ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 603, 2017-09-07 09:30

אלי אלאלוף: הודיעו שמנכ"ל משרד הבריאות מצטרף, אז ניתן לו עוד זמן.

<ענת כהן שמואל: אבל הוא גם יאחר קצת.

אלי אלאלוף: אז לא.

אלי אלאלוף: אנחנו נתחיל בזמן.

אלי אלאלוף: בוקר טוב.

אלי אלאלוף: היום ה-7.9.2017, כ"ז באלול התשע"ז, והשעה היא 09:35, ואנחנו אמורים לדון בנושא תקנות הרוקחים (תמרוקים), התשע"ז-2017.

אלי אלאלוף: זה נכון שאנחנו לחוצים בזמן ושהחוק ייכנס לתוקפו בסוף החודש.

אלי אלאלוף: מצד שני, יש עוד הרבה מאוד הערות, משאלות ודעות מאוד מקצועיות ואפילו מאוד מגובשות, כך נמסר לי.

אלי אלאלוף: אני יודע שהרבה אנשים ניצלו את הפגרה שלנו לעבודה בנושא הזה.

אלי אלאלוף: העקרונות שהיו לפני הפגרה או בפגישה האחרונה – אני לא מתחייב שזה מה שיהיה היום.

אלי אלאלוף: יכול להיות שיהיו שינויים, אבל נדון בזה, ונעשה הכול כדי שנכין את התקנות לחוק כדי שייכנס לתוקפו בזמן שנקבע לו.

אלי אלאלוף: זאת אומרת, שאחרי היום נעשה פגישה גם ביום חמישי בעוד שבוע.

אלי אלאלוף: אנחנו ודאי נצטרך לעשות את הישיבה הנוספת.

אלי אלאלוף: תבינו שאני יודע שהרוחות חמות בהתאם למזג האוויר אבל גם בהתאם להערות שיהיו למשרדים השונים.

אלי אלאלוף: אם יש לכם הערות כלליות – תגידו, ואם לא – אנחנו ניכנס ישר לדיון.

אלי אלאלוף: בבקשה, גברת לוקסנבורג ממשרד הבריאות.

<אסנת לוקסנבורג: אני אסנת לוקסנבורג ממשרד הבריאות.

<אסנת לוקסנבורג: ברשותך, אגיד כמה דברים, והמנכ"ל שלנו ירחיב בהמשך.

<אסנת לוקסנבורג: אנחנו, בתקופה שבין הישירה האחרונה לבין המפגש היום, ניסינו להתקדם גם בכול הנושאים שהיו במחלוקת והיו מעל השולחן וגם לברר כל מיני הערות שקיבלנו.

<אסנת לוקסנבורג: כשיצאנו לדרך, אנחנו יצאנו עם מודל שידענו שהוא יכול, מבחינתנו, להחליף את המודל הקיים היום.

<אסנת לוקסנבורג: זאת אומרת, היום, אנחנו נמצאים באיזה שהוא מצב איזון שהמערכת יודעת לחיות אתו.

<אסנת לוקסנבורג: ראינו מודל שפועל באירופה, וניהלנו את הסיכונים לגבי מדינת ישראל, והגענו עם איזה שהוא מודל שחשבנו שהוא יכול להחליף את המודל הישראלי.

<אסנת לוקסנבורג: יחד עם זאת, בתקופה האחרונה צצו הרבה מאוד בקשות לשינויים במודל הזה, להשגות על דברים שקורים באירופה שלא יכולים להתקיים פה; רק בשבוע האחרון קיבלנו פנייה גם מהאמריקאים וגם מהאירופאים לפתוח אתם בדיונים על המודל הזה.

<אסנת לוקסנבורג: קיבלנו פניות ממשרדי ממשלה נוספים, שרוצים לברר אתנו כל מיני סוגיות.

<אסנת לוקסנבורג: קיבלנו מהתעשיינים.

אלי אלאלוף: על איזה מודל הם מבקשים לברר?

<אסנת לוקסנבורג: בעצם, מבחינתנו, היום, ועשינו גם כמובן את הדיונים במשרד, צריכים לבחון את כל הנקודות, כי באמת אנחנו רוצים להביא מודל שיעבוד פה.

<אסנת לוקסנבורג: אני לא רוצה להתקדם עם איזה שהוא מודל שעכשיו התעשיינים אומרים שהם לא יכולים לעבוד לפיו, היצואנים אומרים שהם לא יכולים לעבוד לפיו והאירופאים, שיש גם בינם לבין עצמם – יש לנו דעות סותרות בין מה שאנחנו מקבלים בין פונקציה אחת באיחוד האירופי לרשויות אירופאיות אחרות.

<אסנת לוקסנבורג: יש היום סוגיות מאוד-מאוד עקרוניות שאנחנו רוצים לברר, לפני שאנחנו מתקדמים הלאה.

אלי אלאלוף: אז תיקחו את כל האחריות עליכם, תמשכו את התקנות, וגמרנו.

אלי אלאלוף: חבל שנבזבז את הזמן.

<קריאה: נכון, נכון.

אלי אלאלוף: לא, לא.

אלי אלאלוף: אל תעזרו לי.

אלי אלאלוף: אני לא מבקש עזרה.

אלי אלאלוף: אני רוצה שיהיה ברור, גם אם המנכ"ל עוד לא בא - - -

<אסנת לוקסנבורג: המנכ"ל יגיע.

אלי אלאלוף: שמתם לב שבינתיים יש רק חבר כנסת אחד, 'אהבל', שנמצא בכנסת.

<ענת מימון: יש עוד אחת.

אלי אלאלוף: הנה, עוד אחת.

אלי אלאלוף: היא הבטיחה לי אתמול, אבל לא ראיתי אותה בהתחלה.

אלי אלאלוף: תודה על כך שאני לא ה'אהבל' היחיד.

