ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 477, 2017-08-02 10:30

דוד אמסלם: רבותי, בוקר טוב לכולם.

דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא: תקנות התכנון והבניה (הקמת מכון בקרה ודרכי עבודתו) (אגרות), התשע"ז-2016, פרוטוקול מס' 477.

דוד אמסלם: רוני, איך את רוצה שזה יתנהל?

דוד אמסלם: את רוצה לפתוח או שנעביר ישר למירי?

<רוני טיסר: אני רק אפתח בקצרה ואזכיר את תקציר הפרקים הקודמים:

<רוני טיסר: התקנות שמונחות לפנינו הן חלק מסט רחב מאוד של תקנות שעוסקות בפעילותם של מכוני בקרה והקמתם.

<רוני טיסר: אני אזכיר מאוד בקצרה, קיימנו כבר דיון ארוך בנושא: מכוני בקרה הוקמו על רקע דוח ועדת החקירה הממלכתית שהוקמה בעקבות אסון ורסאי, ובעקבות המלצות ועדת החקירה הזאת הוחלט והוסדר במסגרת תיקון 101 לחוק התכנון והבניה, את הקמתם של מכוני הבקרה.

<רוני טיסר: מכוני הבקרה האלה עוסקים בשני תחומים: בקרה תכן, שזה בקרה על התאמת הבקשה להיתר, להוראות ודרישות התכן, ולהכרת ביצוע, שזה בקרה על ביצוע הבניה, על מנת לוודא שהבניה מתבצעת בהתאם להוראות ודרישות התכן.

<רוני טיסר: במכוני הבקרה יועסקו גם בקרי מבנים וגם בקרים שהם מוסמכים על ידי הגורמים המאשרים, שהתייעצות או אישור נדרשים כתנאי למתן ההיתר.

<רוני טיסר: התקנות שמונחות בפנינו, כמו שאמרתי, זה סט מאוד רחב של תקנות.

<רוני טיסר: סמכות ועדת הפנים והגנת הסביבה היא לעניין האגרות והחזר האגרות.

<רוני טיסר: עם זאת, בגלל שהתקנות לעניין האגרות מתייחסות להיבטים אחרים בסט התקנות האלה, במהלך הדיונים עם הממשלה אנחנו הערנו על דברים נוספים, ובעקבות הערותינו תוקנות הדברים.

<רוני טיסר: בדיון הקודם היתה מחלוקת אחת מאוד מאוד גדולה שבעקבותיה הסתיים הדיון והממשלה נשלחה לעשות חושבים - -

דוד אמסלם: כיבוי אש.

<רוני טיסר: נכון, לעניין שיעור האגרות של מבנים מעל 29 מטר אשר בשלב הראשון לא אמורים להיכנס למכוני הבקרה ויש גם מחלוקת האם כל הגורמים המאשרים, בעיקר הכבאות, ישבו במכון הבקרה לעניין מבנים אלה.

דוד אמסלם: מעל הם לא רצו, מתחת.

דוד אמסלם: ..

<רוני טיסר: מעל הם כן, מתחת ל-29 - -

דוד אמסלם: אז בואי נעצור רק שניה.

דוד אמסלם: הגעתם לסיכום בנושא הזה?

דוד אמסלם: מה הסיכום?

דוד אמסלם: תאירו את עינינו קצת.

<חיים תמם: הגענו לסיכום.

<חיים תמם: מכון הבקרה יפעל מול כל בנייני המגורים, משש יחידות דיור עד 29 קומות.

דוד אמסלם: ומעל 29?

<קריאות: 29 מטר, סליחה.

דוד אמסלם: ומעל 29 מטר?

דוד אמסלם: עד עכשיו לא חידשת לי כלום, זו אותה נקודה שהגענו.

<חיים תמם: כרגע זה ירוץ למשך תקופה שדובר, של כשנתיים.

<חיים תמם: לאחר שנתיים נבחן את הפעילות הזאת, איך היא התבצעה ובמידה - -

דוד אמסלם: מה שאתה אומר לי, התשובה היתה צריכה להיות פשוטה וברורה.

דוד אמסלם: אתה אומר לי: הסכמנו ללכת איתם לפיילוט לשנתיים.

<חיים תמם: נכון.

דוד אמסלם: פשוט.

דוד אמסלם: מעל 29 מטר.

<מירי כהן: היושב ראש, מה שחשוב להדגיש אבל זה שאנחנו הסכמנו יחד עם זאת שבתוך התקנות עכשיו אנחנו כן נכניס את האגרות של ה-29 מטר כדי שאם השרים, ככל שהם יסכימו בעוד כשנתיים להכניס, שלא נצטרך - -

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: זה לא מוכנס מהיום?

<מירי כהן: לא.

דוד אמסלם: אומר לי חיים שאנחנו הסכמנו – הרי על מה היה הוויכוח?

דוד אמסלם: עד 29 מטר אין בעיה.

דוד אמסלם: הם טענו שבגבהים האלה הם רוצים את השליטה.

דוד אמסלם: אז אני מניח שיהיו עוד דין ודברים, בגלל זה גם התעכבנו כמה חודשים.

<רוני טיסר: מדויק.

דוד אמסלם: בסופו של דבר, אומר חיים לפי הבנתי, אולי לא הבנתי, תראה: אנחנו מסכימים לתת למכון גם לטפל מעל 29 מטר - -

<מירי כהן: לא, היום הם מסכימים עד 29 מטר מגורים.

<מירי כהן: יש בינינו הסכמות שבעוד כשנה, שנתיים, בהסכמת שני השרים, השר לביטחון פנים ושר האוצר, יחליטו מתי מכניסים מעל 29 מטר.

דוד אמסלם: זאת אומרת, אנחנו נשארים כרגע בקטע של עד 29 מטר, מה שהיה לפני ארבעה חודשים.

<מירי כהן: נכון, רק מה?

<מירי כהן: איזה עוד הסכמות יש בינינו?

<מירי כהן: שלעניין האגרות עצמן, תקנות האגרות, אנחנו כן נכניס מה גובה האגרה - -

דוד אמסלם: מה זה משנה?

דוד אמסלם: אז הם יגבו את האגרה.

<מירי כהן: שוב, רוני תסביר.

דוד אמסלם: לא הבנתי, שניה.

דוד אמסלם: מה שאת אומרת לי זה כזה דבר: תשמע דודי, אנחנו נכניס גם את התעריפים עכשיו, מעל 29 מטר - -

<מירי כהן: נכון, מדויק.

דוד אמסלם: - - לא נגבה אותם כי עוד מעט נשאל מה יהיה מעל 29 מטר.

דוד אמסלם: הרי עכשיו יש לנו שני מסלולים שאנחנו פועלים.

דוד אמסלם: הכיבוי, כידוע לך, לא עובד חינם.

דוד אמסלם: הוא יבוא ויגבה את האגרה שלו פלוס אגרה פוטנציאלית שתהיה בעתיד.

דוד אמסלם: לי אין שום בעיה לשים כל מיני תעריפים שהם לא ממשיים.

דוד אמסלם: אני רואה את הסיפור היותר ממשי והבעייתי בהסכמה בין השר לביטחון פנים לשר האוצר.

דוד אמסלם: הרי הבעיה, כמות שהיא היום, תהיה קיימת גם בעוד שנתיים ושלוש ועוד חמש שנים.

דוד אמסלם: הרי להיפך, שני שרים שיגיעו להסכמה, זה דבר שאתה צריך ניסי ניסים שזה יקרה.

דוד אמסלם: אז לכן, בגדול, אין לי בעיה להגיד: תשמעו חבר'ה, הם תקעו אותנו, אנחנו רוצים לקדם את העניין בגלל שהעסק הזה הרבה יותר רחב מאשר הסיפור שלהם?

דוד אמסלם: אז בואו, רבנו אתם ארבעה חודשים, לא זזנו, נוותר להם עכשיו, אלוהים גדול.

<מירי כהן: אבל אני אגיד לך מה העניין של האגרות: אני מאמינה שעוד שנתיים נגיע להסכמות.

דוד אמסלם: למה לדעתך?

דוד אמסלם: דרך אגב, אני אוהב אנשים מאמינים, את יודעת, זה דבר טוב אבל למה נראה לך סביר שזה יקרה?

<מירי כהן: כי מישהו צריך אופטימיות באזור הזה אחרת קשה לפעול פה.

דוד אמסלם: אני מסכים.

דוד אמסלם: פה נסתתמו טענותינו.

<מירי כהן: אני רוצה להגיד לך: המכונים האלה, אני מבינה גם את הכבאות, כמה שהיה בינינו דין ודברים, אני מבינה אותם כי זה משהו חדש.

<מירי כהן: הם לא מכירים, הם עוד לא יודעים את הרמה של הבקרים.

<מירי כהן: עכשיו, בסדר, נכון, צריך עוד שנה, שנתיים.

<מירי כהן: כולי תקווה שבעוד שנתיים הם יראו שהמערכת הזאת פועלת טוב, אני מקווה שזה אכן מה שיקרה ואז יהיה להם יותר קל להסכים לזה.

<מירי כהן: אני לא רוצה שאז נתחיל "להתבחבש" ולחזור על מה יהיה גובה האגרות.

<מירי כהן: אני רוצה שלפחות הנושא הזה יהיה מסוכם.

דוד אמסלם: טוב.

דוד אמסלם: אני חושב שגובה האגרות זאת הבעיה האחרונה שיש לכבאות.

<רוני טיסר: הבעיה היא שהוועדה רצתה למנוע מצב של כפל אגרה, שילכו וישלמו לכבאות ובמקביל יהיו מכוני בקרה בלי כבאות, שייקחו אגרה.

<רוני טיסר: ואז בעצם אדם שמבקש היתר יצטרך ללכת למכון הבקרה ולשלם את האגרה הלא נמוכה, ובמקביל ללכת לכבאות ולשלם אגרה.

דוד אמסלם: זה מה שיקרה.

<דרור לוינגר: לא, זה לא מה שיקרה.

<דרור לוינגר: אני מנהל אגף תקנות של מינהל התכנון.

<דרור לוינגר: הסיכום אומר שכרגע מכוני הבקרה לא מטפלים בכלל בבניינים שהם מעל 29.

<דרור לוינגר: כלומר, אין מצב של כפל אגרה.

דוד אמסלם: אז זה מה שרוני אומרת.

דוד אמסלם: בגדול, אנחנו מדברים שמכוני הבקרה, יש להם שני צירי פעולה: אחד מתחת ל-29, אחד מעל ל-29.

דוד אמסלם: אחד מתחת ל-29 הם עושים.

דוד אמסלם: ולכן, הבן אדם הרגיל יבוא וישלם ויגמור את כל הסיפור אצלם.

דוד אמסלם: מעל 29 תהיה לו עוד תחנה - -

<דרור לוינגר: לא תהיה לו עוד תחנה.

<דרור לוינגר: תהיה לו רק תחנה אחת כי הוא לא ילך למכון הבקרה בכלל.

דוד אמסלם: לא הבנת, הוא בא למכון הבקרה כי יש לו עוד צרות.

<דרור לוינגר: לא, כרגע יש הקלה מדורגת - -

דוד אמסלם: רגע, אני רוצה להבין: הוא בא למכון הבקרה רק בנושא הכיבוי?

<דרור לוינגר: לא.

<דרור לוינגר: מכון הבקרה, מעבר לסוגיה של הכיבוי יש צו מדורג של שר האוצר, שכרגע גם אנחנו, גם מינהל התכנון רוצה להכניס באופן מדורג את סוגי המבנים לפעילות מכון הבקרה.

<דרור לוינגר: בשלב ראשון, באותן שנתיים ראשונות שאין הסכמות עם הכבאות, מי שמגיש בקשה לא ילך למכון בקרה בכלל, לא לעניין כבאות ולא לאף עניין.

דוד אמסלם: מעל 29 מטר?

<דרור לוינגר: נכון, מעל 29 מטר.

<דרור לוינגר: הוא לא ישלם בכלל אגרה.

דוד אמסלם: זאת אומרת, מה שאתה אמרת, תראה מה עשיתם: הרי היה ויכוח, אני עצרתי את הדיון אז אלא שביקשתי שתגיעו להסכמה.

דוד אמסלם: אז מה אתה אומר לי עכשיו?

דוד אמסלם: עשיתם משהו מרחיק לכת.

דוד אמסלם: אתם אומרים: תשמע, אנחנו התווכחנו עם הכיבוי בדיון הקודם ואם הם היו מסכימים זה היה מעל 29 מטר ולא היה צריך שום דירוג.

דוד אמסלם: אתם, בגלל שהם תקעו אתכם, אז אתם אומרים: רק רגע, אם ככה אנחנו עושים את כל הקומפלט עד 29 מטר, ומעל כמו היום.

דוד אמסלם: אז מה עשית בזה בעצם?

דוד אמסלם: למה לך?

<דרור לוינגר: נכון.

<דרור לוינגר: אני אומר שאנחנו לא רוצים לאפשר מצב שבו מי שמגיש לא ישלם פעמיים ולא ילך לאותם הגורמים.

דוד אמסלם: אני אסביר: תראה מה עשית עכשיו?

דוד אמסלם: אתה עכשיו התווכחת אתו על הגוזו'נים ואמרת: האוטו לא ייצא מהחניה.

דוד אמסלם: הרי במכון הבקרה יש לך הרבה גורמים שהוא נותן להם טיפול.

דוד אמסלם: המון דברים שהוא עושה במקום כל מיני רשויות מדינה היום.

דוד אמסלם: עכשיו, הכיבוי בא ומבחינתו, בצדק, הוא בא בטענה מקצועית: אנחנו מעל 29 מטר, יש מערכות שונות.

דוד אמסלם: יש סיפורים אחרים, אנחנו לא רוצים, אנחנו רוצים לקחת את האחריות על עצמנו כי בסופו של דבר אם תהיה שריפה, בסוף אנחנו נצטרך לבוא ולטפל בשריפה.

דוד אמסלם: זה ברור שמכון הבקרה לא יבוא לטפל בשריפה.

דוד אמסלם: אז הוא אמר: תראה, אם האחריות שלי לגבי השריפה, אז אני רוצה לתת...

דוד אמסלם: עכשיו, אני אתכם, אני משתדל.

דוד אמסלם: אז עד 29 מטר נראה לי שגם אם קרתה תקלה, יותר קל לנו להשתלט, הרי הוא בא מזווית השריפה, לא מזווית ועדת החקירה.

דוד אמסלם: מעל 29 מטר זה כבר בניינים גבוהים מאוד ששם אם יש תקלה במכון, אני בבעיה קשה ככיבוי.

דוד אמסלם: אני לא יודע איך לטפל בזה.

דוד אמסלם: לכן, אני שם מבין שהבעיה מאוד חמורה, אני רוצה להיות אחראי.

דוד אמסלם: אז אני רוצה לראות שהספרינקלרים תקינים, אני רוצה לראות שכל מערכות השאיבה והסניקה עובדות.

דוד אמסלם: נשמע לי מאוד הגיוני בגלל שמדובר בסוף בסוף מבחינתם בדבר שהוא בטיחותי פר-אקסלנס.

דוד אמסלם: זה חיי אדם אמתי, זה לא בדיחה.

דוד אמסלם: זה לא חיי אדם פוטנציאליים וזה קורה להם יום ביומו.

דוד אמסלם: כל יום יש להם שריפות בבניינים.

דוד אמסלם: אז לכן, זה נשמע לי מאוד הגיוני, מאוד סביר הבקשה.

דוד אמסלם: היות ואתם רבתם, אמרתי: חבר'ה, תסתדרו.

דוד אמסלם: אני ציפיתי שאתם תבואו ותגידו: תראו, אנחנו את סוגיית הכיבוי, החרגנו אותה.

דוד אמסלם: למה באמת?

דוד אמסלם: זה סיפור אחר מאשר האחרים.

דוד אמסלם: וכל השאר הולכים למכון, עד 29 מטר וכל הקומפלט.

דוד אמסלם: מעל 29 מטר הם הולכים כל הקומפלט חוץ מכיבוי.

