ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 433, 2017-06-26 08:00

דוד אמסלם: רבותי, בוקר טוב לכולם.

דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא בחינת היערכות רשות ההגירה במעבר לתיעוד ביומטרי והתמודדות עמם; והנושא השני הוא מעקב לגבי הקונסוליות בחוץ-לארץ.

דוד אמסלם: מי רוצה לתת דוח מצב?

דוד אמסלם: רשות ההגירה כאן?

<אמנון שמואלי: כן.

דוד אמסלם: בבקשה.

דוד אמסלם: אני מאחל לך בהצלחה.

<אמנון שמואלי: תודה רבה.

<אריאל יעקובי: הוא הכי טוב שיש.

דוד אמסלם: כמה זמן אתה בתפקיד?

<אמנון שמואלי: חצי שנה.

דוד אמסלם: חצי שנה?

דוד אמסלם: לא פגשתי אותך.

דוד אמסלם: בבקשה.

<אמנון שמואלי: פגשת אותי.

דוד אמסלם: יכול להיות.

<אמנון שמואלי: ההיערכות שלנו לביומטרי זו לא היערכות מהיום.

דוד אמסלם: בגלל זה אני מקיים את הישיבה.

דוד אמסלם: אם זה היה מהיום לא הייתי עושה אותה.

<אמנון שמואלי: אני אתן סטטוס למה שנעשה עד כה, ולמה שמתוכנן להיעשות בשנה הקרובה.

<אמנון שמואלי: פתחנו שבע לשכות חדשות עם 37 עמדות עבודה נוספות, שיפצנו והרחבנו 12 לשכות, משהו בסדר גודל של 207 עמדות, זו לא תוספת 207, אבל אלו 207 עמדות עבודה.

<אמנון שמואלי: סך הכול אנחנו היום עומדים עם 450 עמדות עבודה, ומתכננים להגיע ל-550 עמדות עבודה.

דוד אמסלם: עמדות עבודה חדשות?

<אמנון שמואלי: לא עוד 550.

<אמנון שמואלי: סך הכול 550 בכל הארץ.

<אמנון שמואלי: כרגע אנחנו מתכווננים לפתיחת 16 לשכות חדשות, ובעיקר הדגש הוא על הפריפריה, ו-12 לשכות אנחנו מתכננים להרחיב.

<אמנון שמואלי: הלשכות שנמצאות באזורים עמוסים, אותן אנחנו מתכננים להרחיב.

<אמנון שמואלי: כל זה באישורים התקציביים שלנו, אלו רק תהליכים ומכרזים, וכדומה.

דוד אמסלם: אמנון, תרשה לי להפריע לך?

<אמנון שמואלי: כן.

דוד אמסלם: תראה, הרי לא יזמתי את הפגישה הזאת סתם, אני מקבל הרבה מאוד תלונות, אני גם שומע בתקשורת.

דוד אמסלם: אני מבין שמישהו שרוצה היום להזמין דרכון ביומטרי או תעודת זהות אז שולחים אותו לחזור עוד שלושה חודשים.

דוד אמסלם: אני מבין שהסיפור הזה בפיילוט כבר כמה שנים, ופתאום אתם מתעוררים היום בבוקר ומבינים שיש בעיה?

<אמנון שמואלי: אני אגע גם בזה, בסדר?

<אמנון שמואלי: אני לא אדלג על שום דבר.

דוד אמסלם: אני מבקש שתיגע רק בזה.

<אמנון שמואלי: רק בזה.

דוד אמסלם: זה הנושא.

דוד אמסלם: כמה שפתחתם, לא פתחתם, מה עשיתם, לא עשיתם, זה פחות חשוב לי.

<אמנון שמואלי: מה מתוכנן.

דוד אמסלם: לי יותר חשוב הסיפור של השירות.

דוד אמסלם: מדינת ישראל החליטה ללכת על הביומטרי, זו החלטה של המדינה.

דוד אמסלם: התנהלו כאן עשרות דיונים שהייתי שותף לחלקם, העסק הזה כבר מתנהל בפיילוט כמה שנים טובות, אז מה?

דוד אמסלם: פתאום הפתיעו אותנו עכשיו שאנחנו צריכים ואין לנו לשכות ואין לנו עובדים?

דוד אמסלם: לא הבנתי, מה חשבתם שיקרה?

<אמנון שמואלי: ראשית, לפי הסיכום התקציבי השנה אנחנו אמורים לקבל 60 עובדים, כבר גייסנו חלק מהם.

דוד אמסלם: 60 עובדים זה מספיק לך?

<אמנון שמואלי: זה הסיכום התקציבי.

דוד אמסלם: שאלתי, תענה לי, אמנון, מה זה הסיכום התקציבי?

דוד אמסלם: מה, אתה לא ילד קטן.

<אמנון שמואלי: אני לא ילד קטן.

<אמנון שמואלי: אחרי הסיכום התקציבי קבענו שאחרי שנעלה לאוויר נעשה מדידות ולפי זה נקבע את כח-האדם.

דוד אמסלם: זה נשמע לך סביר?

דוד אמסלם: מדינה מתנהלת ככה?

דוד אמסלם: בעיקר עם דרכונים.

דוד אמסלם: אתה יודע, היה מישהו ששבוע שעבר הגיע אלי, נחת בארץ ורצה לעשות דרכון ביומטרי, אמרו לו שהוא צריך, ואמרו לו: תשמע, אתה תקוע פה כמה חודשים.

<אמנון שמואלי: לא יכול להיות, אנחנו מנפקים אותם.

דוד אמסלם: איש מבוגר.

דוד אמסלם: זה נשמע לך סביר?

<אמנון שמואלי: לא סביר.

דוד אמסלם: באיזו שעה אתם סוגרים את הלשכות?

דוד אמסלם: הרי הקדמתם את הסגירה בגלל שיש לכם כל כך הרבה אנשים בפנים שאתם לא יכולים לטפל בהם.

דוד אמסלם: העוזר שלי אמר שהוא רצה לעשות דרכון, אמרו לו: תבוא באוגוסט.

<אמנון שמואלי: יכול להיות שהדרכון שלו בתוקף.

דוד אמסלם: אני שואל שאלה.

<אמנון שמואלי: אני אענה על הכול.

דוד אמסלם: האם זה נראה לך סביר שמדינה שעושה פיילוט חמש שנים ורוצה להתקדם קדימה, נראה לך סביר שזה המצב שצריך לקרות לאזרחי מדינת ישראל?

דוד אמסלם: מה, זה הפתיע אתכם?

<אמנון שמואלי: אני אענה על הכול, לא אתחמק משום שאלה שתשאל.

דוד אמסלם: תענה.

<אמנון שמואלי: ראשית, על-פי התכנון שלנו ב-20 במרס היינו אמורים לעלות לזימון תורים, זה התעכב.

<אמנון שמואלי: זה התעכב בגלל אבטחת המידע, היה קשה לנו מאוד לעשות את האפליקציה.

<אמנון שמואלי: רק עכשיו הצלחנו לעלות לזימון תורים ממוחשב.

<אמנון שמואלי: היום תל-אביב תעלה לזימון תורים ממוחשב, הבן-אדם תוך שבוע-שבועיים מקבל את התור שלו.

<אמנון שמואלי: זה גם קשור.

<אמנון שמואלי: אני מזכיר שבצרפת ובבריטניה, מדינות מערביות, שלושה חודשים לוקח להנפיק.

<אמנון שמואלי: אצלנו קבענו לנו כלל של עשרה ימי עבודה.

<אמנון שמואלי: זו לא פרה קדושה עשרה ימי עבודה, אבל מבחינתנו חודש זה בסדר.

<אמנון שמואלי: קראנו בחורף לכל האנשים לבוא ולעשות דרכונים, ואכן הם נשמעו.

<אמנון שמואלי: אני עומד היום עם קרוב ל-600,000 דרכונים ביחס ל-500,000 שנה שעברה.

<אמנון שמואלי: כלומר, יחסית עשינו הרבה בטרום עלייה.

<אמנון שמואלי: לעלייה הזו יש משמעויות, יהיו לה משמעויות, ואת זה אנחנו צריכים לנתח, גם את התהליכים שלנו, גם את כמות כוח-האדם שלנו, גם את הפריסה שלנו, את הכול.

<אמנון שמואלי: אני מסכים שיש לחצים.

<אמנון שמואלי: אני מסכים.

דוד אמסלם: אבל, אמנון, תשמע, בשביל זה עשיתם פיילוט חמש שנים.

דוד אמסלם: בשביל מה עשיתם את הפיילוט?

דוד אמסלם: בסופו של דבר זאת מטרת הפיילוט.

דוד אמסלם: הרי אתה עושה פיילוט, אתה עוד לא מכניס את זה להילוך, אתה בודק איפה התקלות, איפה הבעיות, כמה כוח-אדם, מה סדרי העדיפויות, אתה סוגר את כל המעטפת.

דוד אמסלם: אחרי שאתה רואה שהכול מסודר אתה משלב את ההילוך.

דוד אמסלם: אבל לא יכול להיות שהכנסת כבר חוקקה את החוק לפני כמה חודשים, ואנחנו עכשיו מתחילים לעבוד על אפליקציה.

דוד אמסלם: אז מה עשינו פה?

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: ככה עובדת המדינה?

<אמנון שמואלי: אני אומר עוד פעם, אחזור על זה פעם נוספת, כל מה שאתה אומר נכון.

<אמנון שמואלי: השאלה, כדי לקבל נתוני אמת ולדעת באמת מה קורה – אגב, ידענו, קבענו לעצמנו רבע שעה זמן הנפקה לדרכון.

<אמנון שמואלי: כל אלה שבאים בזימון תורים ממתינים רבע שעה, כולם, לא יותר מזה.

<אמנון שמואלי: כולם מגיעים.

<אמנון שמואלי: כלומר, ל-90% מהציבור נתנו שירות טוב.

<אמנון שמואלי: 10% עוד לא.

דוד אמסלם: אתה מרוצה מהסיפור הזה?

דוד אמסלם: אני שואל אותך, באמת.

<אמנון שמואלי: לא מרוצה.

דוד אמסלם: אני מקבל הר של תלונות.

דוד אמסלם: אני מבין שאתה מרוצה.

<אמנון שמואלי: לא.

<אמנון שמואלי: לא מרוצה.

<אמנון שמואלי: אני אמרתי שאני מרוצה?

<אמנון שמואלי: אני רוצה שכל בן-אדם שיגיע - - -

דוד אמסלם: לפי מה שאתה אומר לי, הבן-אדם מגיע, כמעט הכול בסדר.