<אסנת לוקסנבורג: מה זאת אומרת?

אלי אלאלוף: - - והחוק הישן ימשיך לפעול.

<אסנת לוקסנבורג: אוקיי.

אלי אלאלוף: אני מכיר הרבה גופים שמאוד ישמחו, אבל תעשו את זה, כי אי-אפשר – אתם כל הזמן ביניכם - - - אדוני המנכ"ל, שלום.

סימן טוב: אני מצטער על האיחור.

סימן טוב: דרום-קוריאה מוטרדת יותר מזה שהיא לא במדינות המוכרות מאשר מצפון-קוריאה.

סימן טוב: ..

<אסנת לוקסנבורג: אוקיי.

אלי אלאלוף: זה המצב הנוכחי.

אלי אלאלוף: אני מציע שבאמת תעשו את זה – תמשכו את התקנות.

אלי אלאלוף: אני בטוח שיש לי מה לעשות בעוד שעה.

אלי אלאלוף: תחליטו.

סימן טוב: בסדר גמור.

סימן טוב: נתייעץ עם השר כמובן.

אלי אלאלוף: אנחנו נעשה הפסקה בת רבע שעה.

סימן טוב: בסדר גמור.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: הישיבה שהפסקנו – אני מתנצל על אורך ההפסקה, שבלאו הכי לא הביא לפתרון העניין הזה.

אלי אלאלוף: אני מבקש ממשרד הבריאות להחליט מה עושים.

אלי אלאלוף: אני מבקש מהמנכ"ל להודיע מהי החלטתו והחלטת המשרד.

אלי אלאלוף: חבר'ה, איזה מתח.

אלי אלאלוף: לפחות הקפה היה בסדר?

<קריאה: זו הפרנסה של אנשים.

אלי אלאלוף: לפחות השתייה הייתה טובה?

אלי אלאלוף: אדוני המנכ"ל, רשות הדיבור נתונה לך.

סימן טוב: כולנו מבינים שאנחנו צריכים עוד זמן.

סימן טוב: אנחנו צריכים לקחת איזה שהוא פסק זמן מהתהליך.

סימן טוב: אני אומר איך אני רואה את זה במאקרו של התהליך.

סימן טוב: היום, מדינת ישראל עובדת בדרך מסוימת בכול עולם יבוא התמרוקים, והדרך הזאת עובדת, כי, מצד אחד – אנחנו מקבלים הרבה מאוד ביטחון בזה שדברים לא טובים לא זולגים לשוק, ומצד שני – מבחינת השוק יש תהליך ביורוקרטי מסורבל, יש הרבה מאוד זמן שעובר, יש לזה עלויות, ויש מספר מצומצם של מוצרים, וזה לא טוב.

סימן טוב: לכן אנחנו רצינו לעשות רפורמה שתעביר אותנו לשיווי משקל אחר ותאמר: אנחנו עוברים לנוטיפיקציה; כל אחד יוכל להביא כל מוצר לארץ, ובלבד שהוא יעמוד בתנאים מסוימים.

סימן טוב: האחריות עוברת מאתנו אל ה-responsible person, אל היבואנים, והם צריכים שיהיו להם את הכלים לקחת את האחריות הזאת מלראות שבאמת תנאי הייצור נאותים, דרך זה שהם מכירים את שרשרת האספקה, ויש להם את תיק המוצר, כדי שאם, חס וחלילה, יקרה משהו, אנחנו נדע להבין מה השתבש, כי בסוף דברים משתבשים – עיין ערך מה שקרה עם הסלמונלה השבוע.

סימן טוב: ידענו לזהות בדיוק באיזה אחד מהלולים הייתה הדבקה, לאיזה בית-אריזה זה הגיע ומה הן החנויות שהגיעו אליהן.

סימן טוב: היה לי מספיק ביטחון לדעת מה קורה ולא למשוך עכשיו פי שלושה ביצים ממה שחששתי, כי ידעתי מה קורה.

סימן טוב: זה היה לול מסוים באזור מסוים בארץ, והיינו בבית-אריזה מסוים, וידענו לסמוך על הדברים האלה.

סימן טוב: אני חייב את מידת הביטחון גם בדברים האלה.

סימן טוב: נוצר מצב שאנחנו מתקשים לעשות את הקפיצה הזאת בין המצב הקיים, שהוא שיווי משקל אבל הוא שיווי משקל לא טוב, לבין המצב העתידי שאליו אנחנו רוצים להגיע.

סימן טוב: שמענו מפה הרבה מאוד.

סימן טוב: אנחנו מרגישים שאנחנו יודעים הכול באירופה – איך עובדת שם הרגולציה, איך עובד הייבוא ואיך עובד הייצוא – אבל אנחנו שומעים פה הרבה טענות שאולי יש איזה שהוא פער בין מה שקורה לבין הרגולציה לבין מה שנוהג בפועל.

סימן טוב: אנחנו תמיד מוכנים לחזור וללמוד אם אנחנו לא יודעים מספיק, ולכן אנחנו נוציא בימים הקרובים משלחת מסודרת של כל משרדי הממשלה הרלוונטיים – בריאות, כלכלה, אוצר ומשפטים – כדי לראות מה קורה גם ברמת הרגולציה וגם ברמת הבפועל.

סימן טוב: אנחנו צריכים את פסק הזמן הזה, כדי ללמוד ולהרגיש שאנחנו עושים את הדברים הנכונים ברמת השוק, ברמת היצרנים וגם ברמת היבואנים ויוקר המחיה וכל הערכים שחשובים לכולנו ושמירה על בריאות הציבור.

סימן טוב: אני אומר את זה לאורך כל הזמן; רמת הסיכונים, שאני אקח על בריאות הציבור, היא מה שאני מרגיש שאנחנו יכולים לעמוד מאחוריו.