דוד אמסלם: עכשיו, יהיה תעריף.

דוד אמסלם: הרי גם המכון לא גובה תעריף סתם, גובה את ה-1,000 שקל ומה שנכנס.

דוד אמסלם: הוא הולך לפי בדיקה.

דוד אמסלם: הוא אומר לך: זה ככה, זה ככה, במצטבר ככה.

דוד אמסלם: ברור שאם הוא לא גובה את אגרת הכיבוי אז הוא לא יגבה אותה.

דוד אמסלם: הוא ילך לכיבוי והוא ישלם בכיבוי והוא לא ישלם במכון את אגרת הכיבוי.

דוד אמסלם: הוא ישלם על דברים אחרים שהוא מקבל שירות.

דוד אמסלם: זה בהיגיון שלי, זה מה שהייתי הולך אבל אתם עכשיו באתם – תראה, אגיד לך משהו: דרור, אני מוכן ללכת עם הרבה דברים.

דוד אמסלם: אני לא יכול ללכת עם דבר שהוא לא הגיוני כי אז אני משתתף במשהו שהוא דבילי ואני לא מוכן.

דוד אמסלם: זה לא נשמע לי סביר ברמת הבקשה אפילו.

<דרור לוינגר: אני אסביר: גם אנחנו רוצים לראות את מכוני הבקרה בהדרגה.

דוד אמסלם: אין בעיה.

<דרור לוינגר: הרעיון של צו השר שעושה הדרגה הוא במנותק מהכבאות.

דוד אמסלם: אז אני אגיד לך: אם אתה רוצה ללכת למשהו מדורג, אתה תיתן תחנות יציאה.

דוד אמסלם: אתה יכול להגיד: רבותי, אני לא יודע לאן זה ילך.

דוד אמסלם: בואו נעשה את זה כתקנות זמניות לשנתיים ונבחן את זה.

דוד אמסלם: אם זה לא עובד, חוזרים חזרה, מה שנקרא: הכן היכון לירי, לא קרה כלום.

דוד אמסלם: שנתיים או שנה, לפי התקופה שאתה מחליט ששם אתה יכול עוד להגיב על האירוע אם יש תקלה.

דוד אמסלם: הרי לכאורה, מה אתה צריך בזמן?

דוד אמסלם: שאם יש תקלה וזה לא עובד אתה יכול ללכת אחורה.

דוד אמסלם: בינתיים קמו מכונים.

דוד אמסלם: אתה הרי מפעיל מערכות למטה.

<מירי כהן: אבל בגלל זה אי אפשר לעשות הוראת שעה.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: אז לכן אני אומר, היות ומדובר בדברים בטיחותיים אז יכול להיות שאתם תספקו את הדברים הבטיחותיים ותגידו: רבותי, את הנושאים האלה הבטיחותיים, בואו נבחן.

דוד אמסלם: ואם זה לא עובד אנחנו נצטרך להוציא את זה מהעסק הזה, כל שאר הדברים זה פחות מעניין אותנו.

<דרור לוינגר: יש מעבר ללא עובד.

<דרור לוינגר: יש עניין שהמכונים יצברו את הניסיון, יתחילו בעבודה.

<דרור לוינגר: יש חבלי לידה לכל תהליך ולכן, האמירה שאנחנו נתחיל עם בניינים עד 29 מטר לכל דבר ועניין, ואחרי שנתיים אנחנו נתקדם בתקווה גדולה בצוותא עם הכבאות ונשחרר את הכל, זה התכנית.

<חיים תמם: אני מבקש להגיד כאן שאנחנו, מהסיבה שגבלנו את זה ל-29 מטר, כמו שהיטבת להציג את העניין הבטיחותי, צריך לזכור את האירוע של לונדון, שם זה היה בניין שנבדק על ידי מכון בקרה ונהרגו שם - - -

דוד אמסלם: אתה לא צריך לתת לנו דוגמאות.

<חיים תמם: ההיגיון ברור, שאנחנו רוצים לראות שזה יעבוד כי לא רק זה, כי ברגע שיכנסו מכוני בקרה לכל, אנחנו את האנשים שלנו - -

דוד אמסלם: את זה הבנתי חיים.

דוד אמסלם: שניה, אני חוזר חזרה לדרור: תראה, יש שני מצבים שאתה רוצה לעשות מדרג: או שאתה רוצה לבדוק האם התהליך שאתה הולך אליו הוא נכון, אז אתה אומר: בוא נעשה את זה בצורה מדורגת או שאתה אומר: תראה, המערכות למטה לא יכולות לתת שירות מלא אז לכן, אני עכשיו מחליט באיזה שהוא מקום לחתוך את זה ולעשות את זה בצורה מדורגת.

דוד אמסלם: סתם, רנדומלית.

דוד אמסלם: יכולת להחליט עד ארבע קומות.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: ככה.

דוד אמסלם: נכניס לארבע קומות, אחר כך שמונה ונראה איך זה עובד.

דוד אמסלם: כרגע, מה שמפריע לי וזה מתחבר לדיון הקודם, הרי אני ראיתי מה קרה בדיון הקודם - אם הכיבוי לא מדברים, 29 מטר נכנס פנימה.

דוד אמסלם: הרי אני ביקשתי וכמעט אנסתי אותם כדי שישבו לדבר.

דוד אמסלם: אז פתאום הדירוג הזה של התהליך פתאום צץ אצלכם?

<מירי כהן: כן, חשבנו מחדש.

<מירי כהן: מותר לשנות עמדות, היושב ראש.

דוד אמסלם: זה נכון, אבל אני חושב – דרך אגב, 29 מטר כמה קומות זה?

<קריאות: תשע קומות.

דוד אמסלם: אם אתם הולכים היום לציפוף בינוי, רוב הבניינים יהיו שם אז אתם מחריגים את רוב הבניינים במדינת ישראל.

<דרור לוינגר: עד 29 מטר, אני מסכים.

דוד אמסלם: הרי אם אני עכשיו מנהל התכנון, אני אומר לך שאני לא מאפשר בניינים פחות מ-15 קומות בכלל.

דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר הבעיה של מדינת ישראל זה קרקע, אין קרקע.

דוד אמסלם: אז לכן צריך להשתמש בשום שכל, לא חשוב שאני הבעלים.

דוד אמסלם: אז לכאורה, זה רק בחיזוק מבנים של שלוש קומות.

<מירי כהן: לא רק.

<דרור לוינגר: יש גם מעבר.

דוד אמסלם: כל זה אתם עושים בשביל כמה בניינים?

<דרור לוינגר: לא, אנחנו רואים את זה בתור שלב ראשון של התהליך.

<מירי כהן: תראה, להגיד שאנחנו מכניסים עכשיו הכל וילכו לכבאות במקביל, יש בזה גם חוסר היגיון.

<מירי כהן: אנחנו באנו לייעל תהליכים.

<מירי כהן: בסוף במגורים יש שני גורמים מאשרים עיקריים: זה כבאות ופיקוד העורף.

<מירי כהן: אם הוצאת גורם מאשר משמעותי מתוך התהליך - -

דוד אמסלם: למה?

<מירי כהן: כי במגורים זה - -

<דרור לוינגר: מבין הארבעה.

דוד אמסלם: לא, הרי כדי להגיש תכנית יש הרבה גורמים שאתה צריך אותם.

דוד אמסלם: אתה צריך משרד בריאות לפעמים אם זה לא מגורים.

דוד אמסלם: יש לך עוד גורמים נוספים - -

<מירי כהן: אנחנו מדברים על מגורים.

<מירי כהן: במגורים בקושי יש משרד בריאות, רק במקומות.

<מירי כהן: ..

דוד אמסלם: אז בעצם מדובר על כיבוי ופיקוד העורף.

דוד אמסלם: זאת אומרת, כל הסיפור הזה של המכונים בא לטפל רק בשניהם?

<דרור לוינגר: זה בעניין המגורים.

<דרור לוינגר: הכוונה שמכוני הבקרה יעסקו בכל הנושאים - -

דוד אמסלם: אנחנו מדברים על מגורים כרגע.

דוד אמסלם: זאת אומרת, בטופס הטיולים אנחנו צריכים כרגע את פיקוד העורף בנושא של המקלט?

<אתי פלר: לא צריך אותו.

דוד אמסלם: באופן פוטנציאלי היום.

<מירי כהן: היום כן, צריך את הכבאות - -

דוד אמסלם: ואנחנו צריכים את הכיבוי.

<מירי כהן: כן, חוץ מזה שיש עכשיו עולם שלם של בקרת ביצוע.

<מירי כהן: בעקבות ועדת - -

דוד אמסלם: אם את שואלת אותי מה חשוב?

דוד אמסלם: זה בכלל לא אלה.

דוד אמסלם: אני חושב שחשוב מאוד שכל הסיפור של המכון שאז הרשויות יודעות שיש מכון, הן יכולות לבקש לראות את כמות הברזל לפני היציקות כדי שלא ייפול הבניין.

דוד אמסלם: לראות את עובי היציקות ואז הן מכריחות את אות מהנדס לבוא ולראות.

דוד אמסלם: אתה עוקב אחרי הביצוע שהוא המהותי פה בעניין הזה.

דוד אמסלם: זה לא סיפור אחר.

<דרור לוינגר: נכון, אין ספק.

<סטפן אבו חדרה: יש 17 תחומי תכן, אני מנהל אגף מכוני הבקרה במינהל התכנון.

<סטפן אבו חדרה: אני רוצה לחדד כמה נקודות: קודם כל, מכון הבקרה לא בודק רק שני תחומים, הוא בודק כ-17 תחומי תכן לפי התקנון.

<סטפן אבו חדרה: העלויות של עבודת המכון מורכבות גם מהתשומות, מהזמן שצריך להשקיע בבדיקה של כל תחום ותחום וגם מעלויות נוספות, שאני לא יודע להגיד את זה באחוזים אבל זה אחוז לא מבוטל מעלויות המכון הוא מזה, לא רק מהזמן שצריך להשקיע בבדיקה עצמה.

<סטפן אבו חדרה: ההיבט המבצעי לא קשור.

<סטפן אבו חדרה: הוויכוח לגבי מתחת ל-29 מטר או מעל 29 מטר, ההיבט המבצעי איך מטפלים בבניין גבוה יותר - -

דוד אמסלם: לא, לא התכוונו שהמכון יבוא לכבות את השריפה אבל היות והוא מעל 29 מטר, יש לו בעיות מבצעיות מורכבות אחרות ולכן, הוא בשלב הזה אומר: רבותי, אני רוצה לדאוג שאותו אחד עושה בדיוק מה שאני אומר.

דוד אמסלם: זה ההנחיות שלי ולכן אני גם משנה אותן בהתאם.

דוד אמסלם: כל הזמן אני לומד ואני משתנה.

דוד אמסלם: אני נוסע לעולם, רואה דברים חדשים, לומד מתקלות ומשנה את הסטנדרטים.

<סטפן אבו חדרה: אז כולנו כאנשי מקצוע יודעים, אני גם נכנסתי לתחום של הכבאות מתוקף תפקידי.

<סטפן אבו חדרה: ההבדל בבדיקה עצמה, בבקרה ההנדסית של מתחת ל-29 או מעל 29 היא מאוד קטנה.

<סטפן אבו חדרה: ולכן, אין הבדל מהבחינה הזאת.

<סטפן אבו חדרה: אני אדלג על הנקודה הזאת רק לחדד את הסיבה המקצועית למה אנחנו מבקשים שגם מעל 29 מטר, האגרות של מעל 29 מטר ייכנסו גם לתקנות עכשיו - -

<חיים תמם: סטפן, יש הבדל משמעותי בין עד 29 למעל 29.

<חיים תמם: מעל 29 קודם כל נכנס כיבוי בחלק מהמקומות בבניין.

<חיים תמם: נכנסים פחות גלאים בשטחים הציבורים.

<חיים תמם: מעל 42 מטר נכנס מתזים בכל הבניין.

<חיים תמם: יש כאן הבדל מהותי.

<סטפן אבו חדרה: - - - אין לנו מחלוקת.

דוד אמסלם: חיים, אתה לדעתי בדיון הזה סיימת.

דוד אמסלם: אתה לא צריך להתאמץ כי אני מסכים אתך, אתה לא צריך לשכנע אותי.

דוד אמסלם: תן לו לדבר.

<דרור לוינגר: אין מחלוקת.

<דרור לוינגר: אנחנו מסכימים שכרגע לא ייכנסו המבנים האלה מעל 29.

<סטפן אבו חדרה: אני רק מחדד את הנקודה שנבין במה מדובר, מה היקף הבקרה הזאת אבל רוב הבניינים, אני לא יודע להגיד רוב או – לגבי מבנים מעל 29 מטר, רוב הבנייה היום היא מעל 29 מטר.

<סטפן אבו חדרה: עשינו סטטיסטיקה, הגענו למספרים מסוימים אבל מבחינת העבודה של המכונים, אם אנחנו מדברים רק על המבנים שמתחת ל-29 מטר, אנחנו צריכים לקחת בחשבון שמכון הבקרה בודק את הכבאות גם אם יש גורם מאשש ובודק, מכון הבקרה נכנס לתחום הזה.

<סטפן אבו חדרה: אם הוא בודק נספח תברואה, הוא רואה שם את הספרינקלרים, הוא בודק את כל ההיבטים שקשורים לכבאות.

<סטפן אבו חדרה: ולכן, מכון הבקרה, גם אם לא יגבה כסף מעל 29 מטר, הוא יצטרך לעשות עבודה - -

דוד אמסלם: אז לכן אתה אומר שהוא לא ייכנס בכלל עד 29 מטר.

<סטפן אבו חדרה: לא, אני אומר שמעל 29 מטר מכון הבקרה - -

דוד אמסלם: אני מבין.

דוד אמסלם: מה שאתה אומר: היות וחלק מהבדיקות האחרות, שלא קשורות לכיבוי, הן גם נשענות על הכיבוי קצת, יש מה שנקרא דברים משיקים, אז ממילא הוא צריך לעשות את זה, אז לכן אנחנו מוציאים אותו מכל התחום.

<דרור לוינגר: לא בגלל זה.

<דרור לוינגר: אנחנו מוציאים אותו מהתחום כי אנחנו רוצים לעשות כניסה מדורגת של מכוני הבקרה לטובת כולם.

דוד אמסלם: דרור, הבנתי את ההיגיון, אני מבין מה שאתה אומר ואמרתי לך קודם מה עמדתי בעניין אבל, וזה "אבל" יותר חשוב - מירי, אני אפסיק את הדיון.

דוד אמסלם: באתי לפה בגללכם אז אם יש לך עיסוקים בואו נדחה את הדיון.

<מירי כהן: אני מצטערת.

דוד אמסלם: אני אומר: תקשיבו לי.

דוד אמסלם: אתם בעסק הזה לא קידמתם כמעט כלום, תאמינו לי.

דוד אמסלם: הלכה למעשה, בשטח, רוב הבניינים שיהיו היום, יהיו מעל 10 קומות בוודאות.

דוד אמסלם: עכשיו, אנחנו לא מביאים את החוק הזה בשביל ארבעה או 20 בניינים בארץ, בתל-אביב קצת ובירושלים במרכז העיר.

דוד אמסלם: אנחנו מביאים את זה בעיקר למקומות החדשים, המאסות שאנחנו רוצים לרוץ איתן.

דוד אמסלם: שהעירייה עכשיו לא צריכה להישען על התברואן שלה או על הפקח שלה, שהוא ילך ואין לה כוח אדם והוא הולך עוד ארבעה חודשים אלא להגיד: זהו, יש לך פה מכון, תשלם לו, הוא יעשה את כל העבודה.

דוד אמסלם: אתה רוצה לרוץ עם התהליכים.

דוד אמסלם: אז בדרך כלל אתה לוקח את המיינסטרים של העבודה, הדבר המרכזי, מתלבש עליו ומשאיר את השוליים.

דוד אמסלם: אז אני הייתי משאיר שוליים נמוכים ושוליים גבוהים אבל כרגע, אני אומר לך שלקחת את הזניח ועליו בנית את כל המכון.

