ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 396, 2017-04-03 13:30

דוד אמסלם: קודם כל תודה ליעקב.

דוד אמסלם: באמת יעקב הוא חבר אישי שלי הרבה מאוד שנים, כמו שהוא ציין, וכמובן לך, ניר, על ההזמנה.

דוד אמסלם: הטריגר לסיור הזה היה בעצם דיון שעשינו בוועדה.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה סיור רשמי של ועדת הפנים, זה לא דודי אמסלם, זה לא ביקור שלי, יש כאן סיור רשמי של הוועדה, לכן אני גם מודה לכל חברי הוועדה שיושבים כאן, מנהלת הוועדה, הצוות של הוועדה, הדוברת של הוועדה.

דוד אמסלם: אם שמו פה רמקולים, זה להקלטה, בגלל שבסך הכול זה חלק מפרוטוקול הוועדה.

דוד אמסלם: כמובן מכובדיי כולם, כל מי שסביב השולחן, סך הכול רובם גם חברים אישיים שלי, גם מהטווח הקצר וגם מהטווח הארוך.

דוד אמסלם: אני החלטתי על הסיור הזה בעקבות ישיבה שגם יעקב וגם ניר היו בכנסת בנושא של תחנת הכוח.

דוד אמסלם: באתי בעיקר לראות נושא אחד, ושם אחרי זה נצטרך את הנתונים מכם כדי להתניע קדימה, זה הסיפור שעלה על ידכם בישיבה, הסיפור של אבק הפחם.

דוד אמסלם: אני שאלתי אותם, תוך כדי הסיור, לא כל כך היו להם תשובות, הם לא ענו כל כך, אבל בדרך כלל בסיור כזה אני לא מעמיק פה, אני מביא את זה למגרש הביתי שלי, שם יותר נוח לי לשאול את השאלות מאשר אצלם פה.

דוד אמסלם: אבל אנחנו התרשמנו מהעניין הזה, אני ראיתי את האבק עצמו, את הערימות, ראינו גם את כל ערימות הפחם לפני שהן הופכות להיות אפר ואני אעשה אחר כך פגישה אצלי, אני אזמין אתכם, כדי שנעשה משהו קצת ברזולוציה יותר נמוכה, יותר מקצועית, כדי שבסופו של דבר נוכל לקדם את הנושא הזה גם בטווח הקצר.

דוד אמסלם: עד שיחליפו ועד שפה ועד ששם, בינתיים יש פה ילדים שכל בוקר קמים ואם יש רוח קצת לא מצויה אז זה מגיע אליהם לחלון ולבית.

<ניר סהר: נכון, עוד מעט נראה קצת תמונות.

דוד אמסלם: נכון, לכן זה הטריגר המרכזי שהגעתי לכאן.

דוד אמסלם: אבל על הדרך, אתה הזכרת את המפחמות, את זה נשאיר לאילן, אבל יש פה משהו חשוב שעשינו, וזה אני מעדכן בעיקר את ראשי המועצות האזוריות, שזה יותר נוגע אליהם.

דוד אמסלם: אני הייתי בסיור בעמק חפר, פגשתי את רני, הוא העלה בפניי את הסיפור של השיפוי בגין הצירים המרכזיים, 197.

דוד אמסלם: אני אתן דוגמה, היום רוצים להרחיב את כביש 2, אז באים לעמק חפר ומטילים עליו בערך כ-30 מיליון שקל השתתפות במה שנקרא תביעות עתידיות של כל מיני כאלה - - -

<יעקב אדרי: הסדירו את זה עכשיו.

דוד אמסלם: כן, כאילו זה עסק פרטי שלהם.

דוד אמסלם: אני לא אלאה אתכם, בסופו של דבר אני העברתי את זה בחקיקה, התלבשתי על חוק אחר, דחפנו את זה גם ובסופו של דבר הסדרנו את הנושא הזה.

דוד אמסלם: מבחינתנו האירוע הסתיים, בוודאי לא כשמדובר באמת בסך הכול בתנועה עוברת, שהיא רק מפריעה, לא רק שהיא לא עוזרת, היא רק מפריעה, אז בוודאי המועצה לא צריכה לשלם מהארנונה שלה גם את השיפוי שהמדינה צריכה לשלם.

<יעקב אדרי: זה בעקבות הפסיקה של בית המשפט.

דוד אמסלם: לא, בעקבות הפסיקה של בית המשפט עשינו - - - זה מעניין אתכם?

דוד אמסלם: אז אני אספר.

<קריאה: אם יש משהו תקדימי שמשפיע על כולם, זה חשוב.

דוד אמסלם: אז מה שעשינו, ביום האחרון של הכנסת, או בשבוע האחרון, אני חוקקתי חוק ששילבתי בו שלושה חוקים, ביחד, שלכאורה לא קשורים, אבל קשרנו אותם וזה הסיפור.