<אמנון שמואלי: אני עובד תחת מסגרת אילוצים, את זה גם אתה יודע, כולם יודעים שאנחנו עובדים תחת מסגרת של אילוצים.

<אמנון שמואלי: ובמסגרת האילוצים הזו אנחנו עושים את הטוב ביותר.

<אמנון שמואלי: מהצד השני, אני לא יכול להרוג את העובדים, גם את זה צריך להבין.

דוד אמסלם: כמה תוספת כוח-אדם קיבלתם בתקופה הזו?

<אמנון שמואלי: עכשיו 60 עובדים.

דוד אמסלם: 60 עובדים.

דוד אמסלם: נראה לך שבמדינת ישראל בסדרי גודל הזה, גם בפיק, 60 עובדים זה נשמע לך סביר?

<אמנון שמואלי: זה יפה.

<אמנון שמואלי: 60 עובדים זה - - -

דוד אמסלם: זה יותר טוב מכלום, אבל זה נראה לך סביר?

<אמנון שמואלי: זה נותן, זה נותן איזשהו מסד.

<אריאל יעקובי: כרגע 60, אבל היו לנו 100.

<אמנון שמואלי: כי גייסנו.

<אריאל יעקובי: 100, ועכשיו קיבלנו עוד 60, זה 160.

<אמנון שמואלי: 160 סך הכול.

<אמנון שמואלי: כלומר, להערכתי, אחרי שנגמור את המדידות נצטרך תוספות נוספות.

<אמנון שמואלי: צריך, אבל עוד פעם, זה ההסכם עם האוצר, וגם הם מקבלים את זה שנעשה מדידות ונוסיף.

דוד אמסלם: אני כרגע, אמנון, לא בסיפור של ההסכם עם האוצר, אני לא צד להסכם.

דוד אמסלם: תסביר לי למה מי שמתקשר היום לזמן דרכון מזמינים אותו בעוד חודשיים-שלושה.

<אמנון שמואלי: קודם כול, כל מי שיש לו דרכון בתוקף מעל חצי שנה - - -

דוד אמסלם: ואם אין לו?

<אמנון שמואלי: ואם לא, מזמנים אותו מייד לימים הקרובים.

<אמנון שמואלי: יש לנו קצת פיגור קטן.

<אמנון שמואלי: נגמור לעלות, עד סוף החודש הכול מיושר.

<אמנון שמואלי: בחלק מהמקומות, כמו בבאר-שבע, זימנו את אלה של יום חמישי לתחילת השבוע, לאתמול והיום.

<אמנון שמואלי: יש לשכות מסוימות שקצת קשה.

<אמנון שמואלי: אני מקווה שעד סוף החודש נדביק את כל הפיגורים.

<אמנון שמואלי: זה לא שלושה חודשים, אלו ימים ספורים בלבד.

דוד אמסלם: אני אומר לך מה קורה באופן מעשי.

<אמנון שמואלי: אני מדבר באופן מעשי.

<אמנון שמואלי: אתה מסתכל על החריגים, אני מסתכל על העיקר.

<אמנון שמואלי: בין 90% ל-95% זומנו בשבוע.

<אמנון שמואלי: יש לנו חריגים שקצת קשה.

<אמנון שמואלי: אגב, יש לנו בין 15% ל-25% שהגיעו ולא היה צריכים בכלל להגיע ללשכות, גם תקלה.

דוד אמסלם: בכמה אנשים טיפלתם עד היום?

דוד אמסלם: בעצם מה קצב הטיפול החודשי שלכם?

<אמנון שמואלי: קצב הטיפול החודשי שלנו נע בין 100,000 ל-110,000, והדרישה לדרכונים היא בערך מיליון.

<אמנון שמואלי: כלומר, יש לנו יתירות.

<אמנון שמואלי: מה שנצטרך לעשות זה פיזור על פני חודשי השנה.

דוד אמסלם: בעצם טיפלתם ב-100,000, כשבעצם אתה אומר שכרגע בקנה יושבות לכם מיליון בקשות.

<אמנון שמואלי: מיליון בקשות.

<אמנון שמואלי: עד עכשיו טיפלנו ב-600,000.

דוד אמסלם: ב-600,000?

<אמנון שמואלי: כלומר, בקצב שנתי אנחנו 1,200,000, אבל כרגע הקצב יואט.

<אמנון שמואלי: ביומטרי מאט את הקצב.

דוד אמסלם: אני מדבר כרגע על הסיפור של הביומטרי.

<אמנון שמואלי: ביומטרי מאט קצב, אבל נגיע למיליון.

דוד אמסלם: כמה זמן בעצם הביומטרי אמור יחסית לדרכון הרגיל, כמה זמן בעצם הוא אמור לעכב את התהליך באחוזים של זמן?

<אמנון שמואלי: באחוזים של זמן זה בערך נע בין פי שניים לשניים וחצי.

דוד אמסלם: אז המשמעות היא שהייתם צריכים לתגבר את כוח-האדם בהתאם לפחות בפיקים, לפחות בשנה-שנתיים הראשונות עד שהעסק הזה מתארגן.

<אמנון שמואלי: אין לי תשובה לנושא הזה.

<אמנון שמואלי: הייתי מעדיף שבאמת נעלה עם יתירות, אבל החוק הביומטרי ב-1 ביוני.

דוד אמסלם: מי אמור לענות על זה לדעתך?

<אריאל יעקובי: אני חושב שאגף התקציבים נעדר לאורך כל התקופה הזאת מהדיון, הוא רוצה אנשים, הוא לא מקבל.

<אריאל יעקובי: הוא יודע.

<אריאל יעקובי: אם הוא היה נולד היום הוא היה נהיה פסיכולוג עם השנים.

<אריאל יעקובי: הוא יועץ של העובדים, הוא מרגיע אותנו, הוא מרגיע את הקהל, אבל מי שצריך לתת לו אנשים זה אגף התקציבים, ואין.

דוד אמסלם: אני שואל אותך מבחינתך כמה אנשים אתה צריך כדי לתת שירות לעם ישראל בצורה סבירה?

<אמנון שמואלי: אני לא רוצה לענות תשובה לא בדוקה.

<אמנון שמואלי: תרשו לי לגמור, לסיים את החודש, את יולי, אני אתן לך תשובה בדיוק כמה אני צריך.

דוד אמסלם: מתי החוק של הביומטרי נכנס לביצוע?

<אמנון שמואלי: ב-1 ביוני.

דוד אמסלם: כמה דרכונים ביומטריים הנפקתם מה-1 ביוני ועד היום?

<אמנון שמואלי: 85,000.

דוד אמסלם: 85,000 הנפקתם מה-1 ביוני ועד היום?

<אמנון שמואלי: כן, עוד לא סיימנו את החודש.

דוד אמסלם: אני שואל.

דוד אמסלם: בשלושה שבועות 85,000?

<אמנון שמואלי: כן.

<אמנון שמואלי: ועוד קרוב ל-55,000 תעודות זהות.

דוד אמסלם: ומה אתם מנפיקים בשוטף בלי קשר לביומטרי?

דוד אמסלם: מה הקצב החודשי הרגיל שלכם?

<אמנון שמואלי: זה בדיוק, הפיזור שלנו בעייתי.

דוד אמסלם: אני שואל, בלי קשר לביומטרי, כמה אתם מחליפים בחודש רגיל?

דוד אמסלם: אני צריך להשוות את זה למשהו, נכון?

<אמנון שמואלי: אמרנו שסביב המיליון.

דוד אמסלם: זה בשנה?

<אמנון שמואלי: בשנה, כן.

<אמנון שמואלי: עכשיו לצורך העניין היינו צריכים לגמור ב-110,000, 100,000 ומשהו.

<ברוך דדון: זה לא מתחלק שווה בחודשי השנה.

<ברוך דדון: ברשותך, חודש יוני זה החודש הקשה ביותר, בכל השנים, עשר שנים אחורה החודש השישי הוא החודש הקשה ביותר, זה מתקרב ל-120,000 דרכונים.

<ברוך דדון: יתר החודשים, אם אנחנו לוקחים ימינה ושמאלה מהחודש הזה זה הולך ויורד עד ל-50,000 לחודש.

<ברוך דדון: כשאומרים היערכות, אני לא יכול להיערך בחודש אחד לתת מענה ל-120,000, 140,000, ואחר כך אני נשאר עם אנשים ועם עובדים.

דוד אמסלם: ומה אתה עושה במהלך כל השנה?

<ברוך דדון: הירידה שיורדת כלפי מטה מגיעה אפילו ל-50,000 בחודש.

דוד אמסלם: את זה הבנתי, ברוך, אבל בסופו של דבר הרי אתה אמור להתארגן על הפיקים.

דוד אמסלם: הרי עד היום נתת תשובה ביוני.

<ברוך דדון: אז בחודש הזה כולם משקיעים יותר שעות, משקיעים יותר זמן, יותר מאמץ.

<ברוך דדון: אבל כמה אתה יכול לקלוט עובדים?

<ברוך דדון: כמה אתה יכול להקים לשכות?

דוד אמסלם: אני לא מדבר על קליטה.

דוד אמסלם: ברוך, אני לא מדבר כרגע רק על קליטת עובדים, יש עוד אמצעים כדי לפתור את העניין.

דוד אמסלם: עוד מעט נדבר אתכם על מה שעשיתם עם העובדים הקיימים שלכם כרגע, הרי גם הם פנו אלי באיזשהו שלב.

<ברוך דדון: אם נסתכל על זה גם כן מ-2010, כשלמעשה דנו והתחלנו להיערך לפרויקט הזה, אז מספר העובדים הכללי שהתקבל ברשות מ-2010 ועד ימינו אנו היה מספר די נכבד.

<ברוך דדון: האם זה עונה על כל הדרישות לאורך כל הזמן, כל הדברים האלה?

<ברוך דדון: לא.

<ברוך דדון: צריך עוד להרחיב, צריך עוד להוסיף.

<ברוך דדון: זאת התוכנית שהמנכ"ל אמר, שיש לנו תוכנית להרחיב לשכות, להוסיף עמדות, להוסיף - - -

דוד אמסלם: שאלתי משהו אחר.

דוד אמסלם: ברוך, עזוב, אני לא מדבר על מ-2010, כל הדיון כרגע זה בעקבות הסיפור של הביומטרי.