סימן טוב: אנחנו לוקחים הרבה מאוד סיכונים, אבל יש גבול שלא נעבור.

סימן טוב: אלה, בסוף, הקווים שמנחים אותנו – האיזון בין שני הדברים.

סימן טוב: אם אני מוותר, בעצם, על השליטה שלי על מה שנכנס לשוק והכול נכנס בלעדי, אני צריך לראות שיש מישהו שלוקח את האחריות הזאת ושיש לו את הלכים לבצע אותה.

סימן טוב: באופן פרקטי, כדי שבמצב הביניים אנחנו בכל זאת נייצר איזו שהיא שורת הקלות, אנחנו חושבים עכשיו על שורה של הקלות גם עם משרד האוצר וגם עם משרד הכלכלה.

סימן טוב: אנחנו כבר יכולים לומר פה התחייבות שלנו, של שר הבריאות, של משרד הבריאות, וגם, אני מניח, בתיאום עם עמיתיי במשרדי הממשלה האחרים: נקצר, ככל הניתן, את משך תקופת האישור ליבוא מקביל, וזה יהיה לכל היותר על 96 שעות.

סימן טוב: אני אומר לכם שאנחנו גם נעשה את זה בפחות, אבל זו ההתחייבות שאנחנו לוקחים על עצמנו – לעשות את זה ב-96 שעות.

סימן טוב: יש סיכומים בין המשרדים על יבוא אישי, ואנחנו נחשוב על הקלות נוספות.

סימן טוב: בתקופת הביניים הזאת שנוצרה אנחנו צריכים באמת גם לחזור ליועץ המשפטי לממשלה ולראות איך אנחנו נוהגים בתקופת הביניים, כדי לחזור גם אליכם ולומר לכם איך אנחנו פועלים.

סימן טוב: למרות המורכבות שיש פה, בסוף יש רצון של כולם להגיע ולייצר רפורמה שמצד אחד באמת תפתח את השוק, תהיה יותר טובה, תהיה יותר קלה ותשנה את המציאות שבה אנחנו חיים, שהיא מציאות עמוסת ביורוקרטיה, למציאות הרבה יותר קלה, תוך שמירה על העקרונות של בריאות הציבור.

סימן טוב: אני בטוח שעם כל המורכבות, מכיון שלכולנו יש את אותן מטרות, גם אם אלה דגשים שונים, אנחנו בסוף נצליח להגיע להסכמה.

אלי אלאלוף: טוב.

אלי אלאלוף: מסקנה?

סימן טוב: אנחנו צריכים את ההשהיה הזאת.

סימן טוב: אני לא רוצה ככה.

סימן טוב: ..

אלי אלאלוף: ההשהיה – מה זה אומר?

אלי אלאלוף: זה אומר שאנחנו מבקשים מאתנו, פורמלית, לא להמשיך לדון.

סימן טוב: נכון.

אלי אלאלוף: לא להמשיך לדון – זה אומר שאתם מושכים את התקנות.

סימן טוב: יתכן שזו המשמעות הטכנית של זה.

סימן טוב: בסדר.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: זה דורש הודעה שלכם.

סימן טוב: אוקיי.

אלי אלאלוף: אז אתם מושכים את התקנות?

סימן טוב: אנחנו מושכים את התקנות.

אלי אלאלוף: חבר'ה, כל מי שמוחא כפיים עלול להיות בחוץ בעוד דקה.

אלי אלאלוף: פורמלית, משרד הבריאות משך את התקנות.

אלי אלאלוף: אני מברך על אומץ הלב לעשות את זה, למרות שאני חושב שהיינו יכולים לתקן אותן תוך כדי קריאתן ותוך כדי דיון יחד עם כל השותפים לקידום החוק, כי החוק הזה מאוד חשוב.

סימן טוב: אני מסכים.

אלי אלאלוף: הוא מבטא את ההתמודדות האמתית עם יוקר המחיה.

אלי אלאלוף: ביוקר המחיה יש עוד הרבה מרכיבים, אבל במרכיבים של תמרוקים בסיסיים, שהם גם שומרים על בריאות הציבור – לא לשכוח שבריאות הציבור היא לא רק מרכיב כזה או אחר אלא זה גם מי שמסוגל לקנות את משחת השיניים, ויש כאלה שהיום לא מסוגלים לקנות משחת שיניים, אלא אם ייסעו לשוויץ.

אלי אלאלוף: יש אוכלוסייה שלא נהנית משימוש במוצרים ובתמרוקים, מפני שיוקר המחיה לא מאפשר להם לקנות את זה.

אלי אלאלוף: צריכים להבין את זה.

אלי אלאלוף: אתם צריכים להיות בדילמה הזאת בין הדרישות שמייקרות את היבוא והיצוא לבין המצב שבכלל הידרדרות בריאותית מהיגיינה ירודה נובעת מיוקר המחיה.

אלי אלאלוף: צריך שיהיה ברור, ואתם צריכים להבין את זה: אי-אפשר לקחת רק זווית אחת או פינה אחת מהמקל שלפעמים הוא משולש ולחיות עם זה.

אלי אלאלוף: אם לא תהיה לי האמת האבסולוטית שלי בנקודה א', אני לא מתייחס לשאר הנקודות.

אלי אלאלוף: חברים, אנשים לא קונים משחת שיניים, אנשים לא משתמשים מספיק בסבון, ואנשים לא יכולים להשיג את זה בצורה קלה.

אלי אלאלוף: מצד שני, אני לא אוהב את הייבוא הצבעוני, ולא אגיד שם של אף מדינה כדי לא לפגוע בה, אבל לפחות אנשים יכולים להשיג.

אלי אלאלוף: כשאתם נכנסים לבית שמתקשה לתפקד, אחרי הלחם זה גם חומרי הניקיון האישיים.