דוד אמסלם: האחד, זה מה שאמרתי לגבי השיפוי של כל התשתיות העוברות, בעיקר בנושא של המועצות.

דוד אמסלם: הנושא השני זה תמ"א 38.

דוד אמסלם: במסגרת הקומה האחרונה, השלישית, בין שתיים וחצי לשלוש וחצי, שרשויות יוכלו לגבות השבחה אם הם ירצו, זה לא חובה, בגלל שיש ערים שלא רוצות וזה בסדר, וגם בתוך העיר, זה דיפרנציאלי, יכול להיות שראש העיר יכול להחליט, 'תשמע, באזור הזה אני לא רוצה לגבות בגלל שכאן יש לי עניין לקדם ובאזור ההוא שם יש לי עניין דווקא לגבות'.

דוד אמסלם: זה יכול להיות משהו דיפרנציאלי, זה מדיניות עירונית שהעירייה מחליטה עליה ואם היא תחליט לגבות השבחה, אז במקרה הזה - - - אני לא אלאה אתכם, היה לי ויכוח עם האוצר וכו', סיכמנו שזה יהיה עד גובה 25%, מ-0 עד 25, כל מספר זוכה, מה שהעירייה תחליט, וזה לפי המדיניות העירונית שהיא תחליט עליה.

דוד אמסלם: אני חושב שזו בשורה טובה, חשובה, גם אני חושב שהיא ערכית, היא נכונה.

דוד אמסלם: איך אני תמיד אומר?

דוד אמסלם: אני באתי מהשלטון המקומי, אז תמיד הייתי בא לממשלה ואומר להם, 'חבר'ה, לא יכול להיות שהוצאות אצלנו, הכנסות אצלכם'.

דוד אמסלם: אצלנו בירושלים, תייר בא לעיר, משאיר כמה לירות, משלם מע"מ, הולך לבית מלון, אתם מקבלים מס הכנסה, אבל אצלנו הוא זורק את הנייר.

דוד אמסלם: אז לא יכול להיות שאנחנו נרים את הניירות, את הזבל, ואתם תיקחו את הניירות של הדולרים.

דוד אמסלם: זה מה שקורה היום בקטע של הממשלה והנוסחה הזאת אותי מעצבנת אז כמעט בכל נושא אני מכניס את הממשלה.

דוד אמסלם: אני לא אלאה אתכם, עשיתי את זה בכמה נושאים מכיוון שאני מאמין שצריכה להיות חלוקה הוגנת.

דוד אמסלם: אם הממשלה או הכנסת מקבלת החלטה שהמשמעות שלה היא כספית מבחינת העיריות, היא גם צריכה להשתתף.

דוד אמסלם: איך אני אומר?

דוד אמסלם: אתם לא מהאו"ם.

דוד אמסלם: לכן הסיפור הזה של התמ"א היה חשוב.

דוד אמסלם: והנושא השלישי זה הנושא של כתבי השיפוי.

דוד אמסלם: בית המשפט העליון, עזבו, אני לא רוצה להיכנס לחוכמה שבהחלטה הזאת, בואו נשאיר את זה בצד, אבל הוא קיבל החלטה שכתבי השיפוי - - - עד היום, הם התנהלו 50 שנה, הכול היה בסדר, איך אבא שלי היה אומר לי?

דוד אמסלם: אם לא מקולקל אל תיגע.

דוד אמסלם: כנראה מישהו בא, החליט לגעת, קלקל עוד יותר, אילץ אותנו עכשיו לעשות חקיקה ראשית שמסדירה את הנושא של כתבי השיפוי.

דוד אמסלם: זה בכלל אבסורד, לא הצלחתי להבין איך העירייה בכלל שייכת לעניין, הרי אחד בונה, מוכר את הפרויקט, מפריע לחבר שלו, נניח הוריד לו את הערך, מה זה קשור לעירייה?

דוד אמסלם: בגלל שהעירייה מנפיקה את ההיתר?

דוד אמסלם: הרי היא חייבת, מה רצית, שחבר שלו ינפיק לו את ההיתר?

דוד אמסלם: אז העירייה מוצאת את עצמה כאילו צד בגלל שהוועדה המקומית מוציאה את ההיתר.

דוד אמסלם: בסופו של דבר הסדרנו גם את זה, דרך אגב זה היה חסם מאוד משמעותי בחלק מהערים בהיתרים.

<קריאה: זה הפסיק את הוועדות אצלנו.

דוד אמסלם: לכן, ברוך ה', אפשר עכשיו מה שנקרא לחזל"ש, לחזור למצב רגיל ובזה - - - אני חושב שבסך הכול שלושת המרכיבים האלה ביחד, שלושת החוקים האלה שהבאנו אותם בחוק אחד, כפי שאמרתי, נסעה המשאית, אז העמסנו עליה גם את שני החוקים האלה.