<דרור לוינגר: זה לא זניח.

<דרור לוינגר: מבחינת ניתוח ההיתרים שהיה כדי לראות את הכמויות - -

דוד אמסלם: דרור, אני פה לשירותכם.

דוד אמסלם: אני בא מהמוניציפאלי 20 שנה, מהניסיון שלי.

דוד אמסלם: אני אומר לך שאני מכיר את העיר הזאת על בוריה.

דוד אמסלם: 10% ממדינת ישראל מתגוררים פה.

דוד אמסלם: הסתובבתי בכל הארץ כמעט בכל הערים, אני אומר לך שזה זניח.

דוד אמסלם: קובע לך.

דוד אמסלם: מפה, תתקדם איך שאתה רוצה.

<נתן חילו: אני מהתאחדות בוני הארץ.

<נתן חילו: היום גם בבניינים, בבנייה מרקמית מה שנקרא, עד תשע קומות, הכבאות לוקחת אגרה נפרדת לפי חוק הכבאות ומשלמים גם למכון הבקרה.

<נתן חילו: יש כפל אגרות.

דוד אמסלם: עזוב את זה עכשיו.

<דרור לוינגר: אין כפל אגרות.

דוד אמסלם: תקשיב נתן, אנחנו בסוף בעסק הזה, לא יקרה מצב שאנחנו נאפשר.

דוד אמסלם: אל תדאג.

<נתן חילו: זה קיים ככה היום.

דוד אמסלם: אז אנחנו נסדר את זה, אל תדאג.

<קריאות: מה פתאום?

<קריאות: ממש לא.

<נתן חילו: חיים, נכון או לא נכון?

<שמעון בויקו: ממש לא.

<שמעון בויקו: מכוני בקרה עד היום לא היו, אז איך - -

דוד אמסלם: לא, מה שהוא אומר, שיכול להיות שהמכון יגבה וגם הכיבוי יעשה סיבוב וגם יגבה.

<קריאות: אין דבר כזה.

<רוני טיסר: לא, בחוק כתוב שאי אפשר.

יעקב אשר: כיבוי אפשר או אי אפשר?

יעקב אשר: אי אפשר.

דוד אמסלם: נתן, אנחנו נסדר את זה.

דוד אמסלם: אם זה קיים, זה לא יהיה אבל לא נשמע לי הגיוני גם שבהצעת החוק המקורית זה מה שיהיה.

דוד אמסלם: אני רק אומר עוד פעם, אני רוצה להתקדם, תחליטו אתם:

דוד אמסלם: אתם החלטתם על 29 מטר ואני מניח שהסיפור הוא הכיבוי, בגלל זה הגענו ל-29 מטר.

דוד אמסלם: אני עוד פעם אומר: יכול להיות שאתם רוצים להתחיל את התהליך גם על "פריילוף", רק בואו נתחיל ואחרי זה נריב אתם אבל בגדול לדעתי אתם לא הולכים על הקטע המרכזי, ואני אגיד לך מה יקרה כאן:

דוד אמסלם: אני אקדם את התהליך בגלל שאני מכבד אתכם.

דוד אמסלם: נפקא מינה להלכה לא יהיה פה.

דוד אמסלם: אתם תמשיכו לריב אתם אבל הסיפור הזה נגמר והמריבה הזאת תיפסק וזה לא יתקדם לאף מקום.

דוד אמסלם: להיפך, תחשבו על מה שאני אומר.

דוד אמסלם: ברגע שלא קידמנו את התהליך בכלל, זה הופך להיות לחץ ובעיה יותר קשה כדי שהם יבואו לדבר אתכם.

דוד אמסלם: תזכרו את זה.

דוד אמסלם: אני אומר לכם, אנחנו מביאים את זה ל-29 מטר?

דוד אמסלם: לא יזוז מ-29 מטר כלום.

<מירי כהן: אבל בדיוק בגלל זה חשוב לי שבתקנות כן יהיה מה המחיר גם מעל 29.

דוד אמסלם: אני אשים את המחיר, אבל אני אסביר לך: יהיה מחיר.

דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר זה בין שר האוצר – הבנתי, לבין השר לביטחון פנים – לא הבנתי, זה לא השר לביטחון פנים, זה חיים.

דוד אמסלם: הרי אם אני השר לביטחון פנים, לא אומר לו: עזוב, אני על האחריות שלי לוקח את זה, אני לא מבין בכיבוי.

דוד אמסלם: הרי אני אמור להישען על איש מקצוע.

דוד אמסלם: אני שואל אותו: חיים, תסביר לי למה?

דוד אמסלם: אני מניח שיש לו נימוקים מסודרים למה הם קבעו 29 כן ומעל הם רוצים את האחריות.

דוד אמסלם: אני מניח שיש להם סיבות טובות.

דוד אמסלם: זה לא נראה לי סביר שמשהו יזוז כאן, בעייתי, גם אין שום סיבה.

<מירי כהן: אז אנחנו ניפגש עוד שנתיים כי אני אומרת לך שאני מאמינה שעד 42 מטר בסוף ייכנס.

<מירי כהן: אנשים פתוחים לשינויים גדולים ללכת מדורג כדי שכולם יירגעו.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: בבקשה.

יעקב אשר: אדוני היושב ראש, אני מבין שמכוני הבקרה רוצים להתחיל את העבודה, וכולם מבינים גם שהם צריכים בשביל זה כסף.

יעקב אשר: הרי אחד באוצר לא ייתן לזה מבלי שייכנסו ההכנסות למיניהן אבל כאן קורה משהו, ובמיוחד אחרי התיקון או אחרי ההסכמה הזאת שהגיעו אליה כרגע, זאת אומרת, הם רוצים לקבוע את האגרות שאני מבין שמעל 29 מטר לא יגבו אותן לכאורה, נכון?

<מירי כהן: נכון.

יעקב אשר: זאת אומרת, שאותן - -

<רוני טיסר: רק אני אבהיר: לכאורה, עוד שנתיים במידה והשרים מחליטים שהכבאות לא נכנסים אז יגבו את האגרה במכוני הבקרה ובמקביל הכבאות תגבה את האגרה.

<רוני טיסר: יהיה כפל.

יעקב אשר: בסדר, מאה אחוז.

יעקב אשר: עד שנתיים ואני אומר גם אחרי שנתיים, אנחנו כולנו מכירים את התהליכים ואיך הם קורים.

יעקב אשר: אל תחייך כי כולנו מבינים, אנחנו באים מאותו התחום שנינו אבל מה שקורה זה בעצם שמי שהולך לממן כרגע את כל העלות של כל הסיפור הזה, יש הרי בתוך הצעת החוק כרגע או בתקנות כרגע בניינים נדמה לי עד שש קומות או משהו כזה, בניינים גדולים יותר.

יעקב אשר: החשבון של ההיתרים יהיה קטן יותר.

יעקב אשר: זאת אומרת, התשלום, ואני רוצה שתשמע את הנקודה הזאת עוד לפני הסיפור של ה-29 מטר, כרגע, בתקנות, בניין שהוא רווי יותר מאשר בניין שהוא – אני לא יודע אם יש לזה הגדרה מספרית בדיוק.

יעקב אשר: רווי יותר משלם פחות את האגרות, פחות למטר.

יעקב אשר: הבניינים הפחות רוויים משלמים יותר.

יעקב אשר: עכשיו, מה שהולך לקרות זה שאותן שכונות שיש להן הגבלה של תב"ע או הגבלות כאלה ואחרות שבונים עד שש קומות או עד 29 מטר, הם הולכים בעצם לממן את כל התהליך הגדול הזה, את כל כוח האדם, את כל מה שצריך בשביל הבקרות הללו.

יעקב אשר: אני חושב אדוני, שלא צריך להיות הבדל בין עלות למטר לבניין גדול יותר או בניין קטן יותר.

יעקב אשר: אני חושב שלאור הסיפור הזה עכשיו, שבעצם בניינים מעל 29 מטר, למרות שאני מבין שייעשו כל מיני בדיקות כאלה ואחרות במקביל, לא יהיה על זה תשלום בגלל שכרגע עוד לא נסגר העניין בין משרדי הממשלה.

יעקב אשר: לדעתי, הדבר הזה לא נכון ומפיל ומשית על פרויקטים שהם יותר קטנים בגודל שלהם ופחות רוויים ופחות רוויי קומות ומטרים, משית עליהם להחזיק את כל הסיפור הזה שנקרא מכוני בקרה.

דוד אמסלם: לא, אני אתן תשובה לעניין הזה: קודם כל, באופן עקרוני זה נכון שיש פיתוי תמיד להביא תעריף אחד בלי שום דיפרנציאציה ואני אסביר: תראה, זה כמו שאתה מזמין מונית עם ארבעה מקומית לבין מונית עם 20 או שאתה מזמין טכנאי הביתה.

דוד אמסלם: על זה שהוא בא אתה משלם 180 שקל רק על זה שהוא הגיע, ומכאן אתה מתחיל לשלם על כל שירות שהוא נותן לך.

דוד אמסלם: לכן, יש היגיון בזה שבניין קטן, שבאים אליו אותם מומחים – דרך אגב, הרי אם אנחנו באים, כמה תשומות?

דוד אמסלם: מה אני טוען?

דוד אמסלם: בסופו של דבר, אף אחד לא צריך לסבסד פה אף אחד.

דוד אמסלם: אתה בניין קטן, עלית על המכון 2,000 שקל?

דוד אמסלם: תשלם 2,000 פלוס 20% או 10% הרווח של...

דוד אמסלם: אתה בניין יותר גדול וזה עלה לך 3,000 שקל?

דוד אמסלם: אז תשלם 3,000 שקל למרות שאם תעמיס את זה פר מטר אצלך זה יותר זול.

דוד אמסלם: לכן, אני אומר בגדול שאתה בא לשלם את העלויות האמתיות.

דוד אמסלם: זה הראש שלי.

יעקב אשר: אז דווקא מהראש שלך אני אקשה בדיוק הפוך מכיוון שידוע שיש הבדל גדול מאוד בין ארבע קומות, אם הוא מחויב לחדר מדרגות נוסף או לא.

יעקב אשר: זה לא רק השאלה מתי מגיע הטכנאי או הבודק.

יעקב אשר: השאלה כמה מומחיות צריך, כמה בקרה צריך, כמה הנחיות צריך?

יעקב אשר: ככל שהבניין גדל יותר וגבוה יותר אז הרבה יותר מסובך, הרבה יותר מורכב, יש לך חדר מדרגות חסין אש - -

דוד אמסלם: יעקב הבנתי, אני רוצה להתקדם.

דוד אמסלם: בגדול, איך הם קבעו את התעריפים?

דוד אמסלם: לא זרקו קוביות.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני לא נכנס לתהליכים עצמם.

יעקב אשר: אני יודע, אני אשמח לשמוע.

דוד אמסלם: אז אתה, בגלל שרצית לדבר שילבת את זה אבל לא קשור.

יעקב אשר: מה, ככה לא היית נותן לי לדבר?

דוד אמסלם: לא, הייתי נותן לך לדבר כשנגיע לתעריף.

דוד אמסלם: כשנגיע לתעריף אתה תשאל למה פה עד 10 קומות זה התעריף למטר - הרי בסוף התעריף למטר הוא 100 שקל ולמה מעל זה 90 שקל.

דוד אמסלם: אז אני מסביר: בהיגיון שלי אני לא נכנסתי איך בנוי התעריף אבל אני מניח שהם לקחו את העלויות - -

יעקב אשר: בוא נשמע מהם.

דוד אמסלם: אז כשנגיע לתעריף.

יעקב אשר: אז אני אמתין לתעריף אבל ודאי - -

זאב בנימין בגין: הערה: הוועדה הזאת עדין לא קיבלה תשובה.

זאב בנימין בגין: הם בשלב הראשון משלמים רק חלק אז יש גם תקורה לכל סכום אז רק אלה שהם בניינים נמוכים מתשע קומות, הם ישלמו את מה שאתה אמרת, את התקורה - - -

דוד אמסלם: לא, אני אתן לך את התשובה - -

יעקב אשר: את התקורה של הכל.

יעקב אשר: הם מכינים את התקורה של הכל.

זאב בנימין בגין: - - הוא שכר את הבניין, שכר את המשרדים.

דוד אמסלם: שניה, דקה.

דוד אמסלם: תקבל תשובה.

דוד אמסלם: המכון, הוא לא ישתתף במכרז אם הוא לא יודע שיש לו נפח עבודה על בסיס התעריפים האלה.

דוד אמסלם: הרי הוא לא גובה מה שהוא רוצה.

דוד אמסלם: יש תעריפים קבועים בחוק.

דוד אמסלם: עכשיו, הוא בהתחלה יצטמצם.

דוד אמסלם: נניח שאם הוא צריך שני מהנדסים, הוא יעסיק שניים.

דוד אמסלם: אם אתה עכשיו – עזוב את זה עכשיו, זה בתור דוגמה.

דוד אמסלם: לא משנה שהוא צריך אחד לכל נושא אבל עזוב את זה עכשיו.

דוד אמסלם: אם מחר הוא יצטרך לתת שירות לעוד אנשים אז הוא ירחיב את השירות.

יעקב אשר: לא, לא.

יעקב אשר: לא אדוני.

זאב בנימין בגין: - - - יש את החשמל, את הקונסטרוקציה.

זאב בנימין בגין: יש עלויות יסוד.

דוד אמסלם: דקה, אני רוצה להבין: מכון שנותן שירות ל-100 בניינים, אתם חושבים שהוא יעסיק את אותו כוח אדם כאילו שזה מכון שנותן שירות ל-2,000 בניינים?

יעקב אשר: אבל הוא חותם עכשיו לעוד ארבע שנים.

דוד אמסלם: שאלתי.

דוד אמסלם: זה נשמע לכם הגיוני?

דוד אמסלם: זה לא נשמע לכם הגיוני שיש פה איזה אקורדיון?

דוד אמסלם: ככל שאתה גדל יותר, אתה מעסיק יותר כוח אדם או שרק במונחים שלי אני מבין את זה?

זאב בנימין בגין: אבל כמו שאתה אומר, ה-180 שקל לגבי החשמלאי שבא אליך הביתה, זה נכון גם לגבי שכירת המשרד.

זאב בנימין בגין: קודם כל שוכרים משרד, יש עלות, הוא משלם את המעלית, הוא משלם שרטט.

זאב בנימין בגין: יש אופרציה מינימאלית שלפי מה שאני מבין מיעקב, היא תשולם רק על ידי - -

דוד אמסלם: אבל אני מסביר - -

זאב בנימין בגין: - - בסופו של דבר היא תשרת את כל הקונסטרוקציה.

דוד אמסלם: אז אני אסביר ואני רוצה להתקדם פה כי זה לא הדיון: תראה, בגדול אני חוזר על התשובה שלי - -

זאב בנימין בגין: אני מזכיר לך את הלו"ז שלך.

דוד אמסלם: כן, אני כבר הולך.

דוד אמסלם: אני הולך לוועדת הכנסת רק להצביע שם על קוורום ואני חוזר.

דוד אמסלם: ככה זה, אנחנו רצים בין ועדות.

דוד אמסלם: תראה, בגדול אם אני בונה את התעריף, איך אני בונה אותו?

דוד אמסלם: הרי זה לפי חוק, יש אגרה.

דוד אמסלם: איך אני קובע את האגרה?

דוד אמסלם: לא בגלל מה שבא לי.

דוד אמסלם: אני אספר לכם: בזמנו ישבתי בבנייה כזאת.

דוד אמסלם: אני בא יושב ובודק את כל העלויות.

דוד אמסלם: בודק מה אתה חייב לשים ולפי זה אני מתחיל לקבוע, וקובע גם את.

דוד אמסלם: .. מה אני קובע?

דוד אמסלם: את העלויות שלך מול השירות הפוטנציאלי שאתה נותן.

יעקב אשר: אתה יודע איזה הבדל דרמטי יש בין בניין של ארבע קומות לתשע קומות מבחינת הבדיקות?