אלי אלאלוף: פה אתם מעלים דרישות שהשוויצרים לא מעלים ושהאינדיאנים לא מעלים, ולא כולם מתים מסבון או ממשחת שיניים.

סימן טוב: לא תהיה אף דרישה שלנו שהשוויצרים לא מעלים.

אלי אלאלוף: בבקשה.

אלי אלאלוף: זה – האינטרנט ייתן לך.

סימן טוב: אני לא יודע לגבי האינדיאנים.

אלי אלאלוף: אני רק רוצה שתבינו, ידידי, ואנחנו הרבה ימים והרבה שנים ביחד.

אלי אלאלוף: תיקחו בחשבון את המרכיב הזה שהוא לא רק באמצעות בדיקות מעבדה כאלה או אחרות.

אלי אלאלוף: אני אומר את זה מפני שאני מכיר בתים אחרים.

אלי אלאלוף: אגיד לכם את האמת: פעם אני לא קניתי משחת שיניים, והמזל שלי הוא שאחר כך היה לי במה לתקן מה שלא יכולתי לטפל בו בזמן הילדות שלי.

אלי אלאלוף: אבל תבדוק.

אלי אלאלוף: תבינו את זה.

אלי אלאלוף: תסתכלו על המערכת.

אלי אלאלוף: אנחנו משרתים מדינה ולא רק משרד אחד.

אלי אלאלוף: אם לא תצליחו לעשות את כל הנדרש כדי שנוכל להעביר את התקנות המתוקנות, יש השלכות משפטיות על החוק.

מירב בן ארי: על החוק.

מירב בן ארי: החוק אמור להיכנס - -

אלי אלאלוף: כן, הוא אמור להיכנס בסוף החודש.

מירב בן ארי: - - בסוף החודש.

אלי אלאלוף: לכן, אם לא נוכל לעשות את זה, זה דורש חקיקה ותיקוני חקיקה למיניהם.

מירב בן ארי: כן.

אלי אלאלוף: אני מבקש מהיועצת המשפטית שלנו לעשות, ואחר כך אם תרצו להביע עמדה כזו או אחרת בקיצור – אני אסכים.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<ענת מימון: אני רוצה להעיר שבמצב שנוצר מתעוררות שאלות משפטיות ומתעוררים גם קשיים משפטיים, כי, למעשה, הכנסת, במסגרת חוק התכנית הכלכלית תיקנה את פקודת הרוקחים, והחל מסוף ספטמבר החוק הזה נכנס לתוקף.

<ענת מימון: הוא נכנס לספר החוקים.

<ענת מימון: אדם שפותח את הפקודה רואה את ההסדר החדש.

<ענת מימון: אמנם ההסדר החדש, באמת מרביתו הפנה לתקנות, והתקנות הן אלה שיוצרות את פרטי הפרטים של ההסדר, אבל החוק עדיין עומד בתוקף, ולכן צריך יהיה לראות – כמו שנאמר, הממשלה, משרד המשפטים, היועץ המשפטי לממשלה – איך מבחינה משפטית אנחנו באמת מאפשרים לנהוג לפי ההסדר הישן על אף שיש חוק שנכנס לתוקף.

<ענת מימון: הכנסת אמרה את דברה מבחינת החוק שהיא סברה שצריך יהיה להיכנס לתוקף וגם מבחינת התקנות שצריכות היו להגיע, ונוצר המצב הזה.

<ענת מימון: יחד עם זאת, ברור שיש קושי ליישם את החוק הזה בלי התקנות.

מירב בן ארי: בשבוע הבא - -

אלי אלאלוף: רק רגע.

אלי אלאלוף: תני לה.

מירב בן ארי: - - יש מליאה.

אלי אלאלוף: בסדר.

<ענת מימון: לכן, דרך המלך היא להביא חקיקה, - -

<קריאה: לא, מה פתאום?

<קריאה: - - -

<ענת מימון: - - שקובעת במפורש שכל ההסדר הזה פשוט נדחה ושהתחילה שלו תהיה בעוד כמה חודשים.

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: רק שנייה.

אלי אלאלוף: זו הודעה משפטית מסודרת.

מירב בן ארי: כן.

<ענת מימון: זו דרך המלך.

<ענת מימון: נכון.

<ענת מימון: ב-18 לחודש יש מליאה, ולכן הממשלה צריכה - - -

אלי אלאלוף: אחר כך אני אתייחס לזה.

<ענת מימון: בדיוק.

אלי אלאלוף: תסיימי.

<ענת מימון: אני רק אומרת שבאמת דרך המלך היא להביא חקיקה שדוחה את זה, כך שהמצב המשפטי יהיה ברור לכל אדם, לכל אזרח ולכל מי שעוסק בתחום, כך שיידעו מהו המצב המשפטי שחל עליהם, כי אחרת זה באמת מעורר קשיים.

<ענת מימון: יש מליאה במהלך הפגרה, ואפשר יהיה לקדם הצעה כזו.

<ענת מימון: מבחינת הוועדה, אנחנו - - -

אלי אלאלוף: זו הישיבה היחידה שידועה, ואני לא מאמין שנתכנס במיוחד - - -

מירב בן ארי: זה ב-18 בחודש.

אלי אלאלוף: היחידה שידועה היא ב-18 בחודש, ואני לא מאמין שתהיה התכנסות מיוחדת בשביל לדון.

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: זה בשביל לדחות.

אלי אלאלוף: חבר'ה, מה קורה?

אלי אלאלוף: נגמור משפט שלם.

אלי אלאלוף: יש לנו קונסטלציה שמאפשרת לנו לעשות תיקוני חקיקה ב-18 לחודש.

אלי אלאלוף: זה אפילו לא בטוח.