דוד אמסלם: הבנתי שבעצם הביומטרי – מערכת הזמן יחסית לדרכון רגיל בסביבות ה-250%-200%, זו פרוצדורה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אנשים גם פחות בקיאים בזה, אז גם כל בן-אדם שמגיע גם שואל שאלות, הרי הוא לא יודע מה זה ביומטרי, אז הוא מעכב את הפקיד עוד איזה כמה דקות.

דוד אמסלם: אני מניח שהזמן הזה הוא זמן שבעצם מעכב את כל התהליך מעבר לקטע הטכני.

<ברוך דדון: זה נלקח בחשבון.

דוד אמסלם: הכול נלקח בחשבון, רק אתם שולחים את האנשים הביתה.

<ברוך דדון: הזמן כמעט פעמיים.

דוד אמסלם: כן, הכול נלקח בחשבון, רק הציבור לא מקבל תשובות.

דוד אמסלם: יכול להיות שהכול נלקח בחשבון ואמרו לבן-אדם: תבוא עוד שנה.

דוד אמסלם: נלקח בחשבון, רק תבוא עוד שנה.

דוד אמסלם: אני אומר לכם באחריות, היום כשבן-אדם פונה אז מפנים אותו ואומרים לו: תבוא עוד שלושה חודשים.

<קריאה: - - -

דוד אמסלם: אתם רוצים שאני אקרא לעוזר שלי שיספר מה קרה רק השבוע?

<ברוך דדון: אם הדרכון בתוקף מעל חצי שנה כן.

דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר אני מסביר לכם.

דוד אמסלם: אתם מרוצים מהשירות שאתם נותנים?

דוד אמסלם: אני רוצה להבין.

<ברוך דדון: לא, אנחנו - - -

דוד אמסלם: או שאני סתם עושה פה איזה - - -

<אריאל יעקובי: על זה אנחנו יושבים יום ולילה, זה לא משהו - - -

<אמנון שמואלי: אנחנו לא מרוצים.

<אריאל יעקובי: לא מרוצים.

<אמנון שמואלי: אבל ריכזנו מאמץ בשלושה דברים: אחד, אנחנו בוחנים את התהליכים שלנו; דבר שני, זה לגייס את העובדים למשימה, והם גויסו.

<אמנון שמואלי: לא ראיתי עובדים במשרד אחר שנתנו כמו העובדים שלנו.

<אמנון שמואלי: הם פשוט גומרים את היום על הברכיים, וזה ייאמר לשבחו של אריאל, לשבחו של השר וגם האוצר, לצורך העניין, כולם נרתמו לתת פה מענה לפחות להסכם השכר של העובדים.

דוד אמסלם: חתמתם על הסכם שכר עם העובדים שלכם?

<אמנון שמואלי: אריאל, בוא תסביר את הסטטוס.

<אמנון שמואלי: הוא יותר בקיא ממני.

<אריאל יעקובי: אמרתי לך שהוא צריך להיות פסיכולוג, תראה מה הוא עושה, הוא קודם כול מרגיע אותי, עכשיו הוא אומר: עכשיו אתה.

<אריאל יעקובי: אדוני יושב-ראש הוועדה, ברשות יושב-ראש הוועדה, אני רוצה רגע ללכת אחורה.

<אריאל יעקובי: התחלנו עם הביומטרי הזה ב-2010 כשאנחנו יודעים את כל החוליים שלו.

<אריאל יעקובי: אבל כשאנחנו באים לדבר עם המדינה, יש למדינה בין שלושה לארבעה ראשים.

<אריאל יעקובי: ראש אחד זה המנהל, אנחנו יודעים לדבר אתו היטב, אבל הוא בא אלינו כפות ידיים וכפות רגליים.

<אריאל יעקובי: כל מה שאנחנו רוצים להגיד לו, אומרים לו: אתה אל תדבר אתם.

<אריאל יעקובי: עכשיו, מי זה האומרים לו האלה?

<אריאל יעקובי: יש אגף שקוראים לו נציבות שירות המדינה, שלצערי הרב בהקשר של רשות האוכלוסין זה נפקד ונעלם.

<אריאל יעקובי: , לא רואים אותם, הם לא שם.

<אריאל יעקובי: נאיף אומנם מייצג אותם, אבל הם אינם, אי-אפשר לדבר אתם.

<אריאל יעקובי: התפקיד שלהם זה לבדוק את התפקוד ומה צריך להיות, והם אינם.

<אריאל יעקובי: לצדם יש את אגף הקיצוצים.

<אריאל יעקובי: התפקיד שלהם זה רק לקצץ ולא לתת כלום.

<אריאל יעקובי: גם הם לא באים לדיונים.

<אריאל יעקובי: שולחים אלינו את הממונה על השכר שבאמת, למרות שהם לא פה, אז מקצת משבחם, עשו כל מה שהם יודעים לעשות בשביל לסדר את הנושא של התגמול, - - - מקבל, אבל כשאתה רוצה לדבר על תקנים הם אומרים: רגע, זה פררוגטיבה של הממונה, של ההנהלה, אבל לעובדים שלי מרביצים.

<אריאל יעקובי: חבר הכנסת אמסלם, שתדע, קיבלנו מכות במהלך הביומטרי הזה.

<אריאל יעקובי: אנחנו מבוישים, אנחנו חוטפים צעקות מהאזרחים.

<אריאל יעקובי: אנחנו רוצים לתת את השירות האופטימלי שאפשר לתת.

דוד אמסלם: דרך אגב, למה?

דוד אמסלם: בגלל שטוב לאזרחים.

דוד אמסלם: למה אתם מקבלים מכות?

<אריאל יעקובי: אני אסביר.

<אריאל יעקובי: הסכמנו, ובאמת פה אני מסיר את הכובע בפני ועד העובדים והעובדים, כי הם לוקחים על עצמם אחריות מאוד כבדה.

<אריאל יעקובי: הסכמנו לעבוד אפילו ארבעה ימי עבודה בשירות הקהל, דבר שאין לו אח ורע בשירות המדינה, ובלבד שהקהל ירגיש שהוא מקבל שירות הכי טוב.

<אריאל יעקובי: אלא איפה הבעיה?

<אריאל יעקובי: הבעיה היא שאת ההסכם עוד לא חתמנו, הוא תקוע בניסוחים.

<אריאל יעקובי: ולמרות שהוא עוד לא חתום – אמרתי לך שהוא צריך להיות פסיכולוג – אמנון דאג שישלמו להם חלק מהמענק על החשבון.

<אריאל יעקובי: את השכר עצמו אנחנו עוד לא רואים.

<אריאל יעקובי: ובמקביל, לא מסדירים את ההסכם עצמו בשביל שאפשר יהיה להכניס את כל העסק הזה לריצה.

<אריאל יעקובי: דיבר מר דדון, הסכמתי להכניס תגבורים של סטודנטים בחודשי הקיץ, אני חושב שזה נכון בפיקים.

<אריאל יעקובי: אז מה עשו?

<אריאל יעקובי: הביאו מחצית מהעובדים שצריך ברגיל – יושב-ראש הוועדה אמר 250% בעלייה של העבודה, אנחנו מדברים על בין 350% עד 400%.

<אריאל יעקובי: אני רוצה שהוועדה תדע, כשמגיע לקוח, אזרח, רוצה לעשות דרכון, אנחנו מצלמים אותו.

<אריאל יעקובי: אם התמונה לא נראית לו, הוא אומר: רק רגע, אני רוצה לשנות.

<אריאל יעקובי: פעם אחת, פעם שנייה.

<אריאל יעקובי: ואם המשפחה מגיעה עם כל הילדים אז יש הרבה דעות, ואנחנו מנסים לרצות את האזרחים, ואין עם מי.

<אריאל יעקובי: מה שהייתי מבקש מיושב-ראש הוועדה זה קודם כול שיעקוב אחרי מה שקורה, כי העובדים שלנו הם מושא לקללות, למכות, ואנחנו לא רוצים את זה.

<אריאל יעקובי: אנחנו רוצים לעבוד בצורה שאנחנו נותנים שירות טוב ומיטבי.

דוד אמסלם: אריאל, הבנתי.

דוד אמסלם: אני רוצה להצטמצם, אין לנו הרבה זמן.

דוד אמסלם: מירה, מה הסיפור שם עם העובדים?

<מירה אסרף: כמו שאריאל אמר, אנחנו חוטפים אלימות מילולית, היו מקרים גם של אלימות פיזית.

<מירה אסרף: חלק מהקהל לא מרוצה, אלה שמקבלים שירות, חלק מהקהל לא.

דוד אמסלם: באיזו שעה אתם סוגרים את קבלת הקהל יחסית לעבר?

דוד אמסלם: אתם מקדימים את הסגירה בשעה בגלל שיש לכם עומס ואתם לא יכולים להתמודד אתו?

<מירה אסרף: כן.

<מירה אסרף: יש מקרים שההנהלה מאשרת לנו לסגור מוקדם יותר כי אין לנו סיכוי לסיים את העבודה, את קבלת הקהל.

<מירה אסרף: מה שכן, מעבר לביומטרי יש לנו גם backup, יש לנו עוד עבודה, כל הנושא של מעמד, אם זה אזרחויות, תושבויות, איחודי משפחות, רישומי ילדים, כל זה נדחק הצדה.

<מירה אסרף: כל כולנו לטובת הביומטרי בעצם.

<מירה אסרף: אז אם צריך תוספת כוח-אדם לביומטרי אז כל שכן צריך יותר גם בשביל ה-backup, כי אנחנו לא מספיקים לעשות את זה.

<מירה אסרף: כמו שהם אמרו, זה לוקח לפחות רבע שעה ממה שאנחנו רואים, זה לפחות רבע שעה, אם לא יותר, להרכשת דרכון ותעודת זהות.

<מירה אסרף: וכן, נכון, הסכמנו בשביל הקהל, בשביל לייעל, להנגיש את השירות לציבור, לפתוח ארבע פעמים אחר הצהריים.

<מירה אסרף: אבל אין לנו הסכם, אנחנו לא יודעים כמה יתנו לעובדים עבור המתן הזה שלנו, כך שאנחנו לא יכולים להפעיל את זה.

<מירה אסרף: אם היה הסכם בזמן - - -

דוד אמסלם: מירה, הייתם מפעילים את זה היום אחר הצהריים?

<מירה אסרף: אם היה הסכם בזמן היינו מפעילים את זה כבר מה-1 ביוני.

דוד אמסלם: והיום אתם מפעילים את זה?

<מירה אסרף: לא.