יעקב אשר: הבדל דרמטי.

דוד אמסלם: אני רוצה לדבר עכשיו: אז לכן אני מסביר שאני מעמיס את זה פה מול הפוטנציאל שיש, ולפי זה אני קובע את האגרה.

דוד אמסלם: עכשיו, בוודאי כמו שאומר יעקב, יש הבדל בין בדיקות מעל תשע אבל שם הבדיקות יותר מרוכבות אבל זה מתפזר על יותר שטח.

דוד אמסלם: לכן, לכאורה יכול להיות ששם אפילו הבדיקות יעלו יותר אבל פר מטר זה מוריד.

דוד אמסלם: אז אני לא רוצה להיכנס לזה, זה העבודה שלהם.

דוד אמסלם: אחרי שנגיע לסכומים אתם תשאלו אותם למה זה 100 שקל ולא 90 שקל.

דוד אמסלם: בסדר?

דוד אמסלם: אבל דבר אחד חייב להיות כאן בכל הסיפור - -

יעקב אשר: מה שהתעורר היום, אדוני היושב ראש, ולכן פרצתי עם זה עכשיו, שוודאי שהם הולכים להיכנס עכשיו למכרז ולדברים האלה שמדבר גם על מעל 29 מטר.

יעקב אשר: אתם לא עוצרים כרגע את התהליך.

יעקב אשר: אתם בונים מערכת, והגבייה כרגע של האגרות מאותם אלה שהם לא 29 מטר, היא תחזיק את אלה שאולי יבואו בעתיד של ה-29 מטר.

יעקב אשר: זה מה שאני מבין.

<מירי כהן: אין פה מכרז - - -

<קריאות: - - -

דוד אמסלם: עכשיו יהיה מכון אחד ושיהיה מעל תשע קומות יהיו חמישה מכונים.

דוד אמסלם: מה זה חשוב?

דוד אמסלם: למה אתה נכנס לזה?

דוד אמסלם: כמו אגרת רישוי, אני יודע מה?

דוד אמסלם: קבעה המדינה והפריטה את זה, אז מה?

דוד אמסלם: אתה קובע והשוק מתחיל להסתדר לפי הביקושים אבל משהו אחר מעניין אותי בכל העניין - -

יעקב אשר: הוא רוצה להעיר משהו ויכול להיות שזה חשוב.

דוד אמסלם: רק שניה, אתה תקבל את זכות הדיבור אבל הוא רואה שאתה זז אז יכול להיות שאתה מסכים אתו.

דוד אמסלם: הוא מתחיל לחפש עכשיו מסייע, אבל מעניין אותי משהו אחר בדיון הזה: היות ובעצם מתחת תשע קומות אנחנו מדברים שהמכון מתעסק.

דוד אמסלם: מעל תשע קומות זה העירייה כבר - -

<מירי כהן: כמו התהליך שהיום.

דוד אמסלם: לא יכול להיות שהמכון פלוס האגרות האלה זה לא אותו סכום על אותו שירות.

דוד אמסלם: זה אומר - -

<מירי כהן: מה זאת אומרת?

<מירי כהן: זה לא אותו שירות אבל.

דוד אמסלם: דקה, אז ממה נפשך?

דוד אמסלם: אני רוצה לפרק את זה: אם המכון, נתנו לו איך אמר הבחור?

דוד אמסלם: 17 נושאים שהוא בודק.

דוד אמסלם: הוא החליט לפי החוק שהוא גובה איקס שקלים למטר.

דוד אמסלם: מעל 19 מטר אני בא לעירייה רגיל ושואל – הרי דרך אגב, אני משלם ארנונה והוא משלם ארנונה.

דוד אמסלם: אנחנו באים לעירייה, ואז אני אומר לו: רבותי, זה התכניות.

דוד אמסלם: הם אומרים לי: אין בעיה, שים את התכניות כאן, אתה רק תלך לכיבוי אש ולהג"א.

דוד אמסלם: אני הולך לכיבוי אש, אומרים לי: תשים פה עשרה שקלים והג"א, אני לא יודע אם הוא מבקש משהו בכלל.

דוד אמסלם: בסוף מה יקרה?

דוד אמסלם: בעד 19 קומות, שורה תחתונה, ב"בוטום ליין" אני שילמתי כמעט כלום ומתחת, ההוא ששלחנו אותו למכון שילם הרבה.

דוד אמסלם: אז אני חייב כבר היום לבוא ולהגיד גם לרשויות: תקשיבו, הרי אני חייב למכור את אותו שירות - -

<מירי כהן: בוא נבין – יש שני שינויים, השירות שמקבל מתחת ל-29 הוא שירות יותר טוב כי יהיו לו פחות ליקוי בניה כי מישהו עושה בקרת ביצוע.

דוד אמסלם: מירי, הבנתי את זה אבל גם ליותר טוב יש מחיר.

דוד אמסלם: שלא יקרה כלום, אתם מבינים את האבסורד שאנחנו מייצרים פה עכשיו.

דוד אמסלם: לכאורה, ככל שהבניינים יותר גדולים אנחנו מעמיסים אותם על המדינה.

דוד אמסלם: העירייה גם משלמת לפקיד אבל מהארנונה.

<מירי כהן: הוא משלם אגרות לעירייה.

דוד אמסלם: אז לכן אני אומר שכאן העסק המשתלב חייב להביא את המצב מעל ל-29, להשוות אותו או לתת לו התייחסות מול הסיפור של המכון.

דוד אמסלם: זה לא "אאוט אוף דה בלו", זה לא דבר שמשייט שם בחלל.

דוד אמסלם: זו הכוונה שלי, זה לא מנותק.

דוד אמסלם: אתם מבינים למה אני מתכוון?

<סטפן אבו חדרה: אני רוצה לחדד משהו אדוני היושב ראש: התחומים האלה לא נבדקים בכלל.

<סטפן אבו חדרה: בפועל, אנחנו יודעים שכשזה מגיע לרשות, הם לא נבדקים בכלל.

דוד אמסלם: אני יודע, אבל אני רוצה להסביר לך - -

יעקב אשר: - - - אתה בודק, נכון?

יעקב אשר: - - - אבל אתה לא גובה ממנו.

דוד אמסלם: שניה, אני אסביר לך.

דוד אמסלם: אני מסכים אתך אבל אני רוצה לומר כזה דבר: תראה מה קרה פה – אני מסכים אתך שהרשויות לא בודקות את זה והן צריכות לבדוק אבל הן לא בודקות בגלל שזה עולה להן.

דוד אמסלם: אז מה עשית?

דוד אמסלם: דרך אגב, מי שמרוויח זה, זה לא הקבלן, זה הדייר.

דוד אמסלם: אנחנו דואגים כרגע לדייר.

<מירי כהן: נכון.

דוד אמסלם: אז עכשיו אתם אומרים לי ככה: תשמע, מעל 29 מטר אנחנו לא דואגים לדיירים.

דוד אמסלם: דרך אגב, - - -

<סטפן אבו חדרה: מי שמתנגד לזה זה הכבאות.

דוד אמסלם: זה לא משנה, בשורה התחתונה.

דוד אמסלם: מתחת, אנחנו דואגים לדיירים לעומק.

דוד אמסלם: עכשיו, מי משלם את זה?

דוד אמסלם: הדייר.

דוד אמסלם: לכן אני אומר שאני חשוב שיש קורלציה מאוד ברורה ואוסר לנתק אותה ואי אפשר לנתק אותה בין המצב של מעל 29 מטר מבחינת מה הוא משלם.

דוד אמסלם: לכן, אני חושב שיכול להיות שהייתי מחליט שמעל 29 מטר הוא גם עושה את כל הבדיקות שחשובות לדייר והוא ישלם.

דוד אמסלם: אני אחריג לו רק את הכיבוי כרגע ואני אגיד לו: תשמע כרגע אני מתווכח רק עם הכיבוי.

דוד אמסלם: למה זה נכון?

דוד אמסלם: בגלל שאני בודק את כל הספקטרום.

דוד אמסלם: ואת הכיבוי, היות ולא הגעתי אתם להבנה עוד, ואני אומר לך שלא תגיעו אתם להבנה מקצועית כנראה בגלל שאתם לא מבינים בכיבוי, אז לכן אני חושב שזה עושה שכל שאתה תופר את כל החבילה, ואז אתה מחריג כיבוי.

דוד אמסלם: הוא משלם אגרה לכיבוי, אתה מוריד לו את רק את גובה האגרה שהוא משלם ובמצטבר כולם צריכים לשלם פחות או יותר אותו דבר.

<סטפן אבו חדרה: אבל האגרות לא בנויות ככה, אני אסביר: מכון הבקרה, גם אם אין בקר מורשה שבודק את תחום הכבאות למכון הבקרה, מכון הבקרה נוגע בתחומים האלה כי הוא רואה את מערכת הספרינקלרים בתכנית העבודה לתברואה למשל, ורואה את זה בכל מיני מקומות אחרים.

יעקב אשר: אבל אתה לא גובה על זה כסף.

יעקב אשר: כרגע לא, אז מי מממן את זה?

יעקב אשר: אנשים גרים בבניינים - -

<דרור לוינגר: לא גובים ולא עושים את העבודה.

דוד אמסלם: אז אני אסביר לך מה יקרה - -

<סטפן אבו חדרה: זה לא בנוי אחד ועוד אחד ועוד אחד.

דוד אמסלם: אז אני אסביר: אני הייתי בונה את זה אחד ועוד אחד.

דוד אמסלם: עכשיו, יכול להיות שהייתי יושב עם הכיבוי בעסק הזה כפי שאתה אומר כי יכול להיות שמכון הבקרה עושה חלק מעבודות הכיבוי היום.

דוד אמסלם: אני מניח שהכיבוי לזה לא יתנגד.

דוד אמסלם: הוא מתנגד למה שהוא חושב שהמכון לא יכול לעשות, ואז יכול להיות שנתווכח אתו על גובה האגרות שלו.

דוד אמסלם: נגיד לו: אם היום גבית 1,000 שקל - -

יעקב אשר: למה?

יעקב אשר: שהמכונים ישלמו לו ישר.

דוד אמסלם: מה זה משנה?

דוד אמסלם: אז אנחנו נתווכח אתו ובסוף נוריד לו קצת כדי שבמצטבר כולם ישלמו אותו דבר פחות או יותר.

דוד אמסלם: הרי בשורה התחתונה אתה מבין שאנחנו מדברים על כסף בסוף.

<סטפן אבו חדרה: כן, אבל למה שמכוני הבקרה יספגו את זה?

דוד אמסלם: אני אמרתי שמכוני הבקרה יספגו את זה?

<סטפן אבו חדרה: אני אומר שהנושאים האלה, ההיבטים האלה נבדקים ממילא.

דוד אמסלם: אתה חוזר על עצמך וחבל לי על הזמן.

דוד אמסלם: אתה לא הבנת אותי כנראה בתשובה אבל בואו נתקדם.

יעקב אשר: שניה אחת.

יעקב אשר: אני רוצה לדעת דבר אחד: יזם יצא לתכנית לאזור שלם, למתחם, שבו יש מתחם של שש קומות, תשע קומות ומעל 29 מטר, היתר אחד.

יעקב אשר: בדרך כלל גם בטופסי ארבע זה הולך במתחמים.

יעקב אשר: איך זה עובד?

יעקב אשר: תסבירו לי איך זה עובד?

יעקב אשר: איפה אתה נכנס?

יעקב אשר: איפה הפקח של החברה הזאת ייכנס, איפה לא?

יעקב אשר: פה הוא יבוא רק עם כיבוי אש?

יעקב אשר: יש פה בעיה אמתית בהתחשבנות.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: אני את הטענה הזאת לא מקבל.

דוד אמסלם: בסופו של דבר אנחנו לא מדברים על איזה תחנת אוטובוס שכל היום מסיעה איזה 50,000 נוסעים בדקה ואתה מתבלבל.

דוד אמסלם: זה בניין.

יעקב אשר: זה לא בניין, זה שכונה.

דוד אמסלם: גם השכונה בנויה מבניינים, וכל בניין זה פרויקט.

דוד אמסלם: אז לכן עזוב, זאת לא הבעיה שלי.

דוד אמסלם: הבעיה שלי - -

<מירי כהן: היושב ראש, אני רוצה להגיד - -

<אסא זהר: אתם צודקים.

<אסא זהר: אני בעל מכון בקרה.

<אסא זהר: הערה קטנה לגבי הנושא של האגרות: האגרות היום זה פרומיל, זה 1.7 פרומיל מהעלות של בניית מטר.

<אסא זהר: שתבינו רק את סדר הגודל.

<אסא זהר: האגרות היום בבניינים של ה-29 מטר זה יוצא 1.7 פרומיל, זה בין זניח לחלוטין לבין לא קיים בעיניים של הקבלן - -

דוד אמסלם: מה זה קשור?

<אסא זהר: - - זה לא גורם שמגולגל על הדייר בשום מקרה.

דוד אמסלם: מה זאת אומרת?

דוד אמסלם: גם הפרומילים האלה, זה נראה לך גמילות חסדים או מה?

<אסא זהר: לא, אני אומר ש - -

דוד אמסלם: הרי בסוף המחיר של הבניין בנוי מפה פרומיל ופה חצי פרומיל ופה חצי אחוז, וכך אנחנו מגיעים לשני מיליון שקל.

<אסא זהר: אבל אני אומר שאני מסכים עם אדוני היושב ראש שלא להחריג את הבניינים הגבוהים שמעל 20 מטר.

דוד אמסלם: הבנתי, אני רוצה להתקדם ברשותך, אני מושך לכם.

דוד אמסלם: מה דעתכם לגבי ההצעה שהגדרנו עכשיו?

<מירי כהן: אני רוצה להגיד לך משהו, משפט אחרון: כשעושים רפורמה ומשנים משהו שקיים פה מקום המדינה, צריך לעשות אותה בהיגיון.

<מירי כהן: אני אומרת את זה, במקרה קרה האירוע עם הכבאות אבל גם אם הוא לא היה קורה, יש היגיון כשאתה עושה כזה שינוי מהותי, לראות שהוא עובד בסדר.

<מירי כהן: אנחנו גם לא רוצים שכל היתרי הבניה עכשיו יתקעו, נכון?

<מירי כהן: אנחנו רוצים לראות שזה עובד טוב לפני שאתה אומר: זהו, אני מעביר את כל היתרי הבניה בארץ עכשיו למכוני הבקרה.

<מירי כהן: אז יש היגיון בלהגיד - -

דוד אמסלם: אבל מירי, אין בעיה.

דוד אמסלם: תראי - -

<מירי כהן: - - - זה לא מופרך מה שאנחנו אומרים.

דוד אמסלם: דקה.

דוד אמסלם: אני מציע לכם הצעות ייעול.

דוד אמסלם: אנחנו מביאים את ניסיון החיים שלנו לפה.

דוד אמסלם: לכן, אני מציע לכם, אני מסכים אתך שצריך לעשות את זה מדורג.

דוד אמסלם: אין ספק.

דוד אמסלם: הדירוג שאתם עושים הוא הכי לא נכון.

דוד אמסלם: אתה יכול לדרג את זה לפי אזור.

דוד אמסלם: אתה יכול להגיד: רבותי, אני כרגע מקים כדי לעשות פיילוט, אני מקים שניים בארץ באזור מסוים, הכי פחות בעייתי, שאני יכול לעצור את זה גם.

דוד אמסלם: שם אני הולך ובודק, ובואו ניפגש פה עוד שנה, חצי שנה, מה שתחליטו, ונעשה הפקת לקחים ונראה איך אנחנו מתקדמים.

דוד אמסלם: אחלה.

דוד אמסלם: אבל אני אומר לך מראש, תאמינו לי, אני יודע מה אני אומר: לא יהיה כאן משהו כרגע אם לא ייפתר מעל ל-29 מטר.

דוד אמסלם: לא יהיה כי אני לא רואה סיבות למה כן לשנות את זה בעוד שנתיים, שלוש.

דוד אמסלם: להיפך, אני לא אהיה פה ואולי הוא לא יהיה פה, יהיה פה שר אחר וזה לא יעניין אותו.