אלי אלאלוף: צריך שוועדת הכנסת תאשר ויש את כל התהליך הפנימי.

אלי אלאלוף: אבל תדעו שאם אתם רוצים – כל המשרדים – שאנחנו נעשה את התיקונים, המועד הכי קרוב, ובינתיים הוא היחיד, זה ה-18 לחודש, דהיינו עוד עשרה ימים.

מירב בן ארי: סליחה.

מירב בן ארי: אני יכולה לשאול שאלה?

<ענת מימון: הערה אחרונה – הקושי מתחדד לעניין הבשמים והסבונים המוצקים עוד יותר - -

מירב בן ארי: כן, צריך להפריד אותם.

<ענת מימון: - - בגלל המצב המשפטי שחל לגביהם, ולכן, גם אם אין הסכמה לגבי הדחייה, לגביהם בוודאי ובוודאי שצריך - - -

סימן טוב: צריך להפריד.

סימן טוב: אגב, גם הכרזנו פה - - -

מירב בן ארי: אני רוצה לשאול את היושב-ראש והיועצת המשפטית.

מירב בן ארי: כשדיברתי – סליחה, כשהתפרצתי – לא התכוונתי לכך שנביא תיקוני חקיקה, כי נראה לי שזה בלתי-אפשרי.

מירב בן ארי: מה שרק התכוונתי לומר הוא: האם באמצעות כינוס המליאה ניתן יהיה לדחות את החוק בחודש?

מירב בן ארי: זה מה ששאלתי.

אלי אלאלוף: זה המשרדים הרלוונטיים.

מירב בן ארי: בדיוק.

מירב בן ארי: רק אז צריך להביא חוק שידחה.

אלי אלאלוף: בכל מקרה, זה דורש שינוי חקיקה והתערבות בחקיקה, וזה רק במליאה.

מירב בן ארי: כן.

אלי אלאלוף: יש עוד מישהו?

מירב בן ארי: עוד לא סיימתי.

מירב בן ארי: אני רוצה להעיר עוד משהו.

מירב בן ארי: היה כאן עניין שהתקנות שהגיעו – וגם דיברנו על זה במשרד אצלך – לא הגיעו לוועדה בזמן אבל גם לא הגיעו לכל האנשים שרלוונטיות אליהם התקנות.

מירב בן ארי: אדוני היושב-ראש, אתה יודע שכל הזמן היו פה שיחות בין חברי הכנסת לתעשיינים ולוועדה שבכלל לא ראו את התקנות, ואז זה היה לילה לפני, באישון לילה.

מירב בן ארי: זה לא צריך להתנהל ככה.

מירב בן ארי: אם לוקחים את התקנות האלה ומשנים, זה משהו שמשפיע לא רק על התעשייה שמייצאת – כמובן שזה על אלפי ישראלים, אבל בסוף הבן-אדם הראשון שנפגע זה או התעשיין או היבואן או מנהל המפעל.

מירב בן ארי: לכן, אני אומרת שבפעם הבאה שמגיעות התקנות – ותסכים אתי גם היועצת המשפטית כי היא גם אמרה את זה – הן צריכות להגיע בזמן.

מירב בן ארי: אנשים צריכים לשבת פה, והם צריכים לשלוח הערות כמו שצריך, ולא כמו שהתקנות האחרונות האלה הועברו: לא לוועדה, ולא לחברי הכנסת, ואני גם לא ראיתי אותם, ובטח לא לתעשיינים ולכל האנשים שמעורבים בשוק הזה שלא קיבלו את התקנות בכלל ולא הייתה להם הזדמנות להסתכל ולהעיר את ההערות.

אלי אלאלוף: לא הייתי אומר שלא קיבלו את התקנות.

אלי אלאלוף: קיבלו אותן באיחור רב - -

מירב בן ארי: הם לא קיבלו אותן בזמן.

אלי אלאלוף: - -אפילו.

אלי אלאלוף: אני מוכן להוסיף זאת.

אלי אלאלוף: חברת הכנסת שרן השכל, בבקשה.

שרן השכל: הערה ושאלה.

שרן השכל: קודם כול, יושב-ראש הוועדה, אני רוצה באמת להגיד לך תודה לא רק פה מחברי הכנסת אלא אני חושבת שזה גם בשם כל התעשיינים, בעלי מפעלים, אנשים שבאמת פה מרימים את הכלכלה הישראלית לאוזן שלך שהייתה קשובה ולסיוע שלך בכל התהליך הזה.

שרן השכל: אני גם רוצה להגיד תודה רבה למנכ"ל משרד הבריאות וגם כל הכבוד על האומץ.

שרן השכל: אני מכירה הרבה מאוד משרדים ממשלתיים שלא היה להם אומץ לבוא ולומר: רגע, יש פה בעיה – בואו ניקח את זה אחורה ונתקן.

שרן השכל: גם לזה נדרש הרבה מאוד אומץ.

שרן השכל: תודה רבה גם לכם על האוזן הקשובה ועל היכולת לעשות את זה.

סימן טוב: אנחנו צריכים לחזור ליועץ המשפטי לממשלה, כדי שהוא יצטרך לקבל את ההכרעה בנוגע למצב הביניים.

סימן טוב: כמובן שאנחנו נעבוד בתיאום עם הוועדה, כי נוצר איזה שהוא מצב ביניים שהיה ברור לכולנו כבר מזמן שב-1 באוקטובר או ב-29 בספטמבר לא יהיה חוק שלם שמוכן לפעולה.

סימן טוב: אנחנו נצטרך לראות איך אנחנו נתמודד עם זה.

סימן טוב: כמו שאמרתי קודם, אנחנו כן נייצר איזה שהוא מצב בתקופת הביניים, שדומה למצב הקיים, עם הקלות.