<מירה אסרף: איך אני יכולה להגיד לעובד שלי: בוא תעבוד, אבל אני לא יודעת כמה תקבל, אני לא יודעת אם תקבל.

<אמנון שמואלי: מירה, אבל את התורנים את מפעילה.

<מירה אסרף: את התורנים אני מפעילה.

<אמנון שמואלי: אנחנו לא נותנים לאנשים ללכת הביתה.

<מירה אסרף: יש לנו שעות של אחרי השעה שש.

<אמנון שמואלי: וזה למרות שההסכם לא חתום.

<מירה אסרף: ואת זה אנחנו מפעילים למרות שאין הסכם.

<מירה אסרף: זה על-פי התחייבות של ההנהלה לשלם לעובדים האלה.

<מירה אסרף: אין לי התחייבות של האוצר.

דוד אמסלם: למה לא סגרתם את זה במסגרת הפיילוט?

דוד אמסלם: למה חיכיתם?

דוד אמסלם: תראה, אתה שומע מה קורה, הרי אמרתי, תיארת את זה ב-understatement, כמעט האמנתי שהכול בסדר ואני צריך לסגור את הישיבה וללכת.

דוד אמסלם: אבל אני רק מכיר את התלונות שאני מקבל, לכן אני ממשיך.

<אמנון שמואלי: לא אמרתי שהכול בסדר.

דוד אמסלם: אז אין לכם הסכם עם העובדים.

<אמנון שמואלי: כן.

דוד אמסלם: נכון להפעלת הביומטרי כבר שלושה שבועות, אתם כבר בפיילוט חמש שנים, קצת יותר, שבע שנים, סליחה על הטעות, ועכשיו אתם בעצם מתחילים לבדוק מדוע ולמה, ומתחילים תוך כדי תנועה לנסות לסדר את הדברים?

<אריאל יעקובי: אם אפשר להתקדם.

<אריאל יעקובי: יש הסכם עם העובדים, הוא לא חתום, זה תלוי באוצר.

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: מבחינתי - - -

<אמנון שמואלי: יש הסכם חתום.

<אמנון שמואלי: אני אומר עוד פעם, עד שהשר לא נכנס לעובי הקורה ונתן את האמירה שלו ביחד, עד אז זה קצת גמגם.

<אמנון שמואלי: אבל מרגע שהשר נתן את האמירה העובדתית ההסכם סגור, אז צריך ניסוחים, אומרים לי שזה גם יכול לקחת שנה.

<אמנון שמואלי: בניסוחים אלו המחלקות המשפטיות, ואני מקווה, הלוואי שזה היה חתום.

דוד אמסלם: מי עוצר לך את הנושא הזה של ההסכם?

<אמנון שמואלי: אריאל, זאת שאלה בשבילך, לא בשבילי.

דוד אמסלם: לא, בשבילך.

דוד אמסלם: התבלבלת כנראה, הכול אלו השאלות שלך, דרך אגב.

דוד אמסלם: אתה המנכ"ל?

דוד אמסלם: אני שואל, אתה המנכ"ל?

<אמנון שמואלי: מבחינתי הכול סגור.

דוד אמסלם: מי מפריע לך?

<אמנון שמואלי: וגם מה שהתחייבנו - - -

דוד אמסלם: רק שנייה, אריאל, מי מפריע לך?

דוד אמסלם: אם הכול סגור למה אין הסכם?

<אמנון שמואלי: כי הם בניסוחים משפטיים.

דוד אמסלם: מי זה הם?

<אמנון שמואלי: בין המחלקה המשפטית של האוצר למחלקה המשפטית של ההסתדרות, זה נמצא שם.

<אמנון שמואלי: מבחינתי ההסכם גמור, העקרונות, הכול, ומה שאנחנו התחייבנו.

<אריאל יעקובי: מהניסיון שלנו בגשר אלנבי זה לא גמור.

דוד אמסלם: לא, רק שנייה, אריאל, עצור, אנחנו פה לא בוועד העובדים עכשיו.

דוד אמסלם: אני שואל מי באוצר מפריע, איזו מחלקה משפטית מפריעה?

<אמנון שמואלי: המחלקה - - -

דוד אמסלם: מי?

<אריאל יעקובי: הסכמי עבודה.

<אמנון שמואלי: הסכמי עבודה.

דוד אמסלם: היא נמצאת פה?

<אמנון שמואלי: לא.

דוד אמסלם: אורי, תספר לנו מה קורה פה, אולי אתה תחלץ אותנו ממה שקורה פה.

<אורי שיינין: מאז שראיתי את אריאל יצאתי החוצה כדי לדבר עם אפי, שהוא אחראי על התחום הזה.

<אורי שיינין: מה שהבנתי ממנו זה שההסכם יצא כמו שתואר פה, בשלב מאוד מתקדם לסופי.

<אורי שיינין: אני רק אעיר משהו שגם יושבת-ראש ועד העובדים מירה ציינה פה, שבאמת אחד הדברים בהסכם זה איך משמרים את השירות לאזרח.

<אורי שיינין: זאת אומרת, אם מישהו נכנס אז איך מוודאים שהוא מקבל שירות.

<אורי שיינין: וצד שני, שהעובדים לא כל יום נמצאים באי ודאות מוחלטת, ויכול להיות שהיום שלהם יסתיים בשש, יכול להיות בשבע, ויכול להיות בשמונה.

<אורי שיינין: את זה הם משיגים באמצעות המושג הזה של התורן שהם דיברו עליו, שבעצם העובדים שאינם תורנים אמורים לסיים בשש, ומי שתורן אמור - - -

דוד אמסלם: אורי, תסביר לי רק דבר אחד, עזוב את כל הפרטים, למה אין הסכם עד היום?

דוד אמסלם: הרי הפיילוט הוא שבע שנים, למה נזכרתם רק היום?

דוד אמסלם: למה הבחור שאתה מדבר אתו בחוץ, קודם כול, למה הוא לא פה?

דוד אמסלם: דבר שני, למה - - -

<אורי שיינין: אני לא אענה על למה הוא לא פה, אני פה.

<אורי שיינין: אני לא יודע למה.

דוד אמסלם: בסדר, תרשמי לי למה הוא לא פה, תביאי אותו אלי אחרי זה.

דוד אמסלם: אני רוצה להבין מדוע.

דוד אמסלם: אני שואל שאלה פשוטה.

דוד אמסלם: אתה מבחינתי האוצר, כרגע אתה סוגר את כל המעטפת באוצר.

<אורי שיינין: אני יכול לבדוק, אבל ממה שהבנתי זה לא - - -

דוד אמסלם: למה אחרי שבע שנים אין הסכם?

דוד אמסלם: למה כשמופעל כבר הסיפור הביומטרי אחרי פיילוט של שבע שנים לא סגרתם את כל הפינות?

דוד אמסלם: לא הבנתי למה.

<אורי שיינין: אני יכול לבדוק למה זה עדיין לא נסגר, אבל אני מעריך שכמו כל הסכם יש כמה צדדים לריקוד הזה.

דוד אמסלם: תמיד יש כמה צדדים, ותמיד אנחנו מגיעים לאותו דבר.

<אורי שיינין: אתה יודע, אני לא יכול לענות לך כאן בוודאות.

דוד אמסלם: אז תענה לי לגבי התקנים, בסדר?

<אורי שיינין: כן.

<אורי שיינין: אני אגיד בתחילת הדרך, אמנון תיאר פה בקצרה, מ-2013 בעצם יצאו לדרך של הפיילוט הביומטרי, ומהר מאוד יכלו לכמת את ההשפעות שלו כשתהיה פריסה מלאה של הביומטרי, זאת אומרת שהביומטרי יהיה חובה.

<אורי שיינין: הרשות יצאה לעבודה כלכלית עם חברת ייעוץ שבחנה כמה תקנים צריך כדי לספק שירות באותה רמה שבה היא נתנה לפני הביומטרי, המספר הזה היה 149.

<אורי שיינין: נכון להיום לרשות הוקצו 160 תקנים תוספתיים רק לטובת הנושא הזה.

<אורי שיינין: זאת אומרת, מספר שמעבר למה שהרשות דורשת, כשיש עוד 30 תקנים שנמצאים בקנה במידה שאכן הרשות לא תצליח להתייצב על השירות.

<אורי שיינין: זאת אומרת, ברור שלכל תהליך יש חבלי לידה, האם נקבל את אותם תורים עוד חודשיים?

<אורי שיינין: במידה שכן, יש עוד 30 תקנים, ואני מזכיר, זה 190 תקנים לעומת 149 שהרשות ביקשה.

יואב בן צור: הם כבר מופעלים בפועל?

<קריאה: הם מופעלים.

<אורי שיינין: וכאן בדיוק זו השאלה המצוינת.

<אורי שיינין: מה קרה?

<אורי שיינין: חלק מהתקנים לא אישרו או אישרו בשלב מאוחר.

דוד אמסלם: מי זה לא אישרו?

<אורי שיינין: לא אוישו.

<אורי שיינין: הוקצו אך לא אוישו.

דוד אמסלם: למה?

<אורי שיינין: למה?

<אורי שיינין: כי אתה יודע, כי לוקח זמן לאייש תקנים במדינה.

<אורי שיינין: היה לך את אותו דבר, אני מעריך, ברשויות מקומיות, לוקח זמן לפעמים לאייש תקנים.

דוד אמסלם: לא, לא, כשאני בפיילוט ארבע שנים וביצוע - - -

<אורי שיינין: אבל לא הקצת את התקנים, לא ידענו כל - - -

דוד אמסלם: מה לא ידעתם?

<אורי שיינין: 100 תקנים הוקצו עוד בתקופת הפיילוט, מתוכם היו איזה 20 ומשהו תקנים שאתה יודע, לקח זמן לרשות עד שהם אוישו.

<אורי שיינין: אבל הם עכשיו חדשים - - -

דוד אמסלם: עזוב, אורי, אני שואל שאלה אחרת.

דוד אמסלם: הסברתי.

דוד אמסלם: עוד הפעם, כשהייתי בעירייה הרבה פעמים ה-1 בספטמבר היה מפתיע אותנו, פתאום יום לפני לא ידענו שהוא מגיע, פתאום קמנו בבוקר, פתאום הסתבר לנו ש-1 בספטמבר הגיע, לא ידענו.

דוד אמסלם: ארבע שנים עושים פיילוט, זה אחד הפיילוטים הכי ארוכים שאני מכיר.

דוד אמסלם: אתה עכשיו מקשקש לי על זה שהם - - -

<אורי שיינין: אני לא מקשקש.