דוד אמסלם: מתקדמים.

דוד אמסלם: בגלל שהטיעון שלהם הוא מקצועי, אני גם לא בטוח שאפשר לעשות להם "בייפס" בעניין הזה ולהגיד להם: רבותי, בקטע המקצועי תמשיכו להישאר אתם, זה נישה קטנה, אני מחריג רק את הנושא הזה, יושב אתו איזה בדיקות הכי חשובות לו שם.

דוד אמסלם: לא הכל חשוב לו בכיבוי, אבל יש נושאים שמעל 29 מטר, הוא רוצה לבדוק אותם ורק הוא.

דוד אמסלם: יושב אתו, מבודד את הנושאים האלה, משאיר את זה שם ולוקח את כל השאר, שאני באמת מאמין שזה הסיפור.

דוד אמסלם: הסיפור של הג"א הוא זניח.

דוד אמסלם: אני חושב שאם אנחנו רוצים לטייב את הסיפור של הבניה, אנחנו צריכים לעשות את הבקרה של הביצוע בכל השלבים שתיארנו קודם, שיש שם הרבה דברים, מהאלומיניום ובוודאי נושאים בטיחותיים שזה יציקות, ברזל וכולי.

דוד אמסלם: ואז אנחנו מקבלים בניינים יותר טובים אבל השאלה היא לאן אתם מושכים עם זה?

דוד אמסלם: אני מרגיש שאתם הולכים למקום הלא נכון.

דוד אמסלם: לא, לא מצביעים ולא מדברים.

דוד אמסלם: עכשיו, 29 מטר, אני אומר לכם שבמדינת ישראל כמעט לא ייבנו בניינים כאלה יותר.

דוד אמסלם: ערך הקרקע עולה.

דוד אמסלם: היום הדרישות התכנוניות עולות.

דוד אמסלם: היום אתה רוצה חניונים תת-קרקעיים ולא כמו שהיה פעם, בחוץ.

דוד אמסלם: העלויות הן כל כך גבוהות שאם אתה לא מעמיס על השטח הנתון מקסימום יחידות דיור, אתה לא מקבל את התוצר שאתה רוצה.

דוד אמסלם: אז מה עשינו פה?

דוד אמסלם: אז אתם יצאתם בסדר, הלכתם הביתה ועשינו "וי", הייתם מבסוטים, תצאו לחופש אחלה אבל הלכה למעשה, זה בשוליים ולא נותן לנו כמעט כלום.

דוד אמסלם: להיפך, מייצר שני סטנדרטים עקומים.

דוד אמסלם: זה שנמוך, שעליו שולי הרווח שלו הכי נמוכים, אנחנו מעמיסים עליו את כל הבקרות האפשריות.

דוד אמסלם: וההוא, שבונה לגבהים ששם זה הכי מסוכן – אדוני, כיבוי מפריע, אנחנו לא יכולים עוד לסגור אז בוא תישאר ככה.

דוד אמסלם: לא מסתדר לי בראש.

<דן רוטשילד: אני ממשרד הבינוי.

<דן רוטשילד: אני רוצה להגיד כמה דברים ששמעתי עכשיו, אולי הם לא נאמרו - -

דוד אמסלם: לפני כן, קבל בטל, שחררו אותי מוועדת הכנסת אז אני נשאר אתכם.

<דן רוטשילד: כמה דברים חשובים: אני חושב שהגיעו עוד לפני שהיו התקנות האלה - -

יעקב אשר: דודי, אל תשכח לתת לו לדבר.

דוד אמסלם: אני לא יוצא מפה לפני שאתה מדבר.

זאב בנימין בגין: - - -

<שמעון בויקו: אני רק רוצה להגיד שאני השקעתי מיליונים רבים במכון בקרה.

<שמעון בויקו: אני רק רוצה לשתף אתכם כדי שנוכל להתפרנס - -

דוד אמסלם: אחריו אתה תדבר.

דוד אמסלם: בבקשה.

<דן רוטשילד: אז קודם כל, מבחינת נפח הבניה יש לנו נתונים, גם במשרד הבינוי במשולב עם הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

<דן רוטשילד: כ-30% מהבניה זה בין שלוש לתשע קומות.

<דן רוטשילד: נכון שזה ירד, נכון שהולכים יותר לגבוה אבל עדין, גם היום - -

דוד אמסלם: חדשה?

דוד אמסלם: לא תכניות מאושרות כבר.

<דן רוטשילד: גם בתכניות של הותמ"לים, של אלפי יחידות דיור עדין רואים, במגדלים - -

יעקב אשר: אזורים חרדיים למשל.

יעקב אשר: במתחמים חרדיים אין מגדלים.

<דן רוטשילד: - - פחות ופחות אנחנו רואים בניה של שלוש עד תשע קומות.

<דן רוטשילד: פחות ופחות אנחנו רואים בניה של שתי קומות עד ארבע קומות.

<דן רוטשילד: כמובן שהולכים לגובה אבל עדין נפח של 30% הוא נפח מאוד מכובד - -

דוד אמסלם: שהולך ויורד.

<דן רוטשילד: הולך ויורד אבל יש פה נפח מכובד - -

דוד אמסלם: דרך אגב, איפה הפיזור שלו?

דוד אמסלם: אתה תסכים אתי שבהנחת עבודה, אם אין לך נתונים לפיזור, אז בואו נגיד שאיפה שערך הקרקע יקר, המגדלים קיימים.

דוד אמסלם: בפריפריה.

דוד אמסלם: אז ממילא בפריפריה אנחנו לא - -

<מירי כהן: היושב ראש, כל תמ"א 38 שזה מסה קריטית של היתרי בניה באזור המרכז הם עד תשע קומות.

דוד אמסלם: תמ"א 38 מה, פינוי בינוי?

דוד אמסלם: או שאת מדברת איתי על חיזוק מבנים.

<מירי כהן: תמ"א 38, כן.

דוד אמסלם: אם אנחנו מדברים על חיזוק מבנים - -

יעקב אשר: לא, בנייה מחדש זה עד תשע.

דוד אמסלם: עד תשע?

דוד אמסלם: אז כל התקנות האלה אנחנו עושים בשבילם?

<מירי כהן: לא, אבל אני מראה לך שלהגיד שאין מאסה בכלל, זה נקודת ראות - -

דוד אמסלם: לדעתי אין הרבה.

דוד אמסלם: עבודה.

דוד אמסלם: קודם כל, הוא אמר 70%-30% במגמה של צמצום.

דוד אמסלם: אז אני מניח שעוד שנה זה יהיה 80%-20% ואחרי זה יכול להיות - -

<דרור לוינגר: אבל אז כבר ייכנסו מעל 29.

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: מירי, יש לי רעיון: תקשיבו למה שאני אומר ואל תהיו עסוקים באיך להשיב לי.

דוד אמסלם: בבקשה.

<דן רוטשילד: רק להשלים עוד כמה דברים: אז קודם כל, מבחינת נפח, יש נפח והיום, אם יש שלושה מכוני בקרה זה כמובן לא מספיק, ואנחנו לא רוצים להעמיס אותם.

<דן רוטשילד: כן יש את הרעיון של הדירוג.

<דן רוטשילד: עכשיו, למה החליטו להתחיל עם שלוש עד תשע קומות?

<דן רוטשילד: אז נעשתה עבודה מאוד מסודרת, מבוססת נתונים שזה הבניינים היותר מסוכנים כי כוחות השוק הביאו לזה שמי שבונה את הבניינים הגבוהים זה המשרדים הכי חזקים ומקצועיים ומנוסים ככה שהסיכון הגדול הוא כן לשלוש עד תשע קומות.

<דן רוטשילד: זה לא שבאה החלטה סתם ככה.

<דן רוטשילד: אמרו: ניקח את ההכי מסוכן, ושם נתחיל את הפעולה שלנו.

דוד אמסלם: את זה לא שמעתי.

דוד אמסלם: לא, באמת, חשבתי עד עכשיו שהכיבוי עצר את זה אבל לא שמעתי את זה.

דוד אמסלם: אתה באמת חושב שמי שבונה תשע קומות זה המשרדים הקטנים והלא שווים?

<דן רוטשילד: כן, זה הכי מסוכן.

דוד אמסלם: טוב.

דוד אמסלם: אל תגיד את זה עוד פעם.

<דן רוטשילד: עשיתי בעצמי קורס בקרים של תשעה חודשים - -

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לספר לך שהחברות שבונות את המגדלים הן החברות שבונות גם תשע קומות.

דוד אמסלם: זה אותה חברה.

דוד אמסלם: אז יכול להיות שבבוקר הם באים משמונה עד עשר הם רציניים, וכשהוא נוסע לבניין הקטן הוא הופך להיות לא רציני.

<דן רוטשילד: לא, אין ספק שהגדולים בונים גם קטנים אבל ההיפך לא.

יעקב אשר: הם לוקחים אותם קבלני משנה, מה אתה מדבר.

<דן רוטשילד: גם מבחינת הסדר של הדברים, זה נכון שכל האגרות, בנו אותם למה שנקרא "וואן סטופ שופ", שאתה תבוא רק למכון בקרה.

<דן רוטשילד: זה הרעיון של כל הרפורמה, שלא יתחיל לפצל את זה כי אם נפצל אנחנו הולכים אחורה אז אולי כן יש איזו שהיא כוונה נכונה לדרג את זה בצורה מסודרת שעדין יישאר במקום אחד של מכון בקרה ולא חזרה להתפצל.

<דן רוטשילד: ולעניין המימון – מה שנאמר פה, אני לא חושב שזה נכון להסתכל בצורה של מימון כי זה לא שקם מכון בקרה ועכשיו צריך להזרים לו כסף.

<דן רוטשילד: זה מכון פרטי, תהיה לו עבודה הוא יקום, לא תהיה לו עבודה הוא ייסגר.

<דן רוטשילד: להיפך, אם אנחנו נעשה את האגרה פר דירה זה יהיה בדיוק הפוך, שהבניינים הגדולים יממנו את הקטנים.

<דן רוטשילד: כאן יש מכון פרטי כמו שמהנדס או אדריכל לוקחים שכר לפי מטר ואם הם מתכננים בניין גדול יש חזרתיות אז השכר יורד פר מטר, זה אותו רעיון כשבנו את מכוני הבקרה.

יעקב אשר: אני לא בטוח שההשקפה הזאת נכונה אבל נדבר עליה כשנדבר על התעריפים.

דוד אמסלם: בבקשה אדוני.

<שמעון בויקו: אני נציג של מכון בקרה.

<שמעון בויקו: אני פשוט רוצה לשתף מה זה מכון בקרה: מכון בקרה זה לא שאני קמתי והקמתי מכון בקרה.

<שמעון בויקו: ממש לא.

<שמעון בויקו: יושבת לידי רגולטור ברשות להסמכת מעבדות.

<שמעון בויקו: עברנו תהליך מאוד מאוד קשה של קבלת ההסמכה.

<שמעון בויקו: זאת אומרת, לא כל אחד יכול לקבל.

<שמעון בויקו: ב.

<שמעון בויקו: אני לא יכול לבד לבוא לרגולטור ולקבל הסמכה בכל התחומים.

<שמעון בויקו: אתם מתמקדים בחיים תמם עם הכבאות, ותאמינו לי שזה דבר לפחות לפי מה שאני קובע בוודאות, ב-100%:

<שמעון בויקו: הנושא של כבאות בתחום של פעילות של מכון בקרה זה נושא מאוד מאוד זניח.

<שמעון בויקו: אני לא רוצה להגיד שזה אפסי אבל זה זניח.

<שמעון בויקו: המטרה של הקמת מכוני בקרה זה להתמקד בתכן, להתמקד באיחוד, להתמקד בשלילה של "מאכעריות", להתמקד בזה שתוך חודשיים או שלושה חודשים יש היתר בניה ולהתחיל לעבוד.

<שמעון בויקו: ואחר כך, להתמקד בבקרה עליונה על ביצוע שבמקום שיבנו דברים לא איכותיים יהיו דברים איכותיים.

<שמעון בויקו: אבל בסך הכל, על מה מדובר?

<שמעון בויקו: על שני ביקורים בבניין.

<שמעון בויקו: אנחנו לא הולכים להחליף מפקחים ולא מהנדסי ביצוע ולא קבלנים.

<שמעון בויקו: ממש לא.

<שמעון בויקו: אנחנו הולכים לקדם נושא של קבלת היתרי בניה ותעודת אכלוס.

<שמעון בויקו: זה דבר אחד.

<שמעון בויקו: זאת אומרת, מבחינת כבאות וחיים, חיים יושב ואנחנו יודעים שיש אצלו כלים שהוא מפעיל מבחינה מקצועית, מעבדות מאושרות ברמה מאוד מאוד גבוהה שבודקות תכניות ברמה יותר גבוהה בבניינים של 50 קומות אנחנו בודקים, נכון?

<שמעון בויקו: אז בואו לא נספר פה את הנושא של מקצועיות.

<שמעון בויקו: יש בארץ בעלי מקצוע שיודעים לעשות את העבודה.

<שמעון בויקו: הבעיה היחידה - -

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: שמעון, למשפט האחרון שלך – לדעתך, למה הם לא מסכימים?

<שמעון בויקו: כסף.

<שמעון בויקו: כסף.

דוד אמסלם: כסף?

דוד אמסלם: בעצם הם רוצים את האגרות.

דוד אמסלם: אז למה הם הסכימו לפחות מתשע?

דוד אמסלם: בגלל שלחצו אותם?

יעקב אשר: פשרה פוליטית.

<שמעון בויקו: אני לא פוליטיקאי, אני רק יכול לבוא ולהגיד - -

דוד אמסלם: תגיד לי מה אתה חושב.

<שמעון בויקו: - - אגיד רק דבר אחד:

<שמעון בויקו: לכבאות יש כלים ומעבדות מאושרות שעושות להם עבודה - -

דוד אמסלם: זאת אומרת, אתה אומר שיש להם גם "אאוט סורסינג" של הדבר הזה?

<שמעון בויקו: בוודאי.

<שמעון בויקו: הם מפעילים מעבדות.

דוד אמסלם: זאת אומרת, במקום שאתה תבקש את זה, הוא מבקש את זה?

<שמעון בויקו: לא רק זה שהם מפעילים מעבדות.

<שמעון בויקו: הנה, יושבת פה המנכ"לית של הרשות להסמכת מעבדות.

<שמעון בויקו: כדי לקבל את ההסמכה של אותם התהליכים שחיים דורש לא בתקן אחד, בהרבה תקנים, יש פה רגולטור שגם - -

דוד אמסלם: אז רק שניה שמעון, אני אחזור אליך, שניה.

דוד אמסלם: אני לא מתבלבל, אני רוצה לשמוע.

דוד אמסלם: חיים תגיד לי, אם אומר שמעון שאתם משתמשים באותן מעבדות וכולי, תגיד לי למה אתם מתעקשים על 29 מטר?

דוד אמסלם: באיזה נקודות?

<חיים תמם: אני אסביר מה המעבדות עושות ומה אנחנו עושים.

<חיים תמם: אנחנו, ככבאות, קובעים את הדרישות לבניין.

<חיים תמם: המעבדה לא עושה את זה.

<חיים תמם: אנחנו קובעים את הדרישות.

דוד אמסלם: קבעתם את הדרישות, אוקי.

דוד אמסלם: גם היום אתה קובע.

<חיים תמם: אנחנו משתמשים במעבדות, אנחנו לא מממנים אותן.

<חיים תמם: היזם משלם.

דוד אמסלם: חיים רק שנייה, אני רוצה להבין, נעשה זום על העניין הזה: אתה הבנת לבד שאתה החסם, במקום להתמודד עם זה עשו "בייפס" וחתכו איפה שאתה לא מסכים.

דוד אמסלם: אני שואל שאלה אחרת: כבאי בא היום לבניין של 20 קומות.

דוד אמסלם: הגישו לכם תכניות, אתם עברתם על התכניות, אישרתם את מה שאישרתם, בסדר?

