר יהיה לתת את המחשבים לאותם מנהלים שהוסמכו – דרך אגב, הקורס הרביעי נפתח ביום - - -

תמר זנדברג: מי הרופאים האלה, יש לכם את השמות שלהם?

יובל לנדשפט: ובתנאי שיעבדו על המערכת, כמו שאמר השר ואומרת החלטת הממשלה, רק בתוקף תפקידם בשירות הציבורי, לא כרופאים פרטיים.

יובל לנדשפט: רופאים פרטיים לא יוכלו כדי להוזיל את השירות לציבור.

תמר זנדברג: מקובל עלינו.

תמר זנדברג: כלומר, אתם בעצם תפנו לרופאים האלה באופן יזום, שיש לכם את השמות שלהם.

יובל לנדשפט: אנחנו הכי רוצים להכניס אותם כבר לעבודה, זה יקל על היק"ר, מי רוצה יותר מאתנו?

תמר זנדברג: שנייה, אני שואלת.

תמר זנדברג: אתם, תכנית העבודה מבחינת

תמר זנדברג: כם כרגע, שאתם תפנו לרופאים האלה, שאתם יודעים מי הם, יש לכם את הטלפונים, את המיילים שלהם כי הם עברו את הקורס, אתם תגידו להם, רופא יקר, אנחנו היק"ר רוצים לבוא אליך למשרד להתקין את התוכנה שתאפשר לך - - -

יובל לנדשפט: לא היק"ר מגיע, מגיעים אנשי המחשוב.

יובל לנדשפט: במפגש, אותו מפגש חמישי, אנחנו נסמיך אותם, הם יקבלו את ההסמכות, הם יקבלו את כרטיסי הגישה, הם יקבלו את אותם כרטיסים עם קודים אלקטרוניים, יקבלו את כל מה שצריך כדי להיכנס ולגרום לאותו תיק רפואי שכבר קיים לגבי החולים להיות חשוף לאותם רופאים כי אנחנו לא יודעים לאן החולה ילך.

יובל לנדשפט: זכותו תהיה לבחור כל אחד מהם, גם הרשימות של הרופאים האלה יופיעו באתר וכל אחד יוכל ללכת לרופא, בהתאם לשיוך המומחיות.

תמר זנדברג: אני רוצה להבין, כל הדבר הזה מתי קורה?

תמר זנדברג: אמרת המפגש החמישי, המפגש החמישי של מה?

יובל לנדשפט: המפגש שבו אנחנו נעביר את ההסמכה לרופאים אני מניח שייקרה במהלך סוף אוגוסט.

תמר זנדברג: זה ל-30 האלה?

יובל לנדשפט: לא, לכל ה-100.

תמר זנדברג: למה כל ה-100 שסיימו את הקורס עוד לא עברו את הדבר הזה?

יובל לנדשפט: כי עוד אין מחשוב, נלמד אותם במה שאין?

יובל לנדשפט: חבר'ה, יחידת המחשוב של המשרד היא אחת.

יובל לנדשפט: אנחנו עושים פה משהו שלא קיים.

יובל לנדשפט: דרך אגב, באגף הרוקחות עובדים על מערך מחשוב ניפוק לסמים מסוכנים, משהו כמו ארבע חמש שנים.

תמר זנדברג: אני יודעת.

תמר זנדברג: זה לא ארבע חמש שנים, עשר שנים עובדים על זה.

יובל לנדשפט: ואצלנו בעשרה חודשים קמה מערכת, וזה לאט.

יובל לנדשפט: אצלנו אנחנו מתקדמים יותר מהר, וזה לאט כמו השלום.

יובל לנדשפט: זה מתקדם הרבה יותר מהר.

תמר זנדברג: יובל, בכניסה לכנסת יש בוטקה עם מדליות, כל מי שעושה את העבודה שלו כמו שצריך מקבל מדליה.

תמר זנדברג: מי שלא, ממשיך לבוא לפה לוועדות.

תמר זנדברג: אז שזה ייקרה בסוף אוגוסט, ייערך כאן טקס חלוקת מדליות, אתה תקבל, מיקי דור יקבל, כולכם תקבלו רק על זה שעשיתם את העבודה שלכם, זה הכול, זה מה שצריך.

יובל לנדשפט: ההפך הוא הנכון.

תמר זנדברג: כמובן, שוב אני טועה.

יובל לנדשפט: החלטת הממשלה אומרת, שאנחנו נתחיל לפעול כשיהיו לנו האמצעים.

יובל לנדשפט: אמרו פה, שמספר החולים גדל מ-500, עברנו כמעט את ה-30,000 מטופלים.

יובל לנדשפט: כמה השתנה כוח האדם ביחידה?

יובל לנדשפט: תענה בעצמך.

יובל לנדשפט: מי עושה את כל האסדרה הזאת?

יובל לנדשפט: שניים וחצי אנשים.

יובל לנדשפט: איפה כל האמצעים שאנחנו צריכים לקבל?

יובל לנדשפט: במה טובים?

יובל לנדשפט: בלצעוק את היק"ר, היק"ר לא טוב, היק"ר לא עונה.