דוד אמסלם: בגלל שעכשיו אתה מדבר אתי עכשיו: כן איישו, לא איישו.

<אורי שיינין: אז אני אגיד לך כבר.

<אורי שיינין: אמרת שאני מקשקש, זה כבר ביטוי קצת חמור עלי.

<אורי שיינין: אני לא חושב שאני מקשקש.

<אורי שיינין: אם יש עבודה כלכלית שאומרת 149 תקנים והוקצו 160 תקנים, אז תסביר איפה הקשקוש פה.

<אורי שיינין: אני צריך להקצות 200 תקנים במקום 150 תקנים?

דוד אמסלם: לא, אני שואל.

דוד אמסלם: אתה אומר לי שלא אוישו.

<אורי שיינין: אני לא מבין איפה הקשקוש, בוא נתמקד, אני רוצה לדעת.

דוד אמסלם: אני שואל שאלה.

דוד אמסלם: אתה אומר לי שבעצם הקצית להם את התקנים והם לא איישו אותם?

<אורי שיינין: הוקצו 100 תקנים עוד בתקופת הפיילוט, מתוכם 25 אוישו רק בחודש האחרון.

<אורי שיינין: יש עוד 60 תקנים שהם בקנה שהם גם - - -

דוד אמסלם: שאלתי מתי הקצית להם 160 תקנים כפי שאתה אומר, ומבחינתך הם פשוט לא עשו את העבודה.

<אורי שיינין: לא אמרתי שהם לא עשו, לא האשמתי אף אחד.

דוד אמסלם: אז מה?

דוד אמסלם: אם לא אוישו התקנים ואתה אישרת אותם אז משהו קרה בדרך.

<אורי שיינין: אני מסביר.

<אורי שיינין: יש 100 תקנים שהוקצו עוד ב-2015, 2016, בתקופת הפיילוט.

<אורי שיינין: למה?

<אורי שיינין: כי רצינו שחלקם יתחילו.

יואב בן צור: ואלה אוישו?

<אורי שיינין: 75 מתוכם אוישו.

דוד אמסלם: למה 75?

<אורי שיינין: זה לא אני, אני לא אחראי על - - -

דוד אמסלם: אני שואל.

דוד אמסלם: אתה אומר: אני נתתי להם, זה לא אני.

<אורי שיינין: יש פה מנכ"ל, צריך לשאול את סמנכ"ל משאבי אנוש.

<אורי שיינין: יש 25 שאוישו רק החודש.

<עמוס ארבל: יש את השלב של 20 - - -

דוד אמסלם: אתה בעצם הקצית להם 160.

<אורי שיינין: אתה מבין שעובד שאויש החודש, הוא לא בתפוקה מלאה אם הוא עובד - - -

דוד אמסלם: הקצית להם 160 תקנים?

<אורי שיינין: סך הכול 160 ועוד 30.

דוד אמסלם: וכמה תקנים אוישו מתוך ה-160 נכון להיום?

<אורי שיינין: 130 בערך.

דוד אמסלם: זאת אומרת, 30 תקנים בעצם - - -

<אורי שיינין: סליחה, לא 130, סליחה, עד היום 100, עד לפני חודש 75.

דוד אמסלם: בעצם אתה אומר שבסביבות ה-70 תקנים לא מאוישים.

<עמוס ארבל: 60.

<אורי שיינין: אפילו יותר.

דוד אמסלם: אפילו יותר, למה?

<אורי שיינין: לא, 25 אוישו לפני זה ועוד 60 או-טו-טו.

דוד אמסלם: למה?

<אורי שיינין: אני צריך לענות על זה?

דוד אמסלם: אני שואל.

דוד אמסלם: אתה לא חסם בעניין?

<אורי שיינין: לא.

דוד אמסלם: למה אתם לא מאיישים את התקנים?

<אמנון שמואלי: בגדול, את ה-75 גייסנו.

<אמנון שמואלי: ה-25 התגייסו בחודש האחרון, מה שאורי אומר.

<אמנון שמואלי: את ה-60 הנוספים הוא נותן על הביומטרי.

<אמנון שמואלי: הפרויקט הביומטרי עדיין לא נכנס.

<אמנון שמואלי: היה אמור להיכנס ב-1 בינואר, נדחה ל-1 במרס, נדחה ל-1 ביוני, אז אנחנו בתהליכי גיוס, יש מכרזים.

דוד אמסלם: אבל למה לא גייסת אותם לפני?

<אמנון שמואלי: כי זה לא היה בפועל.

<אמנון שמואלי: אני צריך לצאת למכרזים, לגייס את האנשים ברגע שיש את האישור הביומטרי, את הפעלת החוק הביומטרי.

<אמנון שמואלי: הייתי מקבל את ה-60 הנותרים.

דוד אמסלם: אבל רק ברור לך, לי ברור תמיד כשיש איזשהו שינוי אז הפיק הוא בהתחלה.

דוד אמסלם: זה אומר שאם אני צריך להביא את האנשים אני צריך להביא אותם לאותה נקודת זמן, זאת אומרת ששם אני צריך לארגן.

דוד אמסלם: אז למה בעצם לא גייסת אותם שלושה חודשים לפני?

<אמנון שמואלי: כי לא יכולתי לגייס אותם לפני.

דוד אמסלם: הייתי יושב אתו ואומר לו: אם אני אגייס אותו בעוד – אם אתה נותן לי את האישור ביום ההפעלה לא עשינו כלום.

דוד אמסלם: עד שאני אגייס אותו ייקח לי עוד חצי שנה, מה זה עוזר עכשיו?

דוד אמסלם: אז למה נשמע לך לא סביר שהיית צריך לשבת אתו ולהגיד לו: אדוני, אתה מאשר לי את זה מה שנקרא גיוס, זאת אומרת, אתה מאשר לי 160 תקנים שיעבדו ביום שאני מתחיל לעבוד על הביומטרי, אז למה זה לא קורה?

<אמנון שמואלי: אז אמרתי, האישור הוא מהפעלת החוק הביומטרי, אז אני מקבל את 60 התקנים.

דוד אמסלם: תראו מה קורה כאן, אנחנו עושים פיילוט ארבע שנים – דרך אגב, כמה עלה הפיילוט?

דוד אמסלם: מישהו יודע?

<אורי שיינין: מה הכוונה כמה עלה?

דוד אמסלם: כמה בכסף?

<אורי שיינין: יש תעודת זהות ביומטרית, יש את הפער במחירים בין תעודת זהות - - -

דוד אמסלם: שאלתי כמה עלה הפיילוט – העובדים, שעות נוספות וכו'.

דוד אמסלם: הרי הפיילוט זה רק למידה, לא פתחנו את זה להיקפים עצומים.

<אורי שיינין: צריך לבדוק, אני לא יודע לומר בשליפה.

דוד אמסלם: אבל אני מניח שלא עלה כמה לירות.

<אורי שיינין: עלה לפחות עשרות מיליונים.

דוד אמסלם: יפה.

דוד אמסלם: אז אנחנו רוצים לעשות פיילוט כדי לבדוק שהתהליך שאנחנו נכנסים אליו בסופו של דבר הוא תהליך טוב ונכון, הרי זאת תקופת הפיילוט.

דוד אמסלם: אם הייתם באים לכנסת ואומרים להם: רבותי, אנחנו לא ערוכים, אנחנו מבקשים עוד שלושה חודשים, אני מניח שזה מה שהיה קורה פה, היו נותנים לכם עוד שלושה חודשים.

דוד אמסלם: אף אחד הרי לא מתווכח על הצורך.

דוד אמסלם: זאת אומרת, אם זה מה שאתם צריכים, זה מה שהיינו עושים.

דוד אמסלם: אבל ברגע שאנחנו יוצאים לפיילוט ובסופו של דבר אנחנו מבקשים מאנשים ביומטרי, ואנחנו לא נותנים להם משהו שהוא לא ביומטרי – זה לא שאנחנו אומרים לבן-אדם: תשמע, עכשיו אנחנו תקועים עם הביומטרי, בוא בינתיים תיקח פתרון אחר, ואחרי זה תבוא ונעשה לך עוד פעם ביומטרי.

דוד אמסלם: עכשיו אתם מאלצים את כולם ללכת לסיפור הביומטרי ואתם לא ערוכים, לא מבחינת כוח-אדם – יכול להיות שעל הניירות יש לכם הכול, אבל פשוט הם לא בלשכות.

דוד אמסלם: אם אתם קצרים ב-70 תקנים באיוש, שהוא אומר שזה 170 - - -

<אמנון שמואלי: לא, לא, זה לא, אנחנו לא קצרים ב-70 תקנים.

דוד אמסלם: אבל הוא אומר לך עכשיו כרגע, הבן-אדם.

<אמנון שמואלי: הוא אומר אז הוא אומר, אנחנו לא קצרים.

<אמנון שמואלי: התחלנו תהליכי גיוס, את הפרסומים, את הכול התחלנו מה-1 בינואר.

<אמנון שמואלי: 60 התקנים שאורי מדבר עליהם הוכשרו ב-1 ביוני.

<אמנון שמואלי: כבר נערכנו, אנחנו כבר בהליכי גיוס שלהם.

<אמנון שמואלי: אתה אומר שאם הייתי רוצה אותם ב-1 בינואר, רוצה ב-1 בינואר.

<אמנון שמואלי: אבל לא, שם היה את הסיכום התקציבי, דובר שברגע שעובר החוק הביומטרי אנחנו מקבלים.

דוד אמסלם: הבנו, אמנון, תשמע, באמת, אני מצפה ממך – לא יודע מי קיבל את ההחלטה באותה נקודת זמן, לא יודע אם זה אתה היית, אבל מבחינתי אם הייתי המנהל שם הייתי מבקש שב-1 בינואר כשאנחנו מפעילים את הביומטרי, וב-1 ביוני האנשים האלה כבר יהיו בתוך האשנבים ויתחילו לעבוד.

דוד אמסלם: לא שאתחיל אז לגייס אותם, למיין אותם, להוציא מכרזים, ויכול להיות שעוד חצי שנה נקלוט אותם.

דוד אמסלם: הרי זה הפיק, זה בדיוק הסיפור של זה.

דוד אמסלם: אז אתם לא מאוישים מבחינת שיא כוח-האדם שלכם, לפחות מבחינת מה שהאוצר מדווח.