דוד אמסלם: מהשלב הזה, מה קורה?

<חיים תמם: אנחנו באים ובודקים את זה בשלבים השונים.

<חיים תמם: זאת אומרת, אני אומר שוב: צריך לזכור מה המעבדה, ששמעון דיבר על זה.

<חיים תמם: הם בודקים שיש כאן את המתז?

<חיים תמם: הם בודקים שהמתז הזה תקין.

<חיים תמם: אני קבעתי שיהיו כאן מתזים והמעבדה בודקת.

<חיים תמם: הוא לא נכנס לעניין הזה מה נדרש איפה.

<חיים תמם: אני, כרגולטור, ככבאות - -

דוד אמסלם: זה בתכנון.

<חיים תמם: בתכנון.

<רוני טיסר: אתה יכול לתת גם היום הנחיות.

דוד אמסלם: אתה נותן הנחיות תכנוניות.

דוד אמסלם: הרי בוודאי, בכל קונסטלציה אתה לא הולך הביתה ומסיר אחריות מהנושא.

דוד אמסלם: לא רק אתה דרך אגב, כולם.

דוד אמסלם: לא הנושא של הג"א, אף אחד.

דוד אמסלם: הרי יש פה מדינה.

דוד אמסלם: באים ואומרים: תקשיב, יש גוף אחר.

דוד אמסלם: במקום שאתה תשלח את הכבאי שלך, אז אומרים: תשמע, יש מעבדה.

דוד אמסלם: אני בהתחלה חשבתי שאתה שולח את הכבאי.

דוד אמסלם: אומר שמעון: עזוב דודי, גם היום הכבאי מתקשר לאותו מכון ואומר לו: תשמע, לך לבניין ההוא שם - -

<חיים תמם: לא, זה לא המצב.

דוד אמסלם: אז בוא תספר לי את התהליך.

<חיים תמם: אני אספר את התהליך: יש לנו רב קומות של מעל 29 מטר גובה.

<חיים תמם: אנחנו באים ובודקים את המערכות בבניין.

דוד אמסלם: לפני כן: בא המתכנן והגיש לך תכנית כיבוי, נכון?

דוד אמסלם: אתה מאשר אותה.

דוד אמסלם: אתה נותן את הריג'קטים, כמובן יש לך הנחיות תכנון.

דוד אמסלם: אתה מראש נותן לו את ההנחיות, הוא לוקח את זה ומתחיל לבוא ולתכנן על בסיס ההנחיות שאתה נותן לו.

דוד אמסלם: תכנן את מה שתכנן ובא אליך עכשיו ואומר לך: תשמע חיים, בוא תאשר לי את התכנון.

דוד אמסלם: אתה עובר על זה ואומר לו: זה ככה, זה ככה, תתקן ותבוא אלי.

דוד אמסלם: הוא תיקן, חתמת לו ויוצא לביצוע.

דוד אמסלם: מהשלב הזה האם אתה רואה עוד פעם את הבניין באופן פיסי או שאתה מפעיל מערכות?

<חיים תמם: אני רואה את הבניין פיסית בשלבים מתקדמים של הבניין - -

יעקב אשר: טופס ארבע.

דוד אמסלם: לא, תן לי תחנות.

דוד אמסלם: דבר איתי.

דוד אמסלם: איפה אתה חוזר חזרה לבניין, בטופס ארבע?

<חיים תמם: בעיקר בטופס ארבע.

<חיים תמם: עכשיו, בניינים מורכבים אני אכנס גם - -

דוד אמסלם: מה זה "גם"?

דוד אמסלם: זה לפי העניין שלך או איך זה עובד?

<חיים תמם: אמרתי שאם זה בניין רגיל, אני אגיע רק לטופס ארבע.

דוד אמסלם: מעל ל-20 קומות, מתחת ל-29 מטר.

<חיים תמם: אתן לך דוגמאות: עזריאלי, שזה בניין גבוה, אז גם בשלבים לקראת הסוף הכבאים היו שם.

דוד אמסלם: חיים, תענה לי מדויק, אתה מדבר עם בן אדם שעסק בזה 20 שנה.

דוד אמסלם: לא כל יום בונים עזריאלי.

דוד אמסלם: שים עזריאלי בצד שניה.

דוד אמסלם: אני מדבר בשוטף.

דוד אמסלם: בנינו בניין לא תשע קומות, 10 קומות.

דוד אמסלם: לא מסובך.

דוד אמסלם: עכשיו, אתה בא חזרה בטופס ארבע?

דוד אמסלם: - -

<חיים תמם: נכון.

דוד אמסלם: - - אתה לא בא באמצע לבדוק אלא אם כן בא לך סתם לעלות לבניין ולראות את הנוף.

דוד אמסלם: בטופס ארבע מי בא?

דוד אמסלם: הכבאי או שאתם - -

<חיים תמם: הכבאי.

דוד אמסלם: אז אתה בעצם אומר שמעל 29 מטר אתה רוצה שהכבאי יראה את זה?

דוד אמסלם: אתה לא סומך על אף אחד חוץ מהכבאי?

<חיים תמם: צריך לזכור שגם בתכניות הכבאי רואה את זה וגם באישור אכלוס הכבאי רואה את זה.

<חיים תמם: שתי הנקודות הקריטיות.

<חיים תמם: זאת אומרת, כשהוא מגיש לי את התכנית אני בא ורואה שנניח הוא החסיר מתזים, הוא החסיר את מערכת הלחץ בחדר המדרגות.

דוד אמסלם: הבנתי חיים, אני רוצה להתקדם ולהבין מה סלע המחלוקת כאן.

דוד אמסלם: תראה, המכון לא בא במקום הפיקוח העירוני.

דוד אמסלם: הפיקוח העירוני יבוא לבדוק האם יש חריגות בניה.

דוד אמסלם: זה לא שבאנו ואמרנו למכון: תקשיב טוב, אתה גם תפיק לו טופס ארבע.

דוד אמסלם: המכון בא לפתור חלק מהבעיות של הקטע של העיריות, להחליף כוח אדם עירוני איפה שהוא לא נדרש.

דוד אמסלם: זאת אומרת, זה לא במקום הרגולטור.

דוד אמסלם: אז אתה בטופס ארבע תשלח את הכבאי כמו שהעירייה תשלח את מפקח הבנייה, לבדוק האם הוא בנה את זה נכון או לא נכון וכולי.

דוד אמסלם: אנחנו לא מפריטים את הסיפור הזה גם ברמת הסמכויות של הפיקוח.

דוד אמסלם: זה לא הגיוני.

<רוני טיסר: זה כן, זה מחליף את הכבאי.

<דרור לוינגר: מכון הבקרה מחליף את הכבאי.

דוד אמסלם: דקה.

דוד אמסלם: אם אתה מרגיש צורך לבוא ולבחון את שאר המערכות באופן אישי, אתה תמיד יכול לבוא.

<חיים תמם: ברגע שיש מכון בקרה הוא אומר לי לא לבוא.

דוד אמסלם: השאלה היא כזאת, אני רוצה להבין את המהות: יש תכנון, אישרת את התכנון, אתה רוצה לשנות את ההנחיות, אתה משנה.

דוד אמסלם: עכשיו, מה אתה מפחד?

דוד אמסלם: שהמכון לא בודק את המערכות כמו שצריך?

דוד אמסלם: זה מה שאתה מפחד?

<חיים תמם: נכון.

<חיים תמם: קודם כל את הקיום שלהם - -

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: עכשיו אני שואל אותך שאלה אחרת: תראה, המכון בא כמו ששמעון אומר, הוא עושה גם פיקוח עליון כזה בנקודות מסוימות.

דוד אמסלם: למשל, כפי שאמרתי קודם, לפני יציקה הוא רוצה לראות שהברזל נמצא שם.

דוד אמסלם: הוא רוצה לדעת האם קבענו B200 או B300 לבדוק את זה.

דוד אמסלם: זה יותר מסוכן אם יש ספרינקלר פה או ספרינקלר שם.

דוד אמסלם: אז תבין, המדינה באה ואומרת: אנחנו לוקחים מכונים ומכשירים אותם.

דוד אמסלם: זה לא "חאפר" שבא בדרך בשוק שאמרנו לו יאללה תבוא.

דוד אמסלם: אנחנו גם עושים עליו רגולציה.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה לא הנושא היחיד.

דוד אמסלם: יש הרבה נושאים במדינת ישראל שעשינו את זה.

דוד אמסלם: מדינת ישראל בכלל רצתה להפריט את בתי הסוהר בכלל.

דוד אמסלם: בא המכון ועמד בכל הדרישות ובשביל זה המדינה בודקת אותו.

דוד אמסלם: אתה אל תבדוק, המדינה בודקת אותו.

<שמעון בויקו: הוא גם בודק דרך אגב.

<שמעון בויקו: הוא משתתף - -

דוד אמסלם: שמעון תן לי.

דוד אמסלם: יכול להיות שאתה צריך להיות חלק מהבדיקה שלו באמצעות אותה יחידה.

<שמעון בויקו: הוא משתתף בבדיקה.

<שמעון בויקו: בלעדיו, - - -

דוד אמסלם: שמעון בסדר, לא חשוב.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם.

דוד אמסלם: עכשיו, אתה אמור לבדוק לא את התכנון.

דוד אמסלם: את התכנון - - -

<חיים תמם: לא, את התכנון בודק מכון הבקרה.

דוד אמסלם: אתה נותן את ההנחיות התכנוניות.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני גם אומר לך מראש ובלי קשר שאתה גם בודק - -

יעקב אשר: - - -

דוד אמסלם: שניה, אני רוצה לחתור לאיזה שהוא כיוון.

דוד אמסלם: אתה בדרך גם תבדוק את זה מדגמית.

דוד אמסלם: כולם יבדקו מדגמית את המכון.

דוד אמסלם: הרי לא שמנו מכון והלכנו וישנו, הנה, המכון מצוין.

דוד אמסלם: בוודאי שאנחנו כרגולטורים בודקים את המכון מדי פעם.

דוד אמסלם: אז יכול להיות שפעם אחת זה 200 מבנים.

דוד אמסלם: אתה תגיד לבחור שלך: שמע, אתה תקפוץ לשם ולשם, בוא נראה את המכון, זה קורה לנו.

דוד אמסלם: זו גם שיטת העבודה שתעבוד אצל כולם.

דוד אמסלם: עכשיו, אתה חלק מהרגולציה עליו באמצעות אותה יחידה, והוא עומד בסטנדרטים מאוד גבוהים – דרך אגב, אין לו עניין לתחמן באופן בסיסי משום שהסנקציה שתוטל מולו היא חריפה מאוד אני מניח.

דוד אמסלם: הרי אם אתה נותן לו סמכויות, מצד שני אתה אומר:

דוד אמסלם: אם אתה לא עומד במה שקבענו, אז אתה תשלם גם קנסות ואיך הוא אמר?

דוד אמסלם: השקענו מיליונים.

דוד אמסלם: ממה אתה מפחד?

<חיים תמם: אנחנו רוצים לוודא קודם כל שהתכניות תוכננו בהתאם לכל הדרישות שלנו.

דוד אמסלם: זאת אומרת, אתה רוצה בשלב התכנון שהמכון יבוא ויראה לך בהתחלה שהוא הטמיע את ההנחיות בתכנון.

יעקב אשר: דודי, זה קיים.

דוד אמסלם: יעקב אתה מפריע לי, זה לא קיים.

יעקב אשר: הם ייקחו את הנחיות לבד?

יעקב אשר: הם יחליטו לבד?

דוד אמסלם: הבקר, כן.

<קריאות: - - -

<סטפן אבו חדרה: הם פועלים לפי ההנחיות - - -

<מירי כהן: זה עניין של בקרים.

יעקב אשר: לא בשלב התכניות.

יעקב אשר: יש פה בעיה בכלל.

דוד אמסלם: עכשיו אני אומר שבשלב התכנון – זה שיח אתם.

דוד אמסלם: דרך אגב, שלב התכנון - -

<חיים תמם: הוא הקריטי.

דוד אמסלם: אני מסכים אתך שהוא הקריטי אבל אתה בכל סוגיית התכנון, יחסית יש בעיות הרבה יותר חמורות משלך.

דוד אמסלם: זה אומר שאם הם נתנו לאחרים לעשות בקרות של תכן, זה הרבה יותר מורכב מאשר האם הספרינקלר עומד כאן או כאן או האם המשאבה היא בנפח כזה או פחות.

דוד אמסלם: אז לכן אני מסביר: הם נתנו אחריות מבחינת המכון, זה הדיל אחרת לא עשינו כלום.

דוד אמסלם: לא בנינו גם מכון וגם בקרה על המכון שבעצם נעשית היום.

דוד אמסלם: אז מה עשינו?

דוד אמסלם: אז לא צריך מכון.

דוד אמסלם: אתה אומר: תשמע, אני בונה מכון כדי לייעל את העסק.

דוד אמסלם: אני מייצר מול המכון מספיק "אינסנטיבים" כדי שהוא יתנהל נכון.

דוד אמסלם: אני נותן לו את ההנחיות התכנוניות, זה אני.

דוד אמסלם: הוא עושה את העבודה במקומי.

דוד אמסלם: אם הוא לא עושה אותה טוב, אני אבדוק אותה מדגמית, אני אעיף אותו.

דוד אמסלם: אני אקנוס אותו, אני אכניס אותו לבית הסוהר.

דוד אמסלם: זה הדיל.

דוד אמסלם: זו העסקה שהולכת.

דוד אמסלם: עכשיו, היא קורית במקומות הרבה יותר מורכבים מאשר הסיפור של הכיבוי.

דוד אמסלם: אני ככה רואה את זה, זה הרבה יותר חמור, הרבה יותר קריטי.

דוד אמסלם: אם הוא יצק את הבטון הלא נכון, זה הרבה יותר מסובך ומסוכן מאשר שם את הספרינקלר.

דוד אמסלם: אם הוא לא שם את עובי הברזל נכון, זה הרבה יותר מסובך.

דוד אמסלם: אז שם הם אומרים: תקשיב, גם היום העיריות לא עושות את הבקרה הזאת, וזה נכון, אני מספר לך ולכן אנחנו שמים אותם.

דוד אמסלם: אנחנו נבקר, נעשה להם את הבקרה המדגמית, ונייצר להם את ה"אינסנטיבים" החיוביים והשליליים למה להתנהג בכללים שאנחנו אומרים.

דוד אמסלם: זו תפיסת העולם ולדעתי זה נכון.

דוד אמסלם: אחרת המדינה צריכה לשים את כל הבקרים האלה היא.

<מירי כהן: היושב ראש, צריך להבין שהבקר של הכבאות מוכשר על ידי הכבאות, בקורס שהכבאות עשתה.

<מירי כהן: הבקר של משרד הבריאות מוכשר על ידי קורס של משרד הבריאות.

<מירי כהן: זה לא סתם.

דוד אמסלם: זאת אומרת, אתם גם מכשירים את הבקר וגם קובעים אותו.

דוד אמסלם: אם הבקר מבחינת

דוד אמסלם: כם לא ראוי, לא עובר, לא עומד בסטנדרטים הנדרשים, אתה אומר: אדוני, הוא לא יהיה בקר, תביא מישהו אחר.

דוד אמסלם: יש לכם זכות וטו.

<מירי כהן: נכון, הוא מביא את ה - - -

דוד אמסלם: אתה יודע, זה איש זרוע שלך.

דוד אמסלם: אתה יודע שפעם גם המוסכים היו בכל היחידות.

דוד אמסלם: למשטרה היו מוסכים שלה ולצבא מוסכים שלו ואמרו: עזוב, אנחנו נבדוק.

דוד אמסלם: תראה, אני חושב שזה שירות נכון להוציא את זה החוצה בהיבט הזה.

דוד אמסלם: אתה, יש לך מספיק כלים לעשות את הבקרות המדגמיות, תאמין לי.

דוד אמסלם: מה מפריע לך?

דוד אמסלם: עד עכשיו מה אני מדבר לא נכון?

דוד אמסלם: מה כואב לך בבטן?