יובל לנדשפט: מי עושה את זה?

יובל לנדשפט: בן אדם וחצי.

יובל לנדשפט: על חשבון הזמן, אפס חופשות, לא לצאת לשום מקום, לעבוד בימי שישי.

יובל לנדשפט: מי עושה את ההכשרות רופאים, כולם בהתנדבות.

תמר זנדברג: סליחה, זה כבר לא מדליה, זה כבר גביע הוקרה מיוחד שאתה תקבל אותו רק על זה שעשית את העבודה שלך.

תמר זנדברג: זה הכול.

תמר זנדברג: אבל, שוב אני חוזרת, הערכה שאתה מוסר לנו כרגע, שבסוף אוגוסט, עד סוף אוגוסט, פרופסור גרוטו - - -

יובל לנדשפט: אנחנו מעריכים שבסביבות סוף אוגוסט.

תמר זנדברג: אתם תערכו את אותו מפגש הסמכה לכל ה-100 רופאים שעד אז יהיו ואז יותקנו אצלם אותם מחשבים.

תמר זנדברג: כלומר, קהילת המחשוב של משרד הבריאות תפשוט על המחשבים של הרופאים עם המחשב שכבר שוכב אצלכם ותתקין את המערכת הזאת.

תמר זנדברג: ואז מה, זה עובד באופן מידי?

יובל לנדשפט: כן, ברגע שיש לו מחשב.

תמר זנדברג: ברגע שהמחשב מחובר והרופא עובר את ההדרכה אז זה עובד באופן מידי?

יובל לנדשפט: וזה עדיין לא באופן מושלם.

יובל לנדשפט: זה עדיין לא התהליך המושלם שחבר הכנסת התכוון כיוון שהרופאים שהוכשרו עדיין יעבירו ליק"ר והיק"ר ייתן את אותו רישיון שעדיין המגדל - בעתיד הקרוב מאוד הרופא כבר לא ישלח ליק"ר, באותו רגע הרופא יוציא למטופל רישיון ואיקס פקודות ניפוק שאתם הוא הולך לבית המרקחת.

יובל לנדשפט: הנה כאן נציג הסתדרות הרופאים, אנחנו בתהליכי חיבור של בתי המרקחת ואנחנו בהליכי סיום של GMP למפעלי תרופות, זה דבר שלא קיים ואין בעולם.

איתמר גרוטו: יש לי עוד כמה נקודות, עלו פה דברים ואני רוצה להתייחס.

איתמר גרוטו: כמה דברים, אחד, לגבי ההצעה שהעלה ד"ר רזניק, נושא של שותפות הרופאים ומטפלים במטופלים בוועדת ההיגוי, ובהמשך למה שאמר חבר הכנסת חנין, שהמטופלים צריכים להיות חלק מתהליך קבלות ההחלטות – אני בהחלט בעד הנושא הזה.

איתמר גרוטו: אז אנחנו נפנה אליכם בצורה מסודרת כשנשלב בוועדת ההיגוי נציגות של מטופלים - - -

איליה רזניק: אחד.

איתמר גרוטו: אני לא יודע בדיוק מה מייצג, נצטרך להחליט, נתייעץ גם עם חברת הכנסת זנדברג מי בדיוק הפונקציה.

תמר זנדברג: אוקי.

איתמר גרוטו: לגבי מקום הטיפול בקו הזה, אני מסכים בהחלט שזה אולי היה קצת אנכרוניסטי שזה יהיה קו אחרון, מצד שני, נפגשתי אתמול עם רופא כאב ודיברנו בכלל על נושא בעיות בתחום הכאב לא רק בנושא הקנאביס - - -

עבדאללה אבו מערוף: לא, אחת המטרות להרחיב את ועדת המומחים, זו הסיבה.

איתמר גרוטו: בסדר, אני מדבר כרגע ספציפית על כאב.

איתמר גרוטו: 25% מהאוכלוסייה בישראל סובלת מכאב כרוני כלשהו, אני מניח שלא כולם היו רוצים או היה מתאים להם טיפול בקנאביס לכן כדאי שנקיים דיון עם רופאי הכאב במטרה לשנות את התהליך הזה וכדי לראות איפה אפשר להכניס את זה כקו ראשון, איפה אפשר להכניס כקו שני ואיפה עדיין צריך להשאיר את זה כקו אחרון.

איתמר גרוטו: לגבי פיברומיאלגיה, אני עדיין לא מכיר את נושא ועדת ההתוויות, לא נכנסתי לנושא הזה, אני בהחלט חושב שצריך לדון בזה בכובד ראש עם גישה חיובית.

עבדאללה אבו מערוף: כבר דיברנו על זה, על התווייה בפיברומיאלגיה, שאכן לתת את זה.

איתמר גרוטו: רק עוד דבר אחרון, מישהו אמר פה שאין לזה תופעות לוואי, רק לצמצם, אני לא מכיר אף תרופה שאין לה תופעות לוואי.

איתמר גרוטו: בכל דבר יכול להיות תופעות לוואי, לא כדאי להגיד שאין שום תופעות לוואי ולכן צריך להחליט באמת מה היתרונות והחסרונות.

