ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 825, 2017-10-23 13:35

משה גפני: אנחנו עוברים לסעיף האחרון בסדר היום.

משה גפני: על סדר היום הפחתת אגרות לחיילי מילואים פעילים (רואי חשבון, נוטריונים, חוקרים פרטיים ושומרים).

משה גפני: התקנות הללו אושרו.

משה גפני: הגשתי רביזיה על שני דברים.

משה גפני: דבר אחד הוא לגבי מי שמבקש פטור מהבחינה ומסביר את בקשתו.

משה גפני: בתקנות קבעתם שהוא יצטרך לשלם כמו כולם, נדמה לי 750 שקלים.

משה גפני: אני כבר לא זוכר את הסכום כי חלף מאז זמן.

<אסף נועם: במצטבר קרוב ל-900 שקלים.

<שגית אפיק: זה 750 שקלים ועוד 150 שקלים.

משה גפני: ברביזיה ביקשתי שתבדקו את העניין הזה, וגם שלחתי מכתב לשרת המשפטים.

משה גפני: זה נראה מוזר, מוגזם, לא יפה כלפי האנשים, זה לא בסדר.

משה גפני: אם אתם אומרים שבכל אופן צריך לבדוק, כפי שהשרה כתבה לי, אז תבדקו, שבמקום 900 שקלים יהיה 400 שקלים, 500 שקלים, 450 שקלים.

משה גפני: לא יכול להיות שזה יהיה אותו סכום שמשלמים כאשר צריך לעשות את הבחינה וכל מה שנלווה לעניין.

משה גפני: לא טוב לאשר דבר כזה.

משה גפני: אני חושב שאנחנו גם מוצגים פה לא יפה ולכן הגשתי את הרביזיה.

משה גפני: הסיבה השנייה שהגשתי את הרביזיה היא בשל נושא החוקרים הפרטיים.

משה גפני: החוקר הפרטי צריך לקבל אישור שהוא חוקר פרטי והוא צריך לשלם עבור זה אגרה מלאה.

משה גפני: לאחר מכן כאשר הוא פותח משרד הוא צריך לשלם פעם נוספת את האגרה.

משה גפני: גם הדבר הזה משולל היגיון.

משה גפני: הוא קיבל אישור, הוא שילם את האגרה.

משה גפני: הוא לא צריך עבור פתיחת המשרד שלו לשלם פעם נוספת.

משה גפני: זה נראה כאילו אנחנו קונסים אותו ללא סיבה, כאילו אנחנו קובעים שהוא יצטרך לשלם אגרה נוספת.

משה גפני: ביקשתי על כך תשובה.

משה גפני: פנינו וביקשנו תשובות.

משה גפני: במשך זמן רב למעשה אף אחד לא קיים אתי דיון, אף אחד לא אמר לי: "נעשה כך".

משה גפני: כל הזמן ביקשו ממני: "תביא את זה, תבטל את הרביזיה" אבל לא התקיים אתי דיון למה זה כך, מה בכוונת הממשלה לעשות.

משה גפני: אין לי תשובה על הדברים שהעליתי.

משה גפני: אני מבין שרציתם לומר דבר מה?

<פיני שכטר: רצינו לשמוע את התשובה של משרד המשפטים.

<אסף נועם: אני ממשרד המשפטים.

משה גפני: לא טוב לדבר אתי?

משה גפני: אני מנסה להבין.

משה גפני: יכול להיות שאני אסיק מזה מסקנות אחרות.

<לאה רקובר: אני מתנצלת.

<לאה רקובר: אני היועצת המשפטית של משרד המשפטים.

משה גפני: לא להתנצל.

משה גפני: רק תגידי לי, אולי אני צריך לשנות משהו בדיבורים שלי בגלל שאני רואה שאתם לא רוצים לדבר אתי.

<לאה רקובר: בעניין הזה לא הייתה שום כוונה שלילית.

משה גפני: אז למה לא דיברו אתי?

משה גפני: העליתי טענות בוועדה, היו פה החברים שעוסקים בעניין הזה ששמעו את הטענות שלי, שהן טענות נכונות.

משה גפני: יכולים להגיד שמשרד האוצר לא מסכים בגלל שהוא רוצה להרוויח כסף.

משה גפני: אני שומע את זה מידי פעם בפעם.

<לאה רקובר: אומר את הדבר הבא, אם התחושה היא שלא דיברנו – אני מתנצלת.

<לאה רקובר: יש פה תשובה של שרת המשפטים.

משה גפני: ראיתי אותה היום בבוקר.

<לאה רקובר: זה לא בסדר.

<אסף נועם: זה היה בגלל טעות.

משה גפני: זה בכלל לא משנה.

משה גפני: בגמרא כתוב: "אדם מוּעָד לעולם, בין שוגג בין מזיד בין ער בין ישן".

משה גפני: היא צריכה לענות לי תשובה.

משה גפני: אנחנו מדברים על שאלה ששאלתי כבר לפני יותר מחודש.

<שגית אפיק: חודש וחצי.

משה גפני: זה לא מי יודע מה, לא ביג-דיל.

משה גפני: אפשר לשבת, לדון.

משה גפני: גם הייתי משתכנע אילו היו אומרים לי טענה הגיונית, הייתי מייד מסיר את הרביזיה.