<חיים תמם: אני אומר שאנחנו צריכים לראות קודם כל איך מכון הבקרה הזה עובד.

<חיים תמם: הבניינים שם לא גבוהים מאוד ובגלל זה אמרנו עד 29 מטר, שזה הבניינים הפחות מסוכנים.

דוד אמסלם: הבנתי מה שאתה אומר.

<חיים תמם: אנחנו היינו שמחים לראות שיש מכוני בקרה טובים.

דוד אמסלם: אז יש לי רעיון, אני רוצה להתקדם.

דוד אמסלם: אתה אומר: תראה דודי, אני לא כמו כולם.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: ככה.

דוד אמסלם: אני יסודי.

דוד אמסלם: אני תמיד הולך צעד אחר צעד.

דוד אמסלם: הבטונים, עזוב, הם לא רציניים.

<חיים תמם: הבטון נבדק גם היום, דוגמים אותם.

דוד אמסלם: לא נבדקים.

דוד אמסלם: דוגמים אבל לא משנה, אני מספר לך.

דוד אמסלם: גם אתה בודק את זה היום.

דוד אמסלם: אז מה שאני מציע לך, אולי נעשה הפוך, אני מסכים אתך ואולי נלך למהלך הבא: אנחנו נאפשר את הכל.

דוד אמסלם: בשלב הראשון אנחנו נאפשר שנתיים כמו שאתה אומר עד תשעה מטר.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: לא נתווכח.

דוד אמסלם: אתה תבוא באופן פוזיטיבי ותגיד: רבותי, זה לא עובד, לכן אני מבקש לעצור את זה.

דוד אמסלם: לא שזה ייעצר והכנסת עוד פעם תתכנס.

דוד אמסלם: הפוך.

דוד אמסלם: נעשה תהליך הפוך.

דוד אמסלם: בוא נייצר את הכל.

דוד אמסלם: אתה תגיד: רבותי, מעל תשעה מטר אני צריך לבדוק את זה.

דוד אמסלם: אם במידה וזה לא יעבוד, אתה תבוא לכנסת, לוועדת הפנים ואז אנחנו נעצור את זה.

דוד אמסלם: אמרתי שזה יהיה עכשיו בתקנות.

<רוני טיסר: אז צריך לתקן את הצו.

<מירי כהן: כן, זה לא פה, זה לא בתקנות.

דוד אמסלם: לא משנה.

דוד אמסלם: אני אומר שזה יותר נכון הגיונית ואני אספר לך למה: אין הרבה אנשים בכנסת שמכירים את התהליכים שאנחנו מדברים עליהם.

דוד אמסלם: אני מספר לך.

דוד אמסלם: זה יעקב, זה אני.

דוד אמסלם: אנחנו באים מהתחומים האלה.

דוד אמסלם: רוב האנשים לא מבינים.

דוד אמסלם: שני שרים לא ידברו, תשכח מזה, בטח לא על תקנות כיבוי.

דוד אמסלם: שום דבר לא השתנה.

דוד אמסלם: הוויכוח שיש היום יהיה גם בעוד שנתיים.

דוד אמסלם: מה תגידו?

<חיים תמם: אם מכוני הבקרה יעבדו טוב, הכל יעבוד כמו שצריך - -

דוד אמסלם: כן, אבל חשבתי הפוך: מירי, תשבו אתם על התהליך הזה.

דוד אמסלם: אני חושב שזה יותר נכון שהם יתערבו רק אם זה לא עובד מאשר הם יתערבו ויתנו לנו אוקי כשזה עובד.

זאב בנימין בגין: ואז יתחיל שהוא יגיד שלא עובד, אלה יגידו עובד מצוין.

זאב בנימין בגין: אני רואה את הדיון בעוד שנתיים.

זאב בנימין בגין: תניח את דעתו של חיים שיש לו יכולת עצירה.

דוד אמסלם: אני אסביר: בגדול, הרי ממילא - -

זאב בנימין בגין: לא בטוח.

<שמעון בויקו: יש רגולטור שעוצר את זה.

דוד אמסלם: שמעון, אני אגיד כזה דבר: - -

<שמעון בויקו: - - - אני קיבלתי הסמכה לפני ארבעה חודשים.

דוד אמסלם: רק שניה, אני רוצה להסביר לבני בגין: קודם כל, התהליך הזה, הוא בבקרות חבל על הזמן.

דוד אמסלם: הוא נמצא בחלק מההכשרות של אותו פקח, של אותו בקר והוא יכול להחליף אותו אם הוא לא בסדר.

דוד אמסלם: זה דבר שהוא חסר תקדים.

דוד אמסלם: זה בעצם בקר שלו.

דוד אמסלם: דבר שני, ברגע שהוא יחליט שלא, אין ויכוח בגלל שרק הוא איש המקצוע.

דוד אמסלם: הוא לא אומר: חבר'ה, בואו נדבר.

דוד אמסלם: לכן, אני אומר בגדול שצריך לבנות את הצו ככה שנשארת לו זכות הוטו אבל היא זכות וטו רק אם זה לא עובד.

דוד אמסלם: לא מקיימים ישיבה כדי להגיד שזה עובד.

דוד אמסלם: נקיים את הישיבה רק אם זה לא עובד.

דוד אמסלם: זה נשמע לי יותר הגיוני.

דוד אמסלם: מה אתה אומר, חיים?

<חיים תמם: אני חושב שזה לא יהיה נכון לעשות את זה, לוקחים סיכון גדול מדי.

דוד אמסלם: תנמק לי למה.

<חיים תמם: אני אסביר: יש לנו אחריות קודם כל על הדיירים שגרים באותו בניין.

דוד אמסלם: עזוב את כל זה, כל זה אנחנו מבינים.

דוד אמסלם: חיים, אנחנו קצרים בזמן, תעבור לעניין ישר ותגיד לי למה לא?

<חיים תמם: החשש שלי, אני אגיד לך בדיוק: החשש שלי שהבקרים בתחום בטיחות האש בשלב הראשון לא יהיו מספיק טובים ואני אסביר למה: אני, כשאני לוקח מפקח ואני מכשיר, אני קולט אותם מהנדסים והנדסאים, מעביר אותם הכשרה, עושה להם ליווי עם חבר'ה שכבר עבדו 20 שנה כדי להסביר להם איך עושים את זה.

<חיים תמם: כאן לוקחים בחור מהנדס, עם כל הכבוד.

<חיים תמם: הוא עובר קורס שבועיים אצלי ולמחרת הוא הופך להיות בקר בכל בניין כשאצלי זה לא קורה ככה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני יכול לתת לך רעיון אחר שחלק מהאנשים, בשלב הראשון, הרי זה עסק חדש עד שזה ייכנס ללופ.

דוד אמסלם: יכול להיות שאתם תבקשו מהם שבשלב הראשון של השנתיים, שלוש, ארבע הראשונות יועסקו אנשים שרק יצאו מהכיבוי והיה להם ניסיון בנושא הזה 10 שנים.

דוד אמסלם: דרך אגב, הוא כמוך.

<חיים תמם: אנחנו בזמנו הצענו שאנשים שלנו ישבו במכון הבקרה.

<חיים תמם: לקחת את אותו בחור שמתעסק בתל-אביב, שהוא בקי בתחום הזה והוא ישב שם.

דוד אמסלם: אתה יודע מה?

דוד אמסלם: אז אתה משדרג את העניין.

דוד אמסלם: אתה רוצה שכבאי עם מדים יישב שם?

<חיים תמם: כבאי עם מדים או לא עם מדים.

דוד אמסלם: תראה, זה כבאי - -

<חיים תמם: זה לא כבאי.

<חיים תמם: זה מהנדס או הנדסאי שמתעסק בתחום - -

דוד אמסלם: אתה גם יכול להחליט שהוא עובר קורס כבאות לטובת ההכשרה שלו.

דוד אמסלם: אמרתי שהמדינה יכולה להחליט שבשלב הראשוני היא לוקחת קודם כל אנשים מהמקצוע, שעבדו בזה, והם יכשירו את הדור הבא.

דוד אמסלם: זו גם אופציה.

<רוני טיסר: צריך לתקן את החוק.

דוד אמסלם: בסדר, אנחנו נתקן את הכל.

דוד אמסלם: אבל בסוף שמעון, אני אגיד לך שזה לא יכול להימשך ככה.

דוד אמסלם: זה לא יכול להיות שאנחנו בסוף נשאיר את כל התקנות, כל המכונים האלה יקומו רק עד תשע קומות ומעל, ששם אני רואה שהבעיה הרבה יותר חמורה, צריכה להיות בקרה הרבה יותר מורכבת ולשם המדינה הולכת.

דוד אמסלם: שם נשאיר את זה ככה.

דוד אמסלם: מה מפריע לי?

דוד אמסלם: זה לא הכיבוי בכלל בגלל שאתה חסם לכל התהליך.

דוד אמסלם: לא בגללך אלא בגלל שככה הם חושבים.

דוד אמסלם: זאת אומרת, יש עוד 15,16 בדיקות שהם היו עושים אבל היות ואתה החסם אז הם אומרים: רק שניה, המכון כמכון יתעסק רק עד תשע קומות.

דוד אמסלם: מעל – רגיל.

דוד אמסלם: ילך לעירייה והיא לא בודקת אותו היום.

דוד אמסלם: בדיוק הפוך.

דוד אמסלם: המקומות שצריך לבדוק אותם הכי הרבה, אנחנו בגלל הסיפור הזה שלך, לא בודקים אותם בכלל.

דוד אמסלם: לכן, אני מציע לבנות תהליך קצת יותר מסודר.

דוד אמסלם: אני הייתי יושב אתך כמה שעות לדעתי, והיינו מוצאים את הנוסחה שאתה תהיה רגוע ואנחנו בונים תהליך.

דוד אמסלם: לדעתי.

דוד אמסלם: מה אתם אומרים?

<מירי כהן: שאתה לא יודע כמה שעות ישבנו.

דוד אמסלם: יכול להיות שדיברתם על דברים אחרים.

דוד אמסלם: אתם יודעים מה?

דוד אמסלם: בואו נעשה דבר כזה - -

<מירי כהן: היושב ראש, יש פה רפורמה משנת 2014 שמנסים לקדם, שכל גורם שיכול לא לעזור לקדם אותה עושה את זה.

דוד אמסלם: מירי ברשותך, אני רוצה לחזור לשמעון.

דוד אמסלם: תקשיבו מה אני מציע: היות ואני אצטרך לקיים עוד דיון על הנושא הזה - -

יעקב אשר: - - -

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה להגיד כזה דבר: אל תוציאי אוויר סתם בגלל שאני אומר לך דוגרי שהתהליך לא בנוי נכון.

דוד אמסלם: אני לא בונה תהליכים מהסוג הזה, אנחנו גם לא בונים תהליכים כדי לצאת לידי חובה ולהגיד שעשינו רפורמה.

<מירי כהן: זה לא לידי חובה.

דוד אמסלם: אני אומר לך שמהניסיון שלי, בכל מה שעברתי בחיים שלי בתחום המוניציפאלי, לשם לא הייתי הולך.

דוד אמסלם: אני חוזר על עצמי ובאחריות.

דוד אמסלם: אז לכן מה שאני מציע, וההקראה פה היא המון זמן ויש לנו עוד 12 דקות.

דוד אמסלם: אני אמשיך לשמוע את שמעון, אני אקיים דיון נוסף ועד אז אני אעשה פגישה אתך, אתכם, עם מי שתחליטו והממשלה אחרי זה תדבר אתך, ועם חיים וגם יעקב.

דוד אמסלם: נעשה את הדיון, ויכול להיות, אני מאמין שעם הגיון נביא את זה למקום יותר טוב.

דוד אמסלם: אני רק מבקש שלדיון אל תגיעו נעולים.

דוד אמסלם: לפעמים בן אדם מחליט משהו ואני צריך ארבעה חודשים רק להוריד אותו מהרעיון.

דוד אמסלם: עזבו, בואו נחשוב קדימה, נראה מה טוב לעם ישראל גם אם התעקשנו על משהו ואנחנו חושבים שלא, לא נמשיך להתעקש כי מה יגידו.

דוד אמסלם: עזבו, אנחנו צריכים להביא את זה למקום יותר טוב לדעתי אז בואו נבוא פתוחים ואני מבטיח לכם שנמצא פתרון.

<מירי כהן: היושב ראש, אני מקבלת את מה שאתה אומר.

<מירי כהן: אני רוצה רק ששני נתונים יהיו מול עיניך: 1.

<מירי כהן: כבר שלוש פעמים דחינו את צו התחולה של מכוני הבקרה כשמבחינתנו כרגע הדבר האחרון שחסר זה התקנות האלה.

דוד אמסלם: הבנתי.

<חיים תמם: אדוני היושב ראש, אם הנושאים האחרים מאוד קריטיים, אז אולי נכון כמו שהצעת מלכתחילה - -

דוד אמסלם: אתה פתחת את הדיון.

דוד אמסלם: אני לא רוצה.

<חיים תמם: - - -

דוד אמסלם: חיים, אני מבין, אתה פתחת את הדיון.

דוד אמסלם: לכן אני אומר כזה דבר: מצד אחד, אני מתחבר למה שמירי אומרת.

דוד אמסלם: אני עשיתי את הדיון הזה עכשיו, בפגרה, בגלל שמעון וכמוהו.

דוד אמסלם: יש אנשים שמתארגנים וזה לא הגיוני שאנחנו משאירים אותם באוויר ככה.

דוד אמסלם: את כל הדיון הזה אנחנו נסיים בשבועיים, שלושה הקרובים, עד סוף החודש הזה, ואז אני אכנס את הוועדה.

דוד אמסלם: אם אני אבין שחיים מתעקש והוא לא מתעקש נכון אז שתי אופציות יש: או שאני הולך לשר שלו ומבקש שיקבל את ההכרעה כי זה לא הגיוני או שאנחנו מביאים את התקנות בלי להתחשב בהם, או שאנחנו מסכימים לדעתו ואתם, אם נחליט הפוך, ניישר את הקו הזה.

דוד אמסלם: אבל כרגע התהליך בוודאות לא נכון.

דוד אמסלם: זה ממש לא נכון.

דוד אמסלם: כבר הוא מתחיל להבין בדו-שיח שמשהו לא בסדר, הוא אומר תחריג אותי ותשאיר אותם.

דוד אמסלם: אז אנחנו צריכים להביא את זה למקום יותר טוב.

דוד אמסלם: בעזרת השם, חודש מהיום גמרנו את התהליך לכאן או לכאן אבל גמרו.

דוד אמסלם: אני לא מתכוון למשוך את זה עוד ארבעה חודשים, אנחנו ננהל את זה עדין בפגרה.

דוד אמסלם: בסדר?

דוד אמסלם: שמעון בבקשה.

<שמעון בויקו: רציתי רק להסביר לכם איך אנחנו פועלים.

<שמעון בויקו: דיברו פה על זה שפתחו מכוני בקרה.

<שמעון בויקו: מכון בקרה עובד, רק אין לו הזמנות.

<שמעון בויקו: זאת אומרת, אני חייב להעסיק לפי החוק, לפי דרישות הרגולטור, אני מעסיק תשעה אנשים.

<שמעון בויקו: אני משלם להם משכורת.

<שמעון בויקו: אני לא יכול להוריד אחד, אני לא יכול להוסיף אחד, אלה דרישות הרגולטור.

<שמעון בויקו: אנחנו נמשיך פה ולזכותם של מינהל התכנון אני חייב להגיד שגם ההתחלה היתה על בניינים של 29 מטר.

<שמעון בויקו: זה לא שהם עכשיו באים עם המצאה, ממש לא.

<שמעון בויקו: לזכותם ייאמר שהם דיברו על זה מהתחלה.

<שמעון בויקו: זאת אומרת, אנחנו כמכוני בקרה הלכנו לכיוון של הסמכה, הלכנו לכיוון של הוצאות - -

דוד אמסלם: ברור.

דוד אמסלם: הנחת העבודה שלך זה 29 מטר.