איליה רזניק: מה לגבי ועדת ערר?

נטע קובלסקי: סליחה, אני חייבת לומר, נאמרים פה דברים אבל פיברומיאלגיה, כמו שאמרתי כבר במשך ארבע וחצי שנים בהתוויות באופן חריג - - -

איתמר גרוטו: לא, לא, אני לא מדבר על חריג.

נטע קובלסקי: והראומטולוגים אומרים, אנחנו ממליצים המלצות לקנאביס כבר ארבע וחצי שנים.

נטע קובלסקי: זה נכון שהם ממליצים, הבעיה היא ביחידה לקנאביס שמסרבת לקבל את זה.

איתמר גרוטו: לא, זה לא החלטה של היחידה לקנאביס, צריך להבדיל, היחידה לקנאביס זה גוף שעוסק בעניינים המנהלתיים, ועדת ההתוויות זה גוף נפרד, הוא לא קשור ליחידה לקנאביס דווקא.

איתמר גרוטו: יש ועדה של ועדת ההתוויות, אני אכנס לעומק העניין ואבדוק.

איתמר גרוטו: ועדת ההתוויות מחליטה על בסיס מידע רפואי ועל בסיס התייעצויות עם האיגודים המקצועיים.

נטע קובלסקי: ועדת ההחלטות החליטה שפיברומיאלגיה היא בהתוויה חריגה והראומטולוג הגיש בקשה חריגה.

נטע קובלסקי: היק"ר, ד"ר מיכאל דור מגיש סירוב.

איתמר גרוטו: כי אולי זה לא צריך להיות חריג, זה אולי צריך להיות במסלול הישיר.

נטע קובלסקי: ברור.

נטע קובלסקי: זאת אומרת, שפיברומיאלגיה לא בהתוויות.

נטע קובלסקי: עם כל הכבוד, זה שראומטולוגים מגישים המלצות, אחלה, היא עדיין לא בהתוויה באופן גורף.

איתמר גרוטו: בסדר, אז את זה צריך לבדוק.

איתמר גרוטו: אמרתי, אני אבדוק את זה.

נטע קובלסקי: את זה צריך לסדר עכשיו.

איתמר גרוטו: הבנתי, בסדר.

ברקת שיף קרן: צריך לעשות ועדת התוויות כי כבר שנה ועדת ההתוויות לא התכנסה.

נטע קובלסקי: הנה, הוא אומר שהיתה ועדת התוויות.

ברקת שיף קרן: מתי היתה ועדת ההתוויות האחרונה?

ברקת שיף קרן: אני אגיד לך, באוגוסט לפני שנה.

ברקת שיף קרן: עכשיו אני אגיד לך עוד משהו, לגבי אנשים זקנים, אנשים שבאמת היה צריך להגיש לגביהן המלצה, משום מה ההמלצה לא הגיעה.

ברקת שיף קרן: גריאטריים לא המליצו.

איתמר גרוטו: אני לא יודע מה היה לפני שאני נכנסתי, אני אומר שוב, אני לוקח אחריות מהרגע הזה וקדימה ואנחנו נכנס את ועדת ההתוויות.

ברקת שיף קרן: אז אני אומרת לך עכשיו ואני מכוונת את הזרקור למה שהיה כי אני מכירה את ההיסטוריה משנת 1990.

ברקת שיף קרן: תשאל אותי, אני אספר לך הכול בשמחה.

איליה רזניק: מה לגבי ועדת ערר?

איתמר גרוטו: ועדת ערר, צריך לבחון, אני לא רוצה להתחייב, אני לא מכיר בדיוק - - -

איליה רזניק: היא פשוט לא מתקיימת.

איליה רזניק: הפעילות שלה בכלל חשוכה לגמרי.

נטע קובלסקי: יש לי כאן טענות אחרות - - -

תמר זנדברג: לא, לא נטע, אנחנו חייבים לסיים את הישיבה.

תמר זנדברג: אנחנו נעשה עכשיו את הדבר הבא, יש לנו עוד שלושה דוברים שרצו בסבב השני, אנחנו ניתן דקה לכל אחד מהם: תומר טל, ליאת בני ו-ב', ממש דקה לכל אחד מכם, אנחנו עוד חמש דקות מסיימים את הישיבה, ברבע לאחת עשרה מסיימים את הישיבה.

תמר זנדברג: אז דקה לכל אחד מכם, אני אסכם בהתאם לבשורה שמסרת לנו, שיש לנו כאן התקדמות ואני כן חושבת שאנחנו צריכים לברך עליה וגם להמשיך לעקוב אחריה ואז נסכם.

תמר זנדברג: תומר בבקשה.

תומר טל: תודה רבה.

תומר טל: אני מדבר בתור נציג ציבור, אני מלווה את הוועדות האלה משנת 2009 וזה תמיד תקוע יחסית באותה צורה.

תומר טל: אני מבקש עזרה ממך, דוקטור גרוטו, לפתור את זה.

תומר טל: איך לפתור את זה?