סימן טוב: אנחנו כן נקל על היבוא המקביל, ונעשה גם דברים אחרים כדי להקל גם על התעשיינים והיבואנים הרגילים.

סימן טוב: נראה איך אנחנו מקלים על כולם, כדי שבכל זאת כן תהיה בשורה צרכנית גם בתקופת הביניים ושלא נהיה בוואקום מבחינת הציבור.

סימן טוב: אבל יש פה עוד שאלות שצריכות להגיע להכרעת היועץ המשפטי לממשלה.

אלי אלאלוף: אני בטוח שזה לא יהיה שום צעד חד-צדדי.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: אני רק אומר לה באופן יותר חד.

שרן השכל: אני יודעת שלפני כן, לפני הדיונים על החוק הזה, החבר'ה שיושבים כאן לא היו כל כך מאוגדים.

שרן השכל: אני קיבלתי פניות פתאום מפה ופתאום משם.

שרן השכל: עכשיו הם גם קצת יותר מגובשים ומאורגנים יחד.

שרן השכל: באמת בקשה אישית: כל צעד ומהלך – יש את המיילים שלהם ואת השמות שלהם בוועדה – לעשות את זה באמת תוך כדי דיון, פתיחות והבנה גם של הצרכים שלהם.

סימן טוב: ברור.

שרן השכל: זו בקשה אישית.

אלי אלאלוף: אני חושב שזה היופי של הדמוקרטיה שלנו.

שרן השכל: נכון, לחלוטין.

אלי אלאלוף: לא רק נבחרי העם מצביעים – אתם משפיעים.

אלי אלאלוף: חברים, יש עוד מישהו שרוצה לומר דברים?

<נדב שיינברגר: צריך לשים לב שאין הליך ביניים.

אלי אלאלוף: לא, אין הליך.

אלי אלאלוף: בינתיים, אין שום דבר.

<נדב שיינברגר: יש חקיקה שעברה בשלוש קריאות והחוק נכנס לתוקף.

<נדב שיינברגר: אין לנו שום הליך ביניים.

אלי אלאלוף: הוא חבר טוב שלי בכל המובנים, והוא ראש מטה שר האוצר נדב שיינפלד - - -

<קריאה: שיינברגר.

אלי אלאלוף: אלה השמות שאני מסתבך בהם, אבל זה נדב.

אלי אלאלוף: אצלנו כשאתם מדברים על "נדב של כחלון", זה זה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: זה ברור.

אלי אלאלוף: אתה צודק.

אלי אלאלוף: חברת הכנסת מיכל בירן, את רוצה?

מיכל בירן: אין לי - - -

אלי אלאלוף: נציגי המשרדים.

אלי אלאלוף: אנואר, בבקשה תגיד שם ותפקיד.

<אנואר חילף: אני אנואר חילף ממשרד הכלכלה.

<אנואר חילף: אנחנו, בהחלט, בנינו על כך שהתקנות האלה יביאו שיפור במצב.

<אנואר חילף: לצערי הרב, הנוסח, כמו שהוא היום, בכלל לא עוזר לשווקים וגם סוגר חלק מהם, ולדעתי, ההחלטה של משרד הבריאות היא הכי נדרשת במצב הזה.

<אנואר חילף: יחד עם זאת, אנחנו לא שוכחים גם שהמצב הנוכחי לא טוב ושצריך לשנות אותו, ואנחנו נצטרך לבוא ולוודא שתקופת הביניים הזאת לא תהיה ארוכה מדי ושחוזרים לכנסת עם תהליך קצת יותר מגובש ויותר מעמיק כמו שהציע מנכ"ל משרד הבריאות.

<אנואר חילף: מה שצריך להבהיר פה, גם לכל אלה שיושבים בוועדה, הוא שכל הנושאים ש'הדליקו' את כולם, כמו עניין יבוא מותגים פרטיים ממדינות לא מוכרות וכמו נושא בשמים וסבונים מוצקים, הכוונה של משרד הבריאות, כמו שנאמר פה על-ידי המנכ"ל, היא לשמר את המצב הקיים עד שבונים את התקנות האלה מחדש.

אלי אלאלוף: כן, אבל צריך גיבוי משפטי לזה.

<אנואר חילף: בהחלט.

שרן השכל: אנחנו ממתינים של היועץ המשפטי, נכון?

מירב בן ארי: כן, כן.

אלי אלאלוף: זה כבר - - -

<עידו שלמה סופר: אני עידו סופר מאגף התקציבים במשרד האוצר.

<עידו שלמה סופר: רפורמה זו מילה שמשתמשים בה הרבה, והיא נועדה להיות שינוי משמעותי לטובת רווחת הציבור, וזו הייתה המטרה של כלל משרדי הממשלה כאן.

<עידו שלמה סופר: במקרה הזה, דובר גם על הפחתת הנטל הרגולטורי והפחתת יוקר המחיה, כמובן תוך שמירה על בטיחות הציבור.

<עידו שלמה סופר: כמו שאנואר אמר, בנוסח בו התקנות הובאו לוועדה הן לא יכלו לעבור היות והן לא השיגו את המטרה ואין מה לומר "עשינו את הרפורמה" רק כדי לומר "עשינו רפורמה".

<עידו שלמה סופר: יש כמה נקודות ליבה שהוצגו כאן על-ידי משרדי הממשלה, על-ידי נציגי המגזר העסקי וגם על-ידי חברי הכנסת, שמהוות תנאי הכרחי עבור הרפורמה הזאת.

<עידו שלמה סופר: חושבים שהדבר אפשרי, ויש לעשות את זה בהקדם בשיתוף פעולה של כל הצדדים.

<עידו שלמה סופר: כמו שמנכ"ל משרד הבריאות אמר, ראוי שהמשרד יפעל בתקופה הזאת למתן הקלות.