דוד אמסלם: אתם לא סגורים עם ועד העובדים שלכם לגבי ההסכם, וכרגע הם גם לא עובדים אחרי הצהריים ב-capacity full, מה שהם יכלו לעשות, אבל הם לא סגורים אז לכן הם לא עושים.

<מירה אסרף: - - -

<אמנון שמואלי: הם עובדים בפועל.

דוד אמסלם: זה מה שאומרת כרגע מירה, אני שומע.

<מירה אסרף: בין 25% ל-20%.

<אמנון שמואלי: מירה אומרת.

<אמנון שמואלי: מירה, אנחנו עובדים ב- .

<אמנון שמואלי: fullכל עובד מחויב גם לפי ההסכם החדש לתת פעמיים בשבוע משמרת צהריים, והיום הם נותנים בשני ורביעי.

<אמנון שמואלי: נכון שאם הייתי פורס את זה על פני כל השבוע אז השירות היה יותר טוב.

<אמנון שמואלי: היה יותר טוב, אבל זה לא היה מגביר את התפוקות.

דוד אמסלם: תשמע, אמנון, תסתכל, אני מבקש, באמת, בקצה הסברתי, אני מנהל את הדיון, עושה את הדיון בגלל שקיבלתי המון פניות מאנשים.

דוד אמסלם: אני הרי לא מודע לזה, לא החלפתי דרכון, יש לי ביומטרי.

יואב בן צור: ותעודת זהות?

דוד אמסלם: תעודת זהות עוד לא.

דוד אמסלם: פשוט קיבלתי המון פניות, וכתוצאה מזה התחלתי לברר, והסתבר לי שהעסק הזה לא עובד כמו שצריך, זה כל הסיפור.

דוד אמסלם: לכן עשיתי את הדיון הזה.

דוד אמסלם: הרי לא קמתי בלילה, חלמתי והחלטתי.

<אמנון שמואלי: ברור לי.

דוד אמסלם: אני מצפה מכם לשמוע מה לא טוב כדי לתקן.

דוד אמסלם: אתם כל הזמן מספרים לי ומתכנסים כאילו הכול בסדר והכול בסדר.

<אמנון שמואלי: אנחנו לא אומרים שהכול בסדר.

דוד אמסלם: אז אם הכול בסדר אז למה יש תלונות של אנשים?

<אמנון שמואלי: לא הכול בסדר.

<אמנון שמואלי: חלילה, פתחתי ואמרתי שלא הכול בסדר.

<אמנון שמואלי: יש לחץ על הלשכות, אנחנו מחפשים חלופות.

<אמנון שמואלי: ברור שנשלים את התקינה כשנגמור את כל התקינה, ואם נקדים גם את שנה הבאה, כמו שאתה אומר, הסיכום התקציבי של שנה הבאה, אז אני חושב שברור שזה יהיה לנו יותר טוב ויותר נכון, אבל את השנה הזאת - - -

דוד אמסלם: אני אגיד לך למה אני מצפה, אמנון, אני אגיד לך את זה בסיכום אחרי שאני אשמע, אתה לא פקיד פשוט.

<אמנון שמואלי: ממש לא.

דוד אמסלם: אתה מנהל המערכת הזאת.

דוד אמסלם: זה לא נחכה לשנה הבאה כדי לתקן בגלל שעכשיו אנחנו כבר באמצע שנת תקציב.

דוד אמסלם: האירוע הזה צריך לקבל טיפול מיידי ועכשיו.

דוד אמסלם: אז אגיד לך בסיכום עוד מעט מה תעשה.

דוד אמסלם: בבקשה.

יואב בן צור: מה שאני רוצה לומר זה שאני גם כמוך קיבלתי תלונות מאנשים, בדקתי את הנושא קצת.

יואב בן צור: אני מבין שעכשיו בעצם עקב אכילס מעבר לתקנים שצריכים להיות – ואני מדבר על כוח-האדם הקיים שכבר מוכשר וכבר יכול לעבוד – נמצא באוצר, במחלקה המשפטית של האוצר, ועל זה צריך לתת את הפוש, על זה צריך לתת את הכוח, שיסיימו את זה עם ההסתדרות.

יואב בן צור: אם יסיימו את זה, לדעתי, אנחנו ניתן פתרון מאוד מאוד משמעותי לתורים שנמצאים היום.

דוד אמסלם: תשמעו, רבותי, אני רוצה לסכם את ה-session הזה.

דוד אמסלם: בבקשה, ברוך.

<ברוך דדון: אני רק רוצה להגיד על תקופת הפיילוט, וכאן מגיעה הערכה לעובדים.

<ברוך דדון: נעשו מעל שני מיליון מסמכים ביומטריים, 1,215,000 דרכונים, וכמיליון תעודות זהות, וזו תקופת הפיילוט.

<ברוך דדון: כלומר, הכסף שהשקענו בפיילוט הוא לא רק בשביל הבחינה של הפיילוט, הוא לתיעוד שהוא טוב לעשר שנים הקרובות.

דוד אמסלם: זה בסדר, אבל לא הבנת, ברוך, לא חשבתי שבפיילוט זרקנו את הכסף לפח.

<ברוך דדון: זה דבר חשוב מאוד.

דוד אמסלם: גם אם לא היית עושה אפילו שתי תעודות זה בסדר, בגלל שזה תהליך מורכב.

דוד אמסלם: הרי מה אתה עושה?

דוד אמסלם: זה לא שהחלטת איזה משהו פשוט, זו מדינה שלמה שאתה הופך כרגע בחוק, אתה לא מאפשר לייצר מסמכים שהם לא ביומטריים, תעודת זהות ודרכונים.

דוד אמסלם: לכן, ברגע שאתה נכנס למהלך הזה ואתה יודע שדרכון ותעודת זהות אלו דברים שאי-אפשר לתפקד בלעדיהם, זה לא משהו שולי שאם התעכבנו עוד חצי שנה ולא קרה כלום.

דוד אמסלם: לכן הפיילוט גם היה ארבע שנים, ארוך מאוד, לכן המדינה גם השקיעה בזה משאבים, וזה בסדר גם אם לא היית מנפק אפילו דרכון אחד באופן מעשי, בגלל שכל מטרת הפיילוט זה כדי שלא נגיע לישיבה הזאת.

דוד אמסלם: ואנחנו כבר מגיעים לישיבה הזאת אחרי שלושה שבועות.

דוד אמסלם: לא חיכיתי חצי שנה, אחרי שלושה שבועות.

דוד אמסלם: לכן, מה שאני מבקש, אמנון – עוד מעט אעבור לסיפור של משרד החוץ – בנושא הזה אני מבקש שתשבו עם האוצר.

דוד אמסלם: אורי, תשבו אתם גם לגבי התקנים, תבדקו אם בעצם צריך להרחיב את התקנים.

דוד אמסלם: זה שסגרתם על 160 זה לא תורה למשה מסיני.

דוד אמסלם: אם צריך להרחיב את זה בגלל שזה רמת שירות, אמרתי שהיא לא יכולה לחכות; אם צריך עוד 20, 30 עובדים, אז מביאים אותם עכשיו; אם צריך לתת תגבור לפיק כי מבינים שב- long-timeזה לא מה שאנחנו צריכים לאורך הזמן, אבל בחצי שנה הקרובה אנחנו צריכים תגבור אחר, אז יושבים גם עם העובדים.

דוד אמסלם: יכול להיות שזה יבוא לידי ביטוי בשעות נוספות, יכול להיות שזה יבוא לידי ביטוי באמצעות העסקת סטודנטים זמניים, אבל אנחנו בסוף צריכים לתת שירות לאזרח, ובשירות כזה חיוני זה לא בא בחשבון שאנשים צריכים לחכות חודשים, כולל כאלה שאני אומר לכם.

דוד אמסלם: נתקלתי ביהודי מבוגר שהגיע לארץ עם דרכון והוא נוסע לחוץ-לארץ ולא האריכו לו בכלל, בגלל שאמרו לו: לא, אין לנו זמן, תבוא עוד כמה חודשים.

דוד אמסלם: אז הוא עכשיו יצא בעוגמת נפש, נסע חזרה לחוץ-לארץ, הוא לא יודע מה לעשות, התבלבל.

דוד אמסלם: אני מניח שאם הוא פנה אלי לפני שבוע, אז יש עוד כמה עשרות אלפים כאלה.

דוד אמסלם: ולכן, אני מרגיש שהעסק הזה לא נתפר נכון ולא רץ נכון.

דוד אמסלם: אבל אני רוצה להסתכל מפה קדימה.

דוד אמסלם: באמת, תסגרו את הסיפור של ההסכם עם העובדים.

דוד אמסלם: לא יכול להיות שנכנסים לדבר כזה ואין הסכם עם העובדים.

דוד אמסלם: ואם מחר הם יחליטו שלא לעבוד?

דוד אמסלם: אין לנו הסכם, לא עובדים, לא רוצים, לא רוצים לעשות שעות נוספות, אין לנו הסכם.

דוד אמסלם: מי כאן עובד בלי הסכם?

דוד אמסלם: אז תשבו אתם, תגמרו את זה, אין זמן.

דוד אמסלם: מספיק שמחר הם ייצרו משבר וזה יהיה עוד יותר גרוע.

דוד אמסלם: אז בשביל מה?

דוד אמסלם: מה, אנחנו לא רואים את זה?

דוד אמסלם: מה, הופתענו?

דוד אמסלם: לכן, אני מבקש באמת, אמנון, אני רואה את זה יושב במגרש שלך, ואם יש בעיה תערב אותי בreal-time-, לא בעוד חצי שנה, אם האוצר לא מספק לך את מה שאתה חושב שצריך אז תגיד לי, וגם אם העסק הזה מתעכב עם הממונה על השכר אז תגיד לי.

דוד אמסלם: אני רוצה לסגור את הסיפור הזה.

דוד אמסלם: אני חושב שצריך לסגור את הסיפור הזה ולצאת קדימה.

דוד אמסלם: זה אזרח רגיל מגיע ללשכה, מקבל גם את זה, העובדים לא צריכים לקבל מכות, מה קרה?

דוד אמסלם: למה האזרחים מתפרצים שם?

דוד אמסלם: בגלל שהם לא מקבלים את השירות.

<אריאל יעקובי: חבר הכנסת אמסלם, זה הולך להיות יותר קריטי באוגוסט, יש חופשות קיץ, ואם לא יהיו תגבורים יהיה לנו כאוס, אני אומר לך.

דוד אמסלם: אריאל עכשיו נתן לנו "וורט" יותר חזק בעניין הזה, לכן באמת יש לזה דחיפות.