<שמעון בויקו: יחד עם זאת, אם העסק הזה יימשך, אנחנו פשוט נפשוט רגל.

<שמעון בויקו: אנחנו לא יכולים יותר לשבת - -

דוד אמסלם: שמעון, ברור.

דוד אמסלם: אמרתי שאנחנו רוצים ללכת לשני דברים: א.

דוד אמסלם: בעזרת השם תוך חודש ימים נגמור את זה לכאן או לכאן, חודש ושבוע אבל זה טווח הזמן.

דוד אמסלם: אנחנו לא נחכה עד שהכנסת תחזור.

זאב בנימין בגין: דודי, הוא לא מתחיל בשניים, הוא מתחיל בתשעה.

דוד אמסלם: עכשיו, הסיפור הכלכלי הוא קריטי בלי קשר לכלום.

דוד אמסלם: איך אני תמיד אומר, שמעון?

דוד אמסלם: אתה לא גמילות חסדים.

דוד אמסלם: אתה מקסימום ביום כיפור שם כמה לירות בבית הכנסת.

דוד אמסלם: אתה עסק שאמור להרוויח כסף, וכל עוד לא תרוויח כסף זה לא יקרה.

דוד אמסלם: לכן, בוודאי שאנחנו צריכים שגם אתם תרוויחו, כמובן את הרווח הנורמלי, לא רווח מופרז אבל לשם אנחנו מושכים.

דוד אמסלם: אז כל הדיון ילך לשם, בגדול, שלמכון יהיה זכות קיום כלכלית אחרת הוא לא יקרה, והמדינה תקבל את השירותים שלה, יותר טובים מאשר היום שהיא נותנת לאזרח, קונה הדירה וגם לקבלנים.

דוד אמסלם: זה הפרמטרים שאבחן אותם.

דוד אמסלם: מי עוד רצה?

דוד אמסלם: יש לנו עוד שבע דקות, אני חייב לסיים ב-12:00.

<אתי פלר: אני מנכ"ל הרשות הלאומית להסמכת מעבדות.

<אתי פלר: תמונת מצב קצרה: היום יש שלושה מכוני בקרה מוסמכים, שניים בתהליך, אחד מהם המבדק נעשה ממש בשעות אלו ועוד ארבעה שיושבים על הגדר ומחכים לתוצאות הדיון הזה כדי להחליט אם כן או לא.

<אתי פלר: בסך הכל תשעה ארגונים מאוד רציניים, שעברו את כל הקורסים כולל קורסים של כיבוי והצלה ופיקוד העורף ומביעים נכונות להקים עסקים בישראל.

<אתי פלר: ההסמכה היא לשנתיים בלבד.

<אתי פלר: זאת אומרת, כבוד היושב ראש, אם ארגון מאיזו שהיא סיבה לא נותן מענה לדרישות ההסמכה, נשללת ההסמכה בהתאם לכללים הציבוריים, מותר להם שימוע אבל בעיקרון, זה לא תעודת מקצוע לכל החיים.

<אתי פלר: זה חשוב להבין, שהבקרה מאוד הדוקה.

דוד אמסלם: תודה.

<דוד וינברג: אני ממשרד הבריאות.

<דוד וינברג: רק להזכיר – משרד הבריאות לא עוסק באישור של תכניות - -

דוד אמסלם: זה אתה עם המים האפורים שהיית אצלי?

<דוד וינברג: כן.

<דוד וינברג: אנחנו לא עוסקים במבני מגורים ואנחנו לא בשלב הראשון של הפעלת מכוני הבקרה.

<דוד וינברג: לגבי הליך קידום התקנות האלה - אני רוצה להזכיר שעדין לא נעשו אתנו תיאומים ויש לנו לא מעט נושאים כאן שהובטח שהם יקודמו - -

דוד אמסלם: במגורים?

<דוד וינברג: לא במגורים.

<דוד וינברג: אני אומר - -

דוד אמסלם: כרגע, אני מבין שיש החרגה לגבי עסקים.

<דוד וינברג: לא, זה רק מגורים היום והסברתי.

דוד אמסלם: אתה מדבר אתי על השלב הבא.

<דוד וינברג: כן.

דוד אמסלם: אז דבר אתי בשלב הבא.

<דוד וינברג: לא, התקנות יאושרו בשלב הזה.

דוד אמסלם: כרגע התקנות מדברות על מגורים בלבד.

<דוד וינברג: לא, לא, הן מדברות על הכל.

דוד אמסלם: אלא אם למשרד הבריאות יש מה לומר לגבי מגורים.

<דוד וינברג: - - - המכונים רק למבני מגורים אבל התקנות הן גם לשלב הבא.

<קריאה: עכשיו אנחנו מדברים רק על האגרות.

דוד אמסלם: אני אחלק את זה לשני חלקים: אנחנו דנים כרגע על המגורים.

דוד אמסלם: זה שהם בונים פלטפורמה ושרוצים להרחיב אותה, אין בעיה אבל אני מניח שירצו להרחיב אותה אז תבואו לפה עוד פעם.

<דוד וינברג: אנחנו דנים בתקנות.

<סטפן אבו חדרה: אנחנו דנים באגרות.

<דוד וינברג: באגרות אין לנו הערות.

דוד אמסלם: אנחנו דנים בתקנות כשמדובר כרגע על מגורים.

דוד אמסלם: הפריסקופ שלי עולה מול הנושא.

דוד אמסלם: אני לא סתם דן בתקנות.

דוד אמסלם: יכול להיות שהתקנות האלה גם תופסות בניית אניות.

דוד אמסלם: אנחנו לא שם.

<דוד וינברג: האגרות הן לכל המבנים.

<דרור לוינגר: האגרות הן למגורים בלבד.

דוד אמסלם: אני יודע לבנות תקנות מול נושא.

דוד אמסלם: כרגע, בראש שלי, אני יודע שזה מגורים אז לכן שום דבר לא עולה לי בראש חוץ ממגורים.

דוד אמסלם: אם אתם תרצו להרחיב את זה לעסקים, אז נדבר על עסקים.

<רוני טיסר: - - -

<קריאה: אבל הנוסח הכללי לא מאושר על ידי הוועדה.

דוד אמסלם: הנוסח מאושר פה בוועדה לפי הנושא.

<רוני טיסר: אני אבהיר: התקנות הן סט כללי.

<רוני טיסר: הסמכות של הוועדה היא - -

דוד אמסלם: סט שמתייחס למה?

דוד אמסלם: לכל הבניינים?

<רוני טיסר: לכל הבניינים.

<רוני טיסר: האגרות שנקבעו, שיעורי האגרות הן רק לעניין בנייני מגורים.

<רוני טיסר: כשזה הובא בפנינו אנחנו שאלנו האם הנוסח שאנחנו רואים הוא נוסח שהוא מוסכם, הוא סופי?

<רוני טיסר: אמרו לנו: יהיו תיקוני נוסח פה ושם אבל הנוסח הוא נוסח מוסכם.

<דרור לוינגר: אני רוצה להבהיר שהנוסח של התקנות נמצא עדין בעבודה ובתיאום.

דוד אמסלם: היות ובעצם אם לא יהיו אגרות אז סביר להניח שהמכון לא יעבוד חינם, אז לא יהיה אבל אני מציע כזה דבר, ואני שומע את ההערה: אם אתם חושבים להרחיב את זה אז כדאי שתשבו אתם על הנושא של התקנות.

דוד אמסלם: אחרת נצטרך לשנות עוד פעם את התקנות.

<דרור לוינגר: לא, יש לנו תשובות ואנחנו נמצאים אתם בתיאום.

דוד אמסלם: רק תקשיב לי, אני לא צריך הערה.

דוד אמסלם: שמעתי אותו ובוא נתקדם.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בגלל שהדיון הבא, אני לא רוצה שיהיה על התקנות.

דוד אמסלם: יהיה רק על האגרות.

דוד אמסלם: נניח שתרצו להכניס את הנושא הזה של עסקים, שכרגע זה לא מעניין את אביגדור ואת מירי, הם עוסקים בבנייה.

<מירי כהן: מעניין אבל אנחנו הולכים צעד צעד.

דוד אמסלם: סמוך עלי.

דוד אמסלם: הם קמים בבוקר – בנייה.

דוד אמסלם: אבל אתם תרצו להרחיב את זה לעסקים, אז אם זה לא יהיה מוסדר בתקנות הכלליות אז נצטרך לדון עוד פעם על כל התקנות.

דוד אמסלם: אז לכן אני אומר: שבו אתם, בדרך - -

<דרור לוינגר: אנחנו יושבים אתם.

דוד אמסלם: - - תדברו אתם על התקנות.

דוד אמסלם: כדאי שנסדיר את כל סוגיית התקנות שתהיה ברורה, ומה שיישאר בדיון הבא, אם יהיה בעוד 20 שנה, אם תרצו להכניס את העסקים זה רק על התעריף.

<דרור לוינגר: אנחנו יושבים עם כולם.

<דרור לוינגר: ברור שיש מחלוקות מטבע הדברים.

<סטפן אבו חדרה: אדוני היושב ראש, אני רוצה לחדד משהו לגבי ההסכמה שתהיה או לא תהיה, אני רוצה להבהיר נקודה אחת: המכונים - -

זאב בנימין בגין: יש לי קבוצה למטה.

זאב בנימין בגין: ..

דוד אמסלם: אני לא מצביע אז אם אתה ממהר, משוחרר לעבודות מה שנקרא.

<סטפן אבו חדרה: - - מכוני הבקרה צריכים גם אופק כלכלי.

<סטפן אבו חדרה: כמו שנאמר פה, השקיעו מיליונים, השקיעו הרבה כסף להקים את המכונים האלה.

<סטפן אבו חדרה: לגבי שנתיים או שנה או פחות, כבר יש הסכמה בינינו לבין הכבאות שתוך שנה נשב עוד פעם ונדבר על המעל 29 מטר.

<סטפן אבו חדרה: אני רוצה לחדד משהו שאמרתי קודם - -

דוד אמסלם: אתה שמעת את הסיכום שלי?

<סטפן אבו חדרה: לא, כי שנתיים - -

דוד אמסלם: אני מנסה להביא את זה עכשיו.

דוד אמסלם: אתה כבר אומר לי שיש לכם סיכום שנה?

דוד אמסלם: בבקשה.

<רון קולקה: אני מהלשכה המשפטית בכבאות.

<רון קולקה: אני רוצה רק לומר לגבי מה שדוד אמר:

<רון קולקה: צריכים להבין באמת שהדיון פה היום הוא על האגרה של בניינים עד גובה 29 מטר.

<רון קולקה: אין לנו התייחסות לזה, זה עניין של מכוני הבקרה, זה לא רלוונטי לגבינו.

<רון קולקה: חשוב מאוד להבין שהנושא הזה של מעל 29 מטרים, וזה בדיוק מה שחיים הסביר, יש פה עניין מקצועי של סמכות ואחריות - -

דוד אמסלם: רון, רון - -

<רון קולקה: אני מבקש מאדוני יושב הראש, מאחר וכל נושא תחולת העבודה של מכוני הבקרה הם בתקנות אחרות, הם באותו סט שרוני דיברה עליו והוא לא בתקנות הספציפיות האלה, אני מבקש שלא להפוך את ההסדר.

<רון קולקה: כמוש אדוני היושב ראש ציין באופן ברור, יש 17 נושאים שונים - -

דוד אמסלם: רון, הבנתי.

דוד אמסלם: אני מתכוון להיכנס לנושא, ואם אנחנו נצטרך לתקן תקנות אחרות אנחנו נתקן אותן.

דוד אמסלם: אנחנו צריכים להביא את כל הקומפלט וזה בסדר.

דוד אמסלם: אני קם בבוקר, רואה אזרח במדינת ישראל, רואה אותו ואת הבירוקרטיה שקורית במדינת ישראל שלא לצורך הרבה פעמים והמדינה, ייאמר לזכותה, שהיא יזמה את הנושא ולא אני, והיא רוצה לקדם את זה.

דוד אמסלם: זה מה שמעניין אותי.

דוד אמסלם: אם צריך לשנות חוק פה או תקנה שם אז נעשה.

דוד אמסלם: בשביל זה אנחנו באים לפה.

<רון קולקה: אנחנו רואים עין בעין, והכבאות כרגולטור עושה בשנתיים האחרונות מהלכים אדירים לצמצום הרגולציה אבל עדין יש לנו סמכות ואחריות בכל מה שנוגע לחיי אדם וכמו שאדוני ציין, מרבית האירועים, אחרי שנגמרת הבנייה הם אירועי שריפה ולא אירועי תקן.

דוד אמסלם: אבל רון, אתה לא מקדם אותי, עזוב.

דוד אמסלם: רון, לא צריך.

דוד אמסלם: הרי לא באתי היום למדינת ישראל, נחתתי כאן מהירח ושאלתי מה זה שריפה.

דוד אמסלם: אני חי פה, אני יודע הכל אז הסברתי.

דוד אמסלם: אנחנו מבינים את האחריות, מבינים הכל, הכל בסדר.

דוד אמסלם: בסופו של תהליך אנחנו צריכים לבוא עם משהו מאוזן.

דוד אמסלם: לא לשים אגו, לא לשים כסף, האגרות שאתם גובים - לא רוצים או כן רוצים.

דוד אמסלם: אנחנו בסוף, מצד שני, אנחנו לא חסרי אחריות.

דוד אמסלם: אני יודע שבסופו של דבר הקבלן מכר, כולם הלכו, בסוף מי שנשאר זה הכיבוי.

דוד אמסלם: לא חידשת לי כלום.

דוד אמסלם: אם לא הייתי חושב ככה לא היה דיון, לא הייתי מזמין אתכם בכלל לפה בגלל שאם - - - צריך לכבות את השריפה אז עזוב, תלך הביתה, הוא יכבה את השריפה.

דוד אמסלם: אתה עכשיו נתת לי נאום של שתי דקות אבל לא התקדמנו לאף מקום.

<רון קולקה: לא, אני מבקש מאדוני שלא יהפוך את ברירת המחדל.

דוד אמסלם: אנחנו נזמין את חיים, אם תרצה תבוא אתו.

דוד אמסלם: רון, בשמחה, אני אעשה פגישת עבודה לא בוועדה כאן.

דוד אמסלם: כרגע, העסק לא הולך לי נכון.

דוד אמסלם: אני מרגיש שהתהליך לא תפור נכון, והסברתי.

דוד אמסלם: שימו את האגו שנייה בצד, שימו את הכל בצד, בואו נבנה לעם ישראל תהליך נכון שמי שקונה את הדירה יקנה את הדירה ויהיה בטוח שהיא יותר טובה בכל הפרמטרים ושלקבלנים תהיה פחות בירוקרטיה ככה שבסופו של דבר זה גם בא לידי ביטוי במחיר הדירה.

דוד אמסלם: אם הקבלן מתעסק עם הבירוקרטיה ומעסיק אנשים חודשים אז בסוף זה עולה, מישהו משלם את זה וזה תמיד יהיה הדייר.

דוד אמסלם: לשם אני מושך.

דוד אמסלם: רבותי, אני חייב לסיים.

<אסא זהר: רק אם אפשר להזמין לדיון הזה גם את נציג מכוני הבקרה כי הפתרון צריך להיות מיושם על ידיהם.

דוד אמסלם: אני עוד לא שם.

דוד אמסלם: אני בדיון הזה רוצה לעשות משהו פנימי עם הממשלה ועם הכיבוי.

דוד אמסלם: הרי שם הנתק.

דוד אמסלם: עזוב את הסיפור של הבקרה.

דוד אמסלם: המכון, מה שיגידו לו, הוא יעשה.

יעקב אשר: מילה אחת, בקשה קטנה: גם בנושא הסכומים של ההיתרים, תבדקו מחדש עוד פעם אם לא יצא פה מצב, אם לא דנו בזה כי לא הגענו לזה, שהקטנים יותר מממנים את הגדולים יותר.

דוד אמסלם: רבותי, תודה רבה לכולם.

דוד אמסלם: המשך יום טוב.

דוד אמסלם: הישיבה נעולה.