<עידו שלמה סופר: הוא דיבר על יבוא אישי ועל יבוא מקביל, ואני בטוח שגם בנושא היבוא הרשמי והתעשייה המקומית כולל סוגיות הייצוא אפשר לגבש איזו שהיא אמנת שירות לקיצור הזמנים.

<עידו שלמה סופר: אני חושב שזה הדבר הנכון והראוי לעשות.

<עידו שלמה סופר: זהו.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: שי סומך, בבקשה.

<שי גלברג-סומך: אני שי סומך ממשרד המשפטים.

<שי גלברג-סומך: אני חוזר גם על דברים שנאמרו אבל בכל זאת.

<שי גלברג-סומך: דרך המלך היא חקיקה.

<שי גלברג-סומך: זאת אומרת, אם רוצים לקבל פסק זמן, דרך המלך היא חקיקה, ואני מקווה שזה מה שיקרה.

<שי גלברג-סומך: אם לא תהיה חקיקה, אנחנו מצפים לפניה של משרד הבריאות, פניה של הלשכה המשפטית במשרד הבריאות, ואנחנו נצטרך להכריע בשאלה מהו המצב המשפטי במקרה כזה.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: מישהו מנציגי הציבור?

<יואב גזית: שמי יואב גזית, ואני מהתאחדות התעשיינים.

<יואב גזית: בקשה קטנה – בחודש האחרון, בחודשיים האחרונים ואולי אפילו בשלושת החודשים האחרונים, משרד הבריאות עשה מאמץ גדול מאוד כדי לטפל ברישיונות.

<יואב גזית: אנחנו באמת, קודם כול, רוצים להגיד – ואני חושב שזה משותף להתאחדות התעשיינים ולאיגוד לשכות המסחר – ובאמת אם אפשר היה לבקש, שהשירות הטוב הזה ימשיך גם בעתיד.

סימן טוב: לא יימשך, אלא ישתפר.

אלי אלאלוף: הם לא יודעים לעשות רוורס.

<יואב גזית: אם אפשר לקבל רישיונות גם בתקופה של חודש.

<יואב גזית: כל הנהלת משרד הבריאות נמצאת – תבינו כמה זה קריטי באמת ליצרן וליבואן לקבל יחסית מהר את הרישיונות.

<יואב גזית: זה פשוט עולם אחר לגמרי.

אלי אלאלוף: יופי.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אני עושה סיבוב, ונגיע אליך.

<דורית שביט: אני דורית שביט מאיגוד לשכות המסחר.

<דורית שביט: אני חושבת שבחודשים האחרונים הייתה עבודה מאוד אינטנסיבית של כל הגורמים לגבי התקנות, ואני חושבת שזה יהיה חבל מאד אם זה יירד לטמיון.

אלי אלאלוף: לא, לא.

<קריאה: זה לא יורד לטמיון.

<דורית שביט: אני חושבת שאנחנו כן זקוקים ללוחות-זמנים ברורים ומסודרים, כי בצורה כזו מאוד-מאוד-מאוד קשה לעבוד ומאוד קשה לתכנן קדימה.

<דורית שביט: אנחנו גם תלויים בעוד גורמים, ואנחנו לא עצמאיים פה, ואני חושבת שחשוב מאוד שיהיה ברור מה הולך לקרות, כיצד זה הולך לקרות ובאיזה לוחות-זמנים, גם כדי שלא ניראה כלפי הקולגות שלנו בחו"ל בצורה פחות יפה או מקצועית.

אלי אלאלוף: טוב.

אלי אלאלוף: ברור.

אלי אלאלוף: לקחת לי שתיים משלוש ההמלצות או הנקודות שלי.

אלי אלאלוף: תודה.

מירב בן ארי: כן, אבל אף אחד לא רוצה שהתקנות יירדו לטמיון.

מירב בן ארי: הן יעברו שינוי.

אלי אלאלוף: בבקשה, אדון.

<עובדיה צוריאל: אני עובדיה צוריאל, מנהל חברת "איינשטיין", ואנחנו מתעסקים בעיקר ביבוא מקביל.

<עובדיה צוריאל: בתקופה האחרונה, מאז התקנות האלה עלו, הגעתי לפה תמיד לדיונים בחיל ורעדה, מכיון שהתקנות האלה היו עושים כרת אחד גדול על כל היבוא המקביל לישראל והיו נועלות את כל היבוא.

<עובדיה צוריאל: אני מאוד שמח שהתקנות האלה נמשכו, כי הנוהל הקיים שהוא מיטיב עם שמירת בריאות הציבור היה נכון ולא היה מקשה.

<עובדיה צוריאל: היו הרבה-הרבה סעיפים בתקנות החדשות שהיו עושים לנו הרבה-הרבה צרות והיו מחלישים אותנו מבחינת המשך ייבוא.

<עובדיה צוריאל: אני חושב שכל הנושא הזה של הרגולציה שבאה מאירופה – אם פשוט מאוד היו רק מוסיפים תקנים במשרד הבריאות לכוח-אדם והכל היה ממשיך להיות כפי שהיה, זה היה פותר את כל הצרות של יבוא ודרכים לרישיונות.

<עובדיה צוריאל: וזה, אפילו אם היו מוסיפים כמה שקלים באגרה כדי שיקוצרו זמנים של רישיונות לפלוני אלמוני.

<עובדיה צוריאל: תודה.

אלי אלאלוף: תודה.

<לי אפללו: אפשר להגיב?

אלי אלאלוף: כן.

אלי אלאלוף: מי שרוצה להגיב ויושב מחוץ לשולחן, שימצא מקום בינתיים.

<לי אפללו: אני לי אפללו מ-Wow Cosmetics.

<לי אפללו: בהמשך לטענה שלך, אני יוצאת קצת ממולה.

<לי אפללו: יש לי רשת בת 70 סניפים, ויש לי נקודות מכירה בדרום אפריקה במאות.