דוד אמסלם: אני חושב שיש לזה בשורה מבחינתי בזה שבסך הכול, בוודאי המועצות האזוריות, כמו שאמרתי, לא נשארות לבד בסיפורים האלה.

דוד אמסלם: אני חושב שזה גם לא מוצדק.

דוד אמסלם: אני בדרך כלל נכנס לאירוע רק כשאני מאמין בו, אם אני לא מאמין אני לא נכנס.

דוד אמסלם: לכן כמעט בכל מקום שאני נוגע יש בעיה.

דוד אמסלם: כל נושא, לדעתי עשינו עד היום לפחות איזה 200 נושאים, כמעט כל נושא, לא תאמינו.

דוד אמסלם: חלקם לא מעניינים את הציבור, למשל את המפחמות אנשים לא מכירים, אבל אילן יספר לכם, הוא חי עם זה שנים.

דוד אמסלם: זה לא מטריד מישהו שגר בתל אביב, הוא לא יודע על מה מדובר, זה לא מעניין.

דוד אמסלם: וכן הלאה וכן הלאה וכן הלאה.

דוד אמסלם: אני בא מהקטע המוניציפלי, כמו שיעקב אמר, אני רואה את התפקיד שלי בכנסת לטפל רק בבעיות קטנות, של אנשים קטנים.

דוד אמסלם: מי זה?

דוד אמסלם: זה אנחנו.

דוד אמסלם: פשוטים.

דוד אמסלם: אני לא מטפל בנושאי חוץ וביטחון, אני לא מטפל - - -

איתן ברושי: את זה השארת למיקי.

דוד אמסלם: אני לא מטפל במתווה גז, אני לא מטפל בהרבה נושאים, אני גם לא מדבר עליהם.

דוד אמסלם: לא שאין לי מה לומר, אבל אני לא רוצה, ויש נטייה בכנסת לחשוב שמי שמדבר על חוץ וביטחון זה האנשים החשובים, האסטרטגים, אלה שמטפלים בביוב זה לא.

דוד אמסלם: חבר'ה, אני מטפל רק בביוב, אני מאמין שהחיים זה זה.

דוד אמסלם: זה לא זה, זה זה, הבעיות הקטנות זה החיים שלנו ולכן אני שם.

דוד אמסלם: זה התפקיד שלי ואני לרשות

דוד אמסלם: כם כמובן בכל דבר ועניין, בגלל זה גם יצרתי את הסיפור של הסיור הזה.

דוד אמסלם: ברגע שהבנתי שיש פה בעיה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני מחובר לנושא איכות הסביבה מאוד, אני אומר את זה באופן חד משמעי.

דוד אמסלם: איכות סביבה היום זה לא בגלל שזה לא נעים באף, זה נגמר, זה מחלות, זה הורג, אשכרה הורג, יותר מתאונות דרכים, יותר מהכול, רק זה הורג באופן איטי, זה לא הורג אותך במכה, זה הורג אותך בייסורים ולכן אני חושב שזה נמצא אצלי בסדר עדיפות כמעט מספר אחת.

דוד אמסלם: אני לא רוצה להלאות אתכם, זה מתחיל מבסיסי צה"ל שלא מטפלים באזבסט, ונלחמנו איתם מלחמת עולם, זה כולל את החיילים בסדיר, לא שומרים עליהם כל כך כמו שאנחנו חושבים והצבא עומד על הרגליים האחוריות כדי שלא נכניס פקחים לשם.

דוד אמסלם: אתם לא תאמינו איזה מלחמות עולם יש לי, עד ראש הממשלה זה מגיע, עם שר הביטחון.

דוד אמסלם: ועד זיהומים של מי תהום וביובים.

דוד אמסלם: אני יכול עכשיו להרצות לכם שעות על זה.

דוד אמסלם: אני חושב שזה התפקיד שלנו ואם אני במשמרת שלי אצליח לתקן כמה דברים קטנים בדרך אני מרגיש שאני עשיתי את שלי בעולם הזה.

דוד אמסלם: זה התפקיד שלי, אני לרשותכם בכל דבר ועניין.

דוד אמסלם: אני רוצה לומר שבאמת התמזל מזלי וחברים איתי בוועדה גם אנשים מאוד מיוחדים.

דוד אמסלם: אמיתי עכשיו, אני לא מספר את זה כבדיחה, רובם, אנשים טובים, אנשים שמחוברים לנושא, אנשים שעם ישראל חשוב להם וגם הם בדיוק קמים בבוקר עם כל הדברים האלה.

דוד אמסלם: יש רק דבר אחד חשוב שאני רוצה לדבר עליו, באמת בקצרה, אתמול אנחנו העברנו בוועדה חוק מאוד חשוב, תיקון 109, וזה קשור אליכם.

דוד אמסלם: אנשים חושבים שזה