תומר טל: אני אעזור לכם במספר פתרונות.

תומר טל: ועדת התוויות לא צריכה להתקיים, היא לא קיימת.

תומר טל: לפני שהקימו את היק"ר כל רופא מומחה שהמליץ על קנאביס, המטופל שלו קיבל וקיבל במינון הראשוני המספיק.

תומר טל: איך אני יודע שהוא מספיק?

תומר טל: הגברת ד"ר ברקת שיף חזרה מקנדה עם נתונים מאומתים בכל העולם, שמינון ממוצע של חולים שמבקשים קנאביס עבור כאב – אצלנו זה גם כאב עצבי, אני מרגיש את היד שלי נכרתת כל שעות היממה כבר 11 שנים.

תומר טל: אתה יודע כמה קנאביס אני צריך לעשן ביום כדי להחליש את זה?

תומר טל: אתה לא יכול אפילו לדמיין את הכאב הזה.

תומר טל: אתה גם לא יכול לתת לי את הפתרון הזה שהמגדלים שלי גידלו חרא של תרופה בחודש האחרון, בחודש שעבר, וזה חצי מהכוח שהיה, ועכשיו אני צריך לקנות 70 גרם במקום 50 גרם מהמאפיה.

תומר טל: אתה רוצה שהחולים בישראל ואני, מאות אלפי אנשים קונים עכשיו מהמאפיה כי אני משנת 2009 בכל חודש קונה מהמאפיה.

תומר טל: ראש ממשלת ישראל שחתם על ההסכם לקנאביס רפואי, שכולכם מהללים אותו, ואני מכבד מאוד את ראש ממשלת ישראל, הוא הקים את הדבר הזה בשנת 2010 כדי שיהיה טוב לחולים והם יוכלו לקבל את הקנאביס הרפואי, למרות ד"ר דור, שזה לא תרופה, כי זו תהיה תרופה ב-FDA אולי רק עוד עשר שנים.

תומר טל: אז מה המינון הממוצע בקנדה, דוקטור?

ברקת שיף קרן: אני לא יודעת.

תומר טל: את כתבת על זה.

תומר טל: כתבת על זה בפוסט.

ברקת שיף קרן: אני יכולה רק לספר לך, יש לי חולה – אני יכולה להראות לך תמונה שלו – שהוא מקבל מה-FDA, אספקה של ה-FDA 300 גרם לחודש.

תומר טל: אני רוצה לסיים את זה כך, מרפאות הכאב הן מלכודת מסוכנת לכל אחד מבני משפחותיכם ואני נציג הציבור פה אז אני מנסה להגן על הציבור.

תומר טל: כי כשאני או משפחתי ילכו למשפחת כאב, יציעו לנו קודם צ'יפ השתלה במוח או מכונות מורפיום שכל שנה היא תתחדש אבל חלקים לא יהיו ואני טיפלתי בהרבה כאלה, אין חלקים להחליף את המכונות מורפיום.

תומר טל: אני יכול לתת לך כרטיס ביקור שלי ואנחנו יכולים לשבת בישיבה.

איתמר גרוטו: לא, בסדר, אני רוצה להתייחס לזה.

תומר טל: בשמחה.

תומר טל: אז המצב הוא כזה, בגלל אינטרסים קיימים של חברות תרופות בתוך מרפאות הכאב וגם על איגודי הרופאים המומחים שממליצים לוועדות שלכם בהתוויות, נוצר צוואר בקבוק כי הרופאים האלה בעצם אומרים, אנחנו לא רוצים להתוויה שלנו.

תומר טל: אבל אתם יודעים מה, אחרי שהוא יקבל את כל התרופות האלה וייצא חי אז תתנו לו מינון שהוא לא מספיק כדי לצאת מהתרופות שכפינו עליו ואז הוא יבקש הגדלה של 10 במשך שבע שנים בערך.

תומר טל: אגב, כל פעם זה פגישה עם רופא מומחה, אתם רוצים לקצר תורים?

תומר טל: אני יכול לקבל מהקופה רק שלוש פעמים בשנה.

תומר טל: מתוך חמש בקשות להגדלה, מסרבים לי לפחות חמש או ארבע פעמים.

תומר טל: אז כמה פעמים אני הולך לרופא?

תומר טל: אני עוד לא הגעתי למינון שנקבע לי אגב בשנת 2009 שהורידו לי ל-200.

תומר טל: אגב, בדרך הורידו לי פעמיים ל-50 ושש או שבע פעמים איימו עלי לקחת לי את רישיון הנהיגה.

תומר טל: ואתה יודע איזה מסוכן זה אם אני אנהג לא על תרופות?

תומר טל: אני וכל המטופלים האחרים אנחנו לא יציבים כשאנחנו לא על הקנאביס.

תומר טל: אנחנו ננהג בהיסטריה לסוחר הסמים.

תומר טל: זו השיטה?

תמר זנדברג: תודה.

ליאת בני: ברשותכם, אני רוצה להציע הצעות אופרטיביות.

ליאת בני: בראשונה, אני חושבת שכדאי שתעשו הפרדה בין חידוש של רישיון, הגדלה, לבין רישיון חדש.