<לי אפללו: עברתי תהליך CPNP אירופי שמאוד שיפר אותי.

<לי אפללו: הרבה מהדרישות, שמשרד הבריאות מציף עכשיו, להעביר את המוצרים – challenge test, safety assessment, הרבה דרישות – גרמו לי לשפר, גרמו לשנות מפעלים וגרמו לי לעמוד בתקנים יותר מחמירים שמיטיבים עם בריאות הציבור.

<לי אפללו: אתה צריך להבין שהרבה פעמים אנחנו מייבאים מוצרים שחלק מהמרכיבים לא מצליחים להשתחרר מהגוף, ובמהלך תקופה ארוכה של שימוש יומיומי בתמרוקים, כי מוצר יומיומי, יכול להיגרם גם נזק.

אלי אלאלוף: תשאירי את זה למשרד הבריאות להגיד.

<לי אפללו: אני מברכת על ההחמרה.

אלי אלאלוף: אוקיי, תודה.

<לי אפללו: אני חושבת שאפשר לדייק אותה.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<ברוך שניר: אני ברוך שניר, הכלכלן של התאחדות המלאכה והתעשייה, וארגון הקוסמטיקאיות בישראל מסונף אלינו.

<ברוך שניר: רציתי לחדד שתי נקודות.

<ברוך שניר: אנחנו מדברים פה על רגולציה, שבאה, למעשה, להפחית רגולציה, ויכול להיות שהדבר נעשה בתום-לב אבל מבחינת ההגדרה של "מוכר תמרוקים" אני לא יודע עד כמה נבחנה במשרד הבריאות המשמעות הרוחבית.

אלי אלאלוף: תכתבו על זה.

אלי אלאלוף: חברים, ברשותכם, יש לנו עכשיו זמן.

אלי אלאלוף: הערות כאלה תעבירו בכתב, ואני מציע – לא מזהיר – שזה יהיה עם העתק לייעוץ המשפטי של הוועדה.

אלי אלאלוף: שם אני בטוח שיש מעקב אחרי זה.

<ברוך שניר: תודה בכל זאת.

אלי אלאלוף: סליחה שאני מטיל עלייך עבודה, אבל כך עובדים עם אנשים.

אלי אלאלוף: זה החלק הרציני של המערכת.

אלי אלאלוף: בבקשה, אדוני, ואתה האחרון.

<רון טיומקין: שמי רון טיומקין, ואני יבואן מקביל של בשמים ומייצג, עם חבריי, את היבואנים של הבשמים.

<רון טיומקין: אנחנו מאוד שמחים על מה שקורה כאן בשבועיים האחרונים.

<רון טיומקין: אנחנו חושבים שמלכתחילה לא היינו אמורים להיות חלק מהתקנות.

<רון טיומקין: כשאנחנו מדברים עם העמיתים שלנו באירופה ובארצות-הברית, שמספקים לנו את הבשמים, הם בטוחים שהם לא מבינים היטב את האנגלית שלי, כי הם לא מבינים מה נפל על מדינת ישראל שמוכרת בשמים, שלא אגיד את שמותיהם, שכולם מכירים אותם, מהשווקים, כשפה יש תקנות מיוחדות, ובושם זה לא תמרוק ובושם לא עושה נזק ובמרבית העולם מתיזים בושם על הבגדים ואין אירועים כאלה.

<רון טיומקין: לכן: אחד – אני שמח ומודה, בהמשך לדברים שאמרה חברת הכנסת שרן השכל, למשרד הבריאות שידע להודות בנושא הזה ולהחריג את הבשמים.

<רון טיומקין: אני אומר לכם: פרנסה של 1,500 אנשים, משפחות, מהחרמון ועד אילת, שזה בתי-מרקחת, פרפומריות, אתרי אינטרנט, שמתחרים ומתפרנסים בגלל הבושם – הם לא יכולים להתפרנס בשום דרך אחרת ומה שמפרנס אותם היום זה הבושם, ושהם לא מתפרנסים ממכירה של אקמול אלא ממכירה של בושם שנקרא "סילבר סנט", "קלואה", "שאנל" or you name it, וזה לא כל כך חשוב, והם מודים על ההחלטות ועל מה שקורה כאן בשבועיים האחרונים.

<רון טיומקין: זו אנחת רווחה גדולה במדינת ישראל.

<נדב שיינברגר: החוק נמשך – אתם קיימים בחוק.

<רון טיומקין: נדב, אני בהנחה שהעסק הזה יידחה.

<רון טיומקין: אם זה ייכנס לפה, זה ייכנס לפה.

אלי אלאלוף: אוקיי.

<נדב שיינברגר: אין תקנות.

<נדב שיינברגר: אל תיקח את ההנחה הזאת.

<רון טיומקין: אבל כבר יש אמירה מלפני שבועיים או שלושה שבועות שאת הבשמים ואת הסבונים מחריגים מהתקנות.

<רון טיומקין: אני מודה בשמנו.

<קריאה: צריך להחריג.

<ענת מימון: בדיוק.

<ענת מימון: אי-אפשר להכליל.

<נדב שיינברגר: מה שקרה פה - - -

אלי אלאלוף: חברים, אני רוצה לסיים.

אלי אלאלוף: אל תפתחו דיון מקביל.

אלי אלאלוף: אפשר לקבל שקט לשם סיכום?

אלי אלאלוף: אני שוב אומר את זה – האחריות שנלקחת על-ידי משרד הבריאות.

אלי אלאלוף: אף אחד לא מבקש להתווכח אתו על זה.

אלי אלאלוף: אדוני, אתה מפריע לי.

אלי אלאלוף: זו כנראה מומחיות שלך.

שני דברים: הישיבה נעולה.

שני דברים: תודה רבה.