דוד אמסלם: אני מסכים אתו שזו תקופה, כמו שאמר ברוך, שזה לא מתפלג נורמלי במהלך כל השנה, זה הולך בפיקים, ועכשיו זה הפיק.

דוד אמסלם: ולכן, תשבו אתם ותסגרו את העניין הזה.

דוד אמסלם: אני אקיים פה פגישת מעקב, אני לא צריך כבר את הדיון הזה, בעוד כשבועיים.

דוד אמסלם: יספיקו לכם שבועיים?

דוד אמסלם: אתה רוצה שלושה שבועות?

<אמנון שמואלי: מבחינתי - - -

דוד אמסלם: זה לא קשור למבחינתי.

דוד אמסלם: אני שואל – יש לך אחריות על האירוע – כמה זמן אתה צריך כדי לסגור את כל הלופ ולהגיד לי: תשמע, no go ,go.

<אמנון שמואלי: שלושה שבועות.

דוד אמסלם: שלושה שבועות.

דוד אמסלם: אז נקיים אצלי פגישה עוד שלושה שבועות, נזמן אותך.

<אריאל יעקובי: אמנון, אתה צריך אותו, הוא עוזר לך.

<אמנון שמואלי: כן.

דוד אמסלם: נזמן אותך, את האוצר ואת נציג העובדים כדי לבדוק שתפרנו את זה גם ברמת התקנים וגם ברמה של הסכמי השכר עם העובדים, כדי שהם בעצם יתנו את השירות כמו שצריך.

דוד אמסלם: <2.

דוד אמסלם: הנפקת תעודות ביומטריות בקונסוליות בחו"ל לאזרחים ישראלים>

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה לעבור לנושא השני, שהוא באותו תחום.

דוד אמסלם: עשינו דיון לגבי הנושא של הביומטרי בחו"ל, אז תציג את העניין, ואחרי זה נראה איך מתקדמים.

<אייל סיסו: אנחנו ביחד עם רשות האוכלוסין וההגירה – קודם כול סעיף 8 בחוק קבע שננפיק גם דרכונים ביומטריים בחו"ל – יד ביד אנחנו עובדים כדי ליישם את החוק ולעדכן אותו גם בחו"ל.

<אייל סיסו: מבחינה תכנונית אנחנו ערוכים.

דוד אמסלם: אורי, תקשיב, זה קשור אליכם.

<אייל סיסו: מבחינת תוכנית פריסה אנחנו ערוכים, מבחינה תקציבית קיבלנו אפס שקלים לסיפור הזה, ואין לנו תקציב, לא למשרד החוץ ולא למשרד רשות האוכלוסין וההגירה, כדי לממש את זה.

דוד אמסלם: אורי, אוצר, עשיתי כאן דיון לגבי הנושא, הרי מה קורה?

דוד אמסלם: יש לנו פרצה, כרגע הביומטרי במדינת ישראל, נניח בהנחת עבודה, עובד, מה קורה לנו בחוץ-לארץ?

דוד אמסלם: בחוץ-לארץ כרגע אין לנו עמדות ביומטריות.

דוד אמסלם: זאת אומרת, אם מישהו רוצה להוציא דרכון שהוא לא ביומטרי אז הוא נוסע לחו"ל.

דוד אמסלם: הרי אנחנו לא רוצים שיהיה לו דרכון לא ביומטרי.

דוד אמסלם: עשיתי כאן דיון, הבנתי שמדובר על כמה שקלים.

דוד אמסלם: כל אחד אומר: זה לא אני.

דוד אמסלם: משרד החוץ אומר זה לא אני, זה משרד - - -

<אורי שיינין: כמה שקלים?

<אורי שיינין: אם אפשר לשאול.

<קריאה: 50 מיליון שקל.

דוד אמסלם: זה לא חשוב.

<אורי שיינין: כמה?

דוד אמסלם: מה זה משנה?

דוד אמסלם: 50 מיליון שקל, 100 מיליון שקל, מה זה חשוב?

<אורי שיינין: זה חשוב.

דוד אמסלם: למה זה חשוב?

<אורי שיינין: אני אסביר.

<אורי שיינין: א', זה חשוב תמיד, כי מה שעולה 50,000 או עולה 50 מיליון זה לא חשוב?

דוד אמסלם: עזוב, אורי, התקדמתי.

דוד אמסלם: עזוב, נו, אל תיקח את זה, אני לא בחוג לפילוסופיה עכשיו.

דוד אמסלם: אני שואל שאלה פשוטה.

<אורי שיינין: להפך, גם אני לא.

דוד אמסלם: הרי השקענו בביומטרי מיליארדים, אנחנו רוצים לסגור את המערכת באופן הרמטי.

דוד אמסלם: הרי מה הרעיון של הביומטרי?

דוד אמסלם: כל בסיס הרציונל של הביומטרי, שבן-אדם בעצם לא יוכל לזייף את הדרכונים ואת תעודות הזהות, זה כל הסיפור פה.

דוד אמסלם: אם אנחנו מאפשרים עמדות זיוף בחוץ-לארץ, אז ברור שבן-אדם רגיל, אנשים רגילים הם אנשים הגונים וישרים.

דוד אמסלם: אבל מי שרוצה לרמות ומי שנוכל ייסע לחוץ-לארץ, ילך לשגרירות, יאמר: רבותי, אבד לי הדרכון, תעשו לי דרכון, יעשו לו דרכון זמני, יבוא עם תעודה אחרת ויזייף אותה, ומה עשינו בזה?

דוד אמסלם: אז פרצנו את כל סיפור הביומטרי במדינת ישראל.

דוד אמסלם: בשביל מה עשינו אותו?

<אורי שיינין: אני כן חושב שזה עניין של כסף קודם כול, כי כסף קובע סדרי עדיפויות.

<אורי שיינין: ומשרד החוץ אומר: לא קיבלתי שקל, אם אני זוכר, למשרד החוץ יש תקציב, הוא גם לא שם שקל על העניין הזה.

<אורי שיינין: זאת אומרת, כסף מתרגם לך סדרי עדיפויות, נרצה את זה או לא נרצה את זה, ולכן אני אומר, 50 מיליון שקל – אני מכיר 30 מיליון, לא יודע איך זה כבר עלה ל-50.

דוד אמסלם: אורי, תגיד לי, עזוב, אתם תקצבתם אותם בסיפור של העמדות הביומטריות בחו"ל?

<אורי שיינין: אז אני אסביר בדיוק גם למה.

<אורי שיינין: היום כשמישהו רוצה לצאת מישראל ונגיד שאין לו דרכון, מה הוא עושה?

<אורי שיינין: הוא חייב לצאת מהיום למחר.

<אורי שיינין: הוא הרי לא יכול להספיק לעשות ביומטרי, ברוך לא יספיק להנפיק לו ביום, מה הוא עושה?

<אורי שיינין: הוא הולך לנתב"ג או הולך ללשכה, והיום יש שירות חדש בלשכות שאפשר להוציא דרכון מהיר, ואז יש לו דרכון חד-פעמי כזה שאתה יכול לממש ולצאת ולחזור.

<אורי שיינין: לצורך העניין, אם אנחנו רוצים לסגור את הפרצה שדיברת עליה – אגב, אני חושב שרוב מי שמנפיק בחו"ל זה לא גורמים עבריינים שמנסים להתחמק, זה מישהו שאיבד דרכון או אזרח בחו"ל שרוצה להישאר עם פספורט ישראלי.

דוד אמסלם: זה היום, אבל אם יש - - -

<אורי שיינין: אני אומר שזו מסת השירות.

דוד אמסלם: לא קשור.

דוד אמסלם: אמרתי שגורמים שרוצים לזייף דרכונים מוצאים את הפרצה, ואם היא בחו"ל אז הולכים לשם.

דוד אמסלם: היום אין טעם.

<אורי שיינין: וכאן מה שאני חושב איך צריך לטפל בזה.

<אורי שיינין: הצורה צריכה להיות שהחבר'ה בחו"ל – ואני לא נכנס כרגע להיבטים התפעוליים של לשים להם מערכת מסווגת שאתה צריך לייצר הקשה בחו"ל – אז אתה צריך מערכת של "אביב" חדשה, לא יודע אם זה הדבר הכי חכם לשים בכל השגרירויות את המערכת הזאת.

<אורי שיינין: בלי להיכנס להיבטים האלה, היבט תפעולי פשוט.

<אורי שיינין: אתה רוצה לאפשר למישהו בחו"ל לחזור לישראל, תן לו תעודה שכל האפשרות שלה, אפילו בתוקף לעשר שנים לצורך העניין, אבל ש-one way ticket, נכנס לישראל, הדרך לצאת זה לחדש דרכון ביומטרי.

<אורי שיינין: למה אנחנו צריכים לשים 50 או 30 מיליון שקל לרשת את כל שגרירויות העולם בפרויקט כשבאמת יש פתרונות אחרים הרבה יותר זולים והרבה יותר - - - .

<אורי שיינין: אם למשרד החוץ זה כזה חשוב - - -

<אייל סיסו: אורי, אבל פה אלו שיקולים שלנו.

דוד אמסלם: דקה.

דוד אמסלם: נשמע.

<אורי שיינין: קטעתי אותך, אבל יש כאן ועדה ויושב-ראש הוועדה יגיד לך, יפנה אליך – אם זה כל כך חשוב למשרד החוץ שהיה שם שקל, אבל אפילו שקל הוא לא מוכן לשים.

דוד אמסלם: מה זה קשור למשרד החוץ?

דוד אמסלם: לא הבנתי.

<אורי שיינין: לא יודע, משרד החוץ יושב פה, הוא העלה את הנושא.

דוד אמסלם: משרד החוץ לא קיבל החלטה על הביומטרי.

דוד אמסלם: הרי אנחנו לא נמצאים בשוק מחנה יהודה שאתה אומר לו: תשמע, תביא אתה מהמקורות שלך, כשאתה, כשמדינת ישראל החליטה ללכת על הביומטרי.

דוד אמסלם: זו המדינה, אז אתה מתקצב את זה, זו לא שאלה מה אתה רוצה.

<אורי שיינין: אמת.

דוד אמסלם: אתה לא בא למשרד הפנים ואומר להם: רבותי, זה חונה אצלכם, תביאו גם אתם כמה שקלים.

<אורי שיינין: לא, אני אומר שיש לי פתרון אחר.

דוד אמסלם: לכן, אני אומר שבעיקרון ברגע שהחלטנו ללכת על הביומטרי האוצר אמור לתקצב את כל המכלול הביומטרי לא משנה איפה הוא מקוים.