ליאת בני: חידושי רישיון, אפילו מעל שנה, באופן אוטומטי אם אין הגדלה יכול להיות שאפשר לעשות הליך שהוא מהיר הרבה יותר כי יש לנו המון מטופלים שלפעמים אפילו חודשיים בלי חידוש ואז בעצם בחודשיים האלה הם צריכים לחזור - - -

תמר זנדברג: התייחסנו לזה בדיון הקודם.

ליאת בני: זה מבלבל את כל המערכת ומציף את הכאב.

ליאת בני: שנית, אני מצטרפת להצעתו של ד"ר רזניק, אני חושבת שכדאי שיהיה קו טלפוני פנוי לרופאים, לשאלות רפואיות לא רק טכניות מחשוביות, מה עושים, איך עושים, כמה ולמה.

ליאת בני: שלוש, יש היום סוג של הפרדה ביק"ר בין הטלפניות שמקבלות את הטלפונים ברמלה, בלוד, במערך הטלמרקטינג של משרד הבריאות.

איתמר גרוטו: בקרית מלאכי.

ליאת בני: אגב, אני רוצה לציין, בשבוע האחרון יש שיפור מהותי בתקשורת, בנחמדות, הן בלקיחת האחריות, הן בהקשבה לאורך זמן, שאותה טלפנית שמקבלת את שיחת הטלפון, אני חושבת שנכון היה, לו מגיע רישיון שהוא חלקי, חסרה אינפורמציה, היק"ר בעצמו צריך ליזום טלפון הן לרופא או הן לחולה עצמו ולבקש את האינפורמציה, מה שלא קורה היום, הם שולחים מכתבים, זה יכול לקחת חודש עד שמגיע.

ברקת שיף קרן: גם לא מגיע.

ליאת בני: אותה טלפנית שמקבלת את האינפורמציה, כשיש מקרים שהם באמת מורכבים, אין לה את היכולת טכנית להרים טלפון ליק"ר, לאותם אנשים שמטפלים ברישיון ולומר, חברים, כאן מדובר בחולה אונקולוגי, פה מדובר בחולה סופני, פה מדובר במצבים קשים - - -

איתמר גרוטו: בגלל זה שמנו חלק מהטלפניות של המוקד והעברנו אותן – יש קושי, לא הצלחנו לגייס מספיק לשם, יש לנו כמה תקנים ולא הצלחנו לגייס כי אנשים גם לא כל כך רוצים לעבוד בזה.

ליאת בני: נכון אתם עושים בכיוון הזה.

ליאת בני: יש לעשות הכשרה של הטלפניות, מה בדיוק צריך, איזה ניירות צריך - - -

איתמר גרוטו: נכון, זה חלק מהתהליך.

ליאת בני: ונדמה לי שחלק גדול מהבעיה הוא גם צוואר הבקבוק שיש מעודף הניירת שנשלחת, כי לא מגיע מספיק אז שולחים שוב ושוב והרופא שולח והחולה שולח.

איתמר גרוטו: נכון, לפעמים אותו בן אדם שולח גם כמה פעמים כי הוא לא בטוח שזה הגיע.

תמר זנדברג: תודה ליאת.

תמר זנדברג: ב' בבקשה, אחרון ואז נסכם.

ב': אני פה לתינוקת בת עשרה חודשים בשם - - -, היא נמצאת כאן בעגלה.

ב': בגיל חצי שנה גילו לה אפילפסיה מסוג תסמונת ווסט, זו תסמונת מאוד נדירה שקוראת אחת לכמה מאות.

ב': אין לזה הרבה מחקר כי גילו שלרוב זה עובר עד גיל שנתיים או ארבע.

ב': התרופות שנותנים לנו כרגע אלה תרופות שלקחנו עד היום, בגיל חצי שנה גילו את זה, עשינו סטרואידים, SCTH, הייתי מזריק לה אני אישית כל בוקר כדי לקום.

ב': במשך שלושה חודשים הילדה שלנו לא חייכה, כל מה שהיה כתוב בתופעות לוואי, היה לה.

ב': התרופה לא עזרה, חזרנו לבית החולים.

ב': החליטו לתת לנו סברילן, סבריל, יש לזה כמה שמות, זו תרופה פסיכוטית שנותנים אותה במחלקה פסיכיאטרית בבית חולים לאנשים בהתקף פסיכוטי.

ב': זו תינוקת בת עשרה חודשים.

ב': התרופות האלה, ראיתי את תופעות הלוואי – אנחנו כאן בסוף הישיבה, אני אהיה בוועדה הבאה, מי שרוצה שיישאר – אני לא הולך לעבור על כך בשתיקה, אני רואה בזה פשע שיש דבר שנקרא תמצית CBD, אני לא מדבר אתכם על בנגים ועל לעשן סמים עכשיו ולבוא ולעשות סטלה, זה דבר שהוא נטול סטלה, אין בו שום טיפה של פגיעה ויש בו אפס אחוז תופעות לוואי.