משה גפני: עד לרגע זה אני לא יודע טענה הגיונית.

<לאה רקובר: יש פה את התשובה של השרה.

משה גפני: ראיתי ברפרוף.

<לאה רקובר: תיכף אסף נועם יציג את התשובה של השרה.

<לאה רקובר: אבל שוב אני חוזרת לעניין הזה שלא דיברנו.

<לאה רקובר: אנחנו נבחן את הכול.

<לאה רקובר: אנחנו חושבים שיש חשיבות גדולה מאוד לאשר את ההנחה ואת הפטור.

משה גפני: אין דחיפות לאשר.

משה גפני: אם הייתה דחיפות הייתי מבטל עכשיו את הרביזיה, משום שאני בעד סיוע לחיילי מילואים.

משה גפני: אין דחיפות מכיוון שאתם מציעים את זה ל-1 בינואר 2018.

משה גפני: כלומר אנחנו מדברים בכל מקרה על כך שגם אם אסיר עכשיו את הרביזיה אתם לא תיתנו את ההנחה הזאת.

משה גפני: לא קבעתם שברגע שהתקנות יאושרו יתחילו לתת את ההנחה.

משה גפני: אני גם מבין את זה, אין לי טענות.

משה גפני: אבל אין דחיפות כי הכול מדבר על 1 בינואר 2018.

משה גפני: אני מציע שבמהלך השבועיים הקרובים נדבר.

משה גפני: את לא צריכה להתנצל.

משה גפני: תדברי אתי.

משה גפני: תסבירו, תגידו מה אתם מתכוונים לעשות וכעבור שבועיים אביא את זה, או שאבטל את הרביזיה או שאקבל מכם התחייבות לגבי שני הנושאים הללו, שהם קריטיים.

<לאה רקובר: מקובל עלינו.

משה גפני: בסדר, אז בתוך שבועיים אסיר את הרביזיה ואפגש אתכם.

משה גפני: אני מבקש שתקבעי אתי מועד.

<לאה רקובר: נקבע מייד.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אתם רוצים להוסיף משהו?

<פיני שכטר: אם אפשר לשמוע את תשובת שרת המשפטים.

משה גפני: יש תשובה בכתב אבל אני רוצה לשנות את זה.

משה גפני: דיברתי עם השרה היום בבוקר, היא דיברה אתי.

משה גפני: במכתב השרה כותבת "חודשיים".

משה גפני: בעיניי זה זמן רב, וגם אין בכך צורך, היה להם חודש וחצי קודם.

משה גפני: אם ישכנעו אותי שאכן זה המצב, שחוקרים צריכים לשלם פעמיים, אז אסיר את הרביזיה.

משה גפני: אם לא אשתכנע אז הם ישתכנעו.

משה גפני: אגב, השרה הביעה נכונות בעניין הזה, שלא תהיה אי-הבנה.

משה גפני: יש להם בעיה פרוצדורלית, שאני חושב שאין להם, אבל הם חושבים שיש להם.

משה גפני: יש הבדל ביני ובין אנשי הממשלה.

משה גפני: הם חושבים שהכול צריך להתנהל באופן מסודר: צריך ללכת לוועדת האגרות וצריך לשכנע את משרד האוצר.

משה גפני: זה בסדר, אין לי טענות על זה.

משה גפני: אבל לפעמים אני פה בוועדה מעביר בשינוי תקנות אגרות לטובת האנשים גם בלי ועדת אגרות.

משה גפני: אחרי כן מביאים את זה לוועדת האגרות.

משה גפני: אבל בסדר, אין לי טענות.

משה גפני: יש לי רק טענה אחת.

משה גפני: היה צריך במהלך חודש וחצי לדבר אתי, להגיד לי: "אי אפשר כך, אפשר כך".

משה גפני: לא דיברו, עם אף אחד מאתנו לא דיברו.

משה גפני: יש לי כל כך הרבה בעיות עם הממשלה, אני לא הולך להפוך את זה לבעיה.

משה גפני: זה נושא שהוא די בשוליים, אבל הוא חשוב.

משה גפני: חשוב לי שהאזרח שמקבל הטבה מן הממשלה – אני גם מבין, בהתחלה היה מין רוגז, העוזר של השרה התרגז: "אנחנו עושים הנחות לחיילי מילואים אז אתה מתערב באגרות?

משה גפני: " אני לא מתערב בשום דבר.

משה גפני: אני משבח אתכם על כך שאתם נותנים הטבות לחיילי המילואים, נקודה, וזה יהיה ב-1 בינואר 2018.

משה גפני: ככל שזה תלוי בוועדת הכספים ההנחה הזאת תהיה.

משה גפני: היא תהיה בעוד שבועיים, אבל בשבועיים האלה אני רוצה לדבר ולנסות לשכנע.

משה גפני: אם אצליח לשכנע – תמצאו את הדרך לתקן את זה.

משה גפני: אם לא אשכנע – זה אומר ששכנעתם אותי.

משה גפני: בסדר, אז זה ייגמר.

משה גפני: אתם תוכלו להיערך.

משה גפני: זה תקנות שלכם, של משרד המשפטים, תוכלו להיערך לזה מהר.

<לאה רקובר: בסדר, תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.