<אורי שיינין: נכון.

דוד אמסלם: והוא לא צריך לבקש מהמשרדים: תשתתפו גם אתם.

דוד אמסלם: זה לא קשור לעניין.

<אורי שיינין: לא אמרתי תשתתפו.

<אורי שיינין: לא, לא אמרתי תשתתפו.

דוד אמסלם: אתה עכשיו אמרת שהוא לא הביא שקל.

<אורי שיינין: אז אני אסביר.

<אורי שיינין: לא אמרתי שהם ישתתפו.

<אורי שיינין: אמרתי שהוא ישים את כל הכסף, זה מה שאמרתי.

<אורי שיינין: לי יש פתרון אחר זול שלא עולה לי כסף, שמייצר ונותן פתרון בדיוק למצוקה שהיושב-ראש אמר, לפרצה הזו.

<קריאות: - - -

<אייל סיסו: אתה לא מכיר את מערכת השיקולים.

<אורי שיינין: אומר נציג משרד החוץ שלדעתו זה משהו שחשוב לו, אז שיתכבד וישים על זה כסף.

<אייל סיסו: זה של המדינה, זה לא אנחנו.

דוד אמסלם: בבקשה.

דוד אמסלם: תסביר למה זה חשוב.

<אייל סיסו: קודם כול, אורי, אתה לא מכיר את מערכת השיקולים, אתה אומר דברים לא נכונים.

<אייל סיסו: בחו"ל חיים אלפי אזרחים ישראלים שגם חיים שם במסגרת relocation, במסגרת שליחויות ודברים אחרים שהם לא יכולים לבוא לארץ כל הזמן, דבר ראשון.

<אייל סיסו: דבר שני, אלו שיקולים טכניים שמצאו פתרון.

<אייל סיסו: ישבו מיטב המוחות ממשרד החוץ, ממשרד הפנים מרשות האוכלוסין וההגירה וקבעו את הכול, למה צריך לעשות ואיך צריך לעשות ואיך להגן על כל הדברים.

<אייל סיסו: אצלך השיקולים: אני חושב ככה.

<אייל סיסו: אני לא חושב שזה התפקיד שלך.

<אייל סיסו: התפקיד שלך לדבר על הכסף.

<אייל סיסו: והכסף, לא קיבלו, קיבלנו אפס שקלים, משרד החוץ לנושא הזה.

<אייל סיסו: זו לא החלטה של משרד החוץ, זו החלטה של המדינה.

<אייל סיסו: יש חוק, סעיף 8 בחוק קבע מה תפקיד - - -

<אורי שיינין: רשאי, רשאי.

<אורי שיינין: החוק לא אומר שהוא חייב.

<אורי שיינין: רשאי.

<אורי שיינין: אל תגיד לי בחוק – אתה יכול לומר לי שאתה לא מבין והתפקיד שלי בכסף, אבל אל תגיד לי דברים שלא כתובים בחוק.

<אייל סיסו: אני יכול לצלם לך את החוק.

<אורי שיינין: סבבה.

<אורי שיינין: אני גם יודע לקרוא.

<אייל סיסו: אנחנו צריכים לעשות את זה בחו"ל, וכדי שנעשה את זה ביחד אנחנו צריכים להוציא כסף.

<אייל סיסו: זו החלטה של המדינה, זו לא החלטה של משרד החוץ, משרד החוץ לא תקצב בנושא.

<אייל סיסו: כמו שתקצבתם את ההיבט הביומטרי בארץ צריך לתקצב אותו גם בחו"ל.

דוד אמסלם: כמה משלמים שם לעשות את הדרכון הזה בחוץ-לארץ?

<אייל סיסו: בדיוק כמו בארץ.

<עמוס ארבל: אותו דבר.

<אייל סיסו: אותו דבר.

דוד אמסלם: אני מדבר כרגע מבחינת העלות של הדרכון החד-פעמי.

דוד אמסלם: כמו שאומר אורי, כמה זה עולה?

דוד אמסלם: נגיד שעכשיו מישהו בא לאיזושהי שלוחה - - -

<אייל סיסו: 280 שקל, בהמרה לדולרים עולה ביורו.

<עמוס ארבל: כמו בישראל.

<אייל סיסו: כמו בישראל.

דוד אמסלם: זה לדרכון החד-פעמי?

<עמוס ארבל: הרגיל.

דוד אמסלם: הוא ביקש דרכון חד-פעמי.

<עמוס ארבל: יש דרכונים רגילים.

<עמוס ארבל: הרעיון של אורי הוא לא טוב.

דוד אמסלם: תסביר למה.

<עמוס ארבל: היות שאנחנו רוצים לצמצם.

דוד אמסלם: אורי, אני מצפה ממך שתשמע.

דוד אמסלם: אתה לא רוצה, תקום ותצא.

<אורי שיינין: רק עדכנתי.

דוד אמסלם: אני לא יכול לעבוד ככה.

<אורי שיינין: סליחה.

דוד אמסלם: בבקשה.

<עמוס ארבל: הרעיון בכללותו, כמו שציינת תוך כדי הדיון, זה לצמצם את כמות הזיופים עד כמה שניתן.

<עמוס ארבל: בדרכון הישראלי הקיים, לא הביומטרי, הוא דרכון זול, הוא דרכון סחיר שמסתובב בעולם באופן חופשי.

<עמוס ארבל: אנחנו רוצים שיהיו כמה שפחות דרכונים כאלה, וגם לאזרחים הישראלים שחיים בחו"ל להנפיק דרכון ביומטרי.

<עמוס ארבל: חלק מהאנשים חיים בחו"ל ולא באים לארץ, הם נוסעים גם בתוך המדינות שלהם, בתוך אירופה, בתוך ארצות-הברית הוא צריך דרכון ישראלי.

<עמוס ארבל: יש כאלה עם אזרחות זרה ויש כאלה בלי אזרחות זרה, והם צריכים לנסוע עם הדרכון הישראלי.

<עמוס ארבל: מעבר לזה, אדם יכול להגיע לישראל, יכול להגיע ליומיים-שלושה, אפילו לשבוע, וגם אם הוא יגיע ללשכה ויקבלו אותו באותו יום, עד שינפיקו לו את הדרכון הביומטרי ועד שיחזירו לו הוא כבר יחזור חזרה למדינה שלו, ואין לנו יכולת להנפיק לו פה דרכון ביומטרי.

<עמוס ארבל: זה אומר שהשירות הזה חייב להינתן לאזרחי מדינת ישראל בחו"ל.

דוד אמסלם: כמה זמן בממוצע לדעתכם אחרי שאנחנו מתיישרים בקו לוקח לעשות דרכון ביומטרי?

<עמוס ארבל: בחו"ל?

דוד אמסלם: לא, בארץ.

<ברוך דדון: זה נספר מיום ההרכשה.

דוד אמסלם: בערך, פלוס-מינוס.

<ברוך דדון: עשרה ימי עבודה, כ-14 ימים.

דוד אמסלם: זאת אומרת שאנחנו צריכים להשאיר אותו כאן 14 יום.

<ברוך דדון: לא, יש מענה אחר, שנותנים לו דרכון - - -

דוד אמסלם: לא, אני מדבר על הקבוע.

<ברוך דדון: אי-אפשר פחות מזה.

דוד אמסלם: תקשיבו, מה שנעשה, תראה, אני לא אפתור את זה כאן, תזמני גם את אורי וגם את רשות האוכלוסין ואת משרד החוץ אלי, נשב ונדסקס את הסיפור הזה.

דוד אמסלם: אני לא רואה את הדברים כמוך על פניו.

דוד אמסלם: זה נכון ש-30 מיליון שקל זה הרבה כסף, אבל זה ברמת מדינה, ואנחנו גם מדינה שצריכה לתת שירות גם לאזרחים שלה בחו"ל.

דוד אמסלם: יכול להיות שנפסיק את הכול, בכלל, גם השגרירויות עולות כסף, אולי נביא את כולן לפה ולא צריך, לשיטתך.

דוד אמסלם: אבל בגדול, אנחנו צריכים לתת שירות, ונכון.

דוד אמסלם: דרך אגב, גם ברמה השירותית אני רואה את זה וגם ברמה של הזיופים.

יואב בן צור: גם בנושא של האבטחה זה סטנדרט בכל מקום בעולם.

דוד אמסלם: האבטחה.

דוד אמסלם: עשיתי כאן כבר דיון אחד, האמת שהייתי בטוח שפתרתם את העניין.

דוד אמסלם: אני חושב שעשיתי דיון אחד או שניים אפילו.

<קריאה: אחד.

דוד אמסלם: אחד בנושא הזה.

דוד אמסלם: היית בדיון הזה, אורי?

<אורי שיינין: לא הייתי.

דוד אמסלם: כל פעם אתם שולחים מישהו אחר, אז הכול בסדר.

דוד אמסלם: עשיתי דיון אחד בנושא הזה, חשבתי שפתרתם את העניין, בגלל שלי זה נראה שבסופו של דבר צריך לסגור את כל המערכת.

דוד אמסלם: וגם אם יש את הסיפור הזה של הזמנים בנתב"ג, לא מרחיבים אותו בגלל שהוא קיים.

דוד אמסלם: אחרת, בוא נעשה לשכה אחת בארץ וניתן לכולם גם בארץ דרכון כזה.

דוד אמסלם: נגיד לו: תשמע, בוא תיקח זמני בינתיים, תבוא עוד עשר שנים.

דוד אמסלם: אני חושב שאו שאנחנו הולכים על עסק ברצינות או שאנחנו עושים מהעסק צחוק.

דוד אמסלם: לכן, אני אעשה את זה אצלי, גם אבין את ההשלכות, בזמנו גם משרד החוץ סיפר גם על ההשלכות היותר רחבות בעניין הזה.

דוד אמסלם: יש גם אנשים שמדינת ישראל שולחת אותם לשליחויות, יש נושאים ביטחוניים שאנחנו רוצים להגן עליהם שם, ואני אעשה דיון בעניין הזה כדי לסגור את הסיפור הזה.

דוד אמסלם: בסדר?

דוד אמסלם: רבותי, כפי שסיכמתי, אעשה דיון אחד לגבי הנושא הזה בעוד שלושה שבועות, אמנון, ואת הנושא השני גם אעשה בהקדם.

דוד אמסלם: תודה רבה לכולם, שיהיה לנו המשך יום טוב.

דוד אמסלם: הישיבה נעולה.