ב': אני לוקח את הדף של תיקון עולם עם תופעות לוואי של העישון והתפרחת, של ה-CBD ביחד מעורבב, אבל על התופעות לוואי של השמן CBD רשום שתי תופעות לוואי יחידות והן לא לתדירות לכל החיים, רק לזמן השימוש בתרופה: לירידה ברמת הסוכר – אז אני אתן לה סוכריה, לא בעיה, ארים לה את הסוכר – ופגיעה בזיכרון לטווח הקצר.

ב': לא נראה לי שיפריע לי שיפגע לי בזיכרון שאתמול היא למדה לשבת.

ב': כשהיא היתה עם התרופות היא לא היתה יכולה להסתובב, להתהפך על הבטן, על הגב, הילדה היתה פגר על הרצפה.

ב': הרופאים אמרו לנו, אתם תשנאו אותה, אבל אם זה יעזור, זה יעזור.

ב': בזמן הזה חודשיים אני מזריק לילדה שלי זריקות בבית ותרופות של לוסק ו-B6, בזמן הזה לא שתקתי אלא חקרתי ולמדתי והגעתי לפרופסור משולם והגעתי למלא נוירולוגים כמעט בכל הארץ וגם בחו"ל, בחו"ל יש לנו נוירולוג שמוכן שנבוא כרגע להתחיל טיפול אצלו בקליפורניה בקולורדו תמצית CBD.

ב': הוא רק אומר לי, תביא אתך מישראל כמה טיובות כי זה אבסורד שאני קונה את זה מישראל.

ב': שפה פרופסור רפאל משולם – אני לא מחפש סמים לילדה שלי – זה לא תרופה למחלה אחת, זה לא תוסף תזונה, זה דבר שחייב להימצא בגוף של תינוק כי גילו שזה נמצא בחלב אם.

ב': אז איך אתה מסביר את זה?

איתמר גרוטו: אבל איפה היתה הבעיה שלך?

ב': הבעיה שלי, שאין נוירולוג בארץ שמוכן לאשר.

ב': יש לנו רופא פרטי שהלכנו אליו והבאנו אישור ושלחנו בקשה – וליצמן, לא הגעתי לליצמן, הגעתי לחיים יוסטמן והוא מערבב אותנו כבר חודש בהליך הזה שמאז שחזרו הפרכוסים של הילדה – אנחנו כרגע בבית, העיפו אותנו מהדסה עין כרם, החליטו להעיף אותנו מבית החולים, למה?

ב': כי אתם מסרבים טיפול בכדורים שאתן לכם על קצה המזלג את תופעות הלוואי שלהם.

ב': הכי קל מהן זה פגיעה בשדות הראייה.

ב': אומר לי הרופא, עדיף לך ילדה חצי עיוורת ולא ילדה מפגרת.

ב': זה משפט שפרופסור בכיר – אני לא אגיד את השם שלו כדי לא לפגוע בכבודו – אמר את זה, אולי כפליטת פה.

יובל לנדשפט: תפגע, אל תפחד.

ב': אני לא אפגע ויש עוד פרופסור בכיר שבא אלינו ואמר לנו, זה כמו רולטה רוסית, יש לי חמישה סוגי טיפולים שאני מטפל בהם בילדים חולים באפילפסיה.

ב': התסמונת שלכם זו תסמונת נדירה.

ב': אמרתי לו, דוקטור, תחשוב שזו הנכדה שלך, לא היית מנסה משהו טבעי עם אפס תופעות לוואי?

ב': סמים קשים אתם קוראים לזה?

ב': הקדוש ברוך הוא נתן לנו צמח, נענע, שעושים ממנו פלאים.

ב': אני לא מאשים אף אחד, לא הפרופסורים אשמים ולא הרופאים אשמים, מי שאשם פה זה האנושות אחורה.

ב': צריך להוציא עצמות מהקבר כדי להאשים מישהו שעשה פה בלגן, למה?

ב': כי יש פה אינטרסים והאינטרסים עדיין קיימים.

ב': אם זה אינטרסים כספיים רק תגידו לי את מי צריך לשחד פה כדי לקבל בקבוק שמן לתינוקת, שאולי זה יעזור לה, במקום לדחוף לה את כל התרופות האלה.

שלומי סנדק: אין לה רישיון עכשיו?

ב': אין לה רישיון ושלחנו אישור לפה ואישור מהוועדה – אין.

ב': הבעיה היא, שאנחנו נפלנו בין הכיסאות.

יובל לנדשפט: באפילפסיה יש התוויה.

ב': התוויה כן, אבל מה הם אומרים?

ב': אחרי שתנסו את כל סוגי התרופות.

ב': הנה חמישה סוגי תרופות, בוא אקריא לך את התופעות לוואי.

ב': הקלה ביניהן: סכנת מוות, לכולן כתוב עלולה לגרום לסכנת מוות.

ב': אז פגיעה אחת מהתופעות לוואי האלה שתהיה לילדה שלי לא שווה את זה בזמן שבשנייה אחת אני יכול לטפל בה בשמן.

ב': אני ראיתי שיש ילדים שמקבלים שמן בזמן פרכוס וזה נעצר במקום.

ב': אני לא אעשה ניסוי על הילדה שלי בתרופות שמשנת 1986 מטפלים בתרופות האלה ויודעים שזה לא עוזר והרופא אומר לי שזה לא עוזר, זה ניסיוני, אין לנו תרופה לאפילפסיה שאנחנו יודעים שהיא עוזרת.

איליה רזניק: רק זה יכול לעזור.

איליה רזניק: 700 מחלות יתום, אי אפשר להתייחס - - -

תמר זנדברג: תודה.

ב': רק לסיכום אני אגיד מילה אחת.

ב': יש לי עוד הרבה מה להגיד, אני אדבר גם בוועדה הבאה ואני לא אסתום.

ב': אני מתחייב בזאת כאן, קבל עם ועדה, אני הולך להיות לוחם, לוחם של הדבר הזה ואני לא ארפה.

ב': אין לי אינטרס פה, אותי לא יכולים לשחד בכסף ואותי לא יכולים לשחד בלקחת שמן ולסתום את הפה כי בלסתום את הפה אני אהיה שותף לפשע כי זה פשע נגד האנושות מה שעושים פה.

ב': עושים פה פשע נגד האנושות בכל העולם, לא רק בארץ אבל בעולם פתחו את העיניים והבינו כבר שעשו טעות.

ב': אני לא אומר עכשיו תשחררו את הצמח, הכול טוב, לאט לאט תעשו את זה ותבינו בסוף שזה הדבר הטוב ביותר כי מי שלוקח את זה ומשתמש בזה, אנשים אפילו סטלנים שדיברתי אתם, סטלנים מספרים לי, וואלק אני 30 שנה לא חולה, 30 שנה לא יודע מה זה אנטיביוטיקה.

ב': למה?

ב': כי הגוף שלו מפוצץ בקנאביס שזה שוטרים של בריאות בגוף האדם, זה משהו שמרפא את המוח, זה לא תרופה למשהו ספציפי.

תמר זנדברג: תודה.

תמר זנדברג: פרופסור גרוטו, יובל לנדשפט מכיר – אני חייבת לספר לך משהו – כל ועדה פה יש מקרה כזה.

תמר זנדברג: פעם ראשונה אני פוגשת אותך, נכון?

תמר זנדברג: ותודה שבאת - - -

ב': אני מכיר אותך ועוקב אחרייך ומעריך את מה שאת עושה.

תמר זנדברג: תודה.

תמר זנדברג: אני רק אומרת, ויושבים כאן מוזמנים קבועים, כולם מהנהנים פה, הרוקחים, הרשות למלחמה בסמים, הרופאים, המטופלים, למה?

תמר זנדברג: כי כל ועדה יש לנו מישהו כזה.

תמר זנדברג: הפעם זה היית אתה ואנחנו מאחלים למשפחה שלך רק בריאות, ול-ג' הקטנה שהיא פה, רק בריאות ושתגדל ושתהיה בריאה ומוצלחת כל חייה.

תמר זנדברג: פעם קודמת זה היה שם אחר.

תמר זנדברג: אין שבוע שאנחנו לא יושבים כאן ושומעים מקרה כזה.

תמר זנדברג: יש לנו הקלטות, הדיון משודר, אתם מכירים את זה.

תמר זנדברג: בוא אני אגיד לך מה קורה כתוצאה מהדיון ותן לי גם להתנבא מה ייקרה היום.

תמר זנדברג: בשבוע הבא הוא הרי יקבל כי אתם אומרים בעצמכם זה בהתוויה.

תמר זנדברג: המקרה זועק, אין סיבה שלא יקבל, אבל זה אחד.

יובל לנדשפט: זה לא מאתנו.

יובל לנדשפט: צריך לקבל המלצה מהרופא שמטפל - - -

ב': אין רופא, זה העניין, הלכנו ל-20 נוירולוגים, 20 נוירולוגים פה בארץ מהטוב ביותר, אני אגיד שמות, אורי קרמר, טלי שגיא, אני יכול להמשיך.

יובל לנדשפט: אלה רופאים שמטפלים בקנאביס בתחומים אחרים.

יובל לנדשפט: יכול להיות שהם לא מוצאים הצדקה רפואית לזה.

ב': עדי הרן, רופא בשערי צדק, אומרים לי, הפרופסורים אומרים לי, מדיניות של המדינה, לך לכנסת, תהפוך את הכנסת, זה מה שאומרים לי.

ב': יש לך חמש תרופות, תנסה אותן.

ב': שנה טיפולים.

ב': דבר ראשון, הילדה שלי זה מקרה נדיר ובחיים לא טיפלו בדבר הזה באפילפסיה מהסוג הזה.

ב': אז אולי אנחנו פורצים פרצת דרך פה לעוד אלפי תינוקות, מסכנים שמקבלים תרופות וכדורים ומשותקים ולא עלינו פיגור שכלי, בעיות בראייה, בעיות בשמיעה.

תמר זנדברג: תודה.

תמר זנדברג: ב', עצור בבקשה.

ב': לא יכול להסתים אותי, זה פשוט התדרדר וזה לא יעצור וזה לא יכול לעצור, גם לא בעד שמן.

ב': זה לא ייסתם ולא ייעצר.

ב': זה לא ייגמר, זה פשע נגד האנושות מה שקורה פה.

תמר זנדברג: יובל ואיתמר, אחת הסיבות שאנחנו כל הזמן שואלים למה רופא שלא רואה את המטופל הוא זה שמאשר את הרישיון, זה זה.

תמר זנדברג: אני אגיד לך עוד משהו.

תמר זנדברג: מיקי שיושב פה, למרות שיש לנו הרבה התנצחויות והוא אוהב לחלק לי ציונים ואני אוהבת למשטר אותו, בסוף אני יודעת שיש לו לב טוב והוא מקבל את הפניות, גם ממני, הרבה פעמים באופן ישיר, אני חייבת פה למען הגילוי הנאות כי מגיעים אלי, והוא נותן.

תמר זנדברג: למה?

תמר זנדברג: כי כשהוא נחשף לבן אדם מאחורי הטפסים ומאחורי המכתבים שבאים, זה מנסה להלבין שימוש לא חוקי וראינו פה את המכתבים האלה - - -

יובל לנדשפט: תמר, זה לא הרופאים שלנו שלא ממליצים.

יובל לנדשפט: הרופאים שהוא נקב בשמותיהם זה נוירולוגים בבתי החולים מהבכירים בארץ, אינני יודע.

תמר זנדברג: יובל, הניסיון שלך לברוח מאחריות הוא יפה ונחמד.

יובל לנדשפט: אני ממש לא בורח מאחריות.

תמר זנדברג: אתה משרד הבריאות.

יובל לנדשפט: הרופא שפוגש את החולה לא מסכים להמליץ.

תמר זנדברג: טוב, עכשיו אל תעצור אותי.

תמר זנדברג: עכשיו שאף אחד לא ידבר, הבא שמוציא מילה מהפה בזמן שאני מדברת, יוצא החוצה.

תמר זנדברג: אנחנו בסיכום כבר עשר דקות.

איתמר גרוטו: אני חייב ללכת לוועדה הבאה.

תמר זנדברג: גם אני חייבת ללכת לאותה ועדה.

תמר זנדברג: הסיבה, ברגע שרואים את האדם, את המקרה, את המשפחה מאחורי הטפסים, אתם תעזרו לו, נכון?

תמר זנדברג: אפשר לעמוד מול דבר כזה?

איתמר גרוטו: כל אחד שמתקשר אלי אני עוזר לו.

תמר זנדברג: יפה.

תמר זנדברג: אז הרופאים מפחדים ממדיניות משרד הבריאות ומשרד הבריאות נתלה ברופאים שלא נותנים וככה זה מעגל חוזר שבתוכו יש תינוקת שכרגע שמענו את אבא שלה מספר את המקרה.

תמר זנדברג: לכן, המקרה הזה, עכשיו תחברו ביניכם ותקבל את העזרה, אבל זו התוצאה של הפקסים והמחשבים וההתוויות ושל הנהלים.

תמר זנדברג: זה רק מזכיר לנו בשביל מה אנחנו פה, בשביל מה אנחנו עובדים פה ומה אנחנו עושים.

תמר זנדברג: לכן לסיכום אני רוצה להודות לכולם שבאתם ועל ההשתתפות, במיוחד לכם, נטע וכל המטופלים, שלומי שמלווה, ולכולם.

תמר זנדברג: הבשורה מבחינתי שיצאה מפה, שתי בשורות, האחת קטנה יותר והשנייה משמעותית יותר, שתיהן יחסית קטנות אבל זה תהליכים בדרך.

תמר זנדברג: האחת, שתגברתם את הקלדניות, בסוף זה עבודה בירוקרטית, אנחנו נמשיך לעקוב ואני מבקשת, נטע, שלומי, כל אלה שמייצגים פה מטופלים, בשבוע שבועיים הקרובים - נאמר לנו שהן ייכנסו לעבודה מיום ראשון – תנו לנו פידבק, קורה, לא קורה, עונים, לא עונים, מחכים ארבע שעות, מחכים שעתיים, מחכים עשר דקות.

תמר זנדברג: זה דבר אחד.

תמר זנדברג: דבר שני, שאנחנו מחכים בקוצר רוח ובכיליון עיניים לחודש אוגוסט, כאן רשמנו לפנינו את ההבטחה שלכם, שהמערכת הממוחשבת תיכנס למשרדיהם של הרופאים שעשו את ההסמכה והם יתחילו להעביר בעצמם את הרישיונות שיונפקו באופן אוטומטי.

איליה רזניק: ועוד בשורה, הוא אמר שיכניסו נציג של פורום הרופאים ופורום המטופלים לוועדת ההיגוי.

איליה רזניק: זו גם בשורה.

תמר זנדברג: מאה אחוז.

תמר זנדברג: תודה על התיקון, שמענו את שלושת הדברים האלה, אני באמת מודה לכולם, הישיבה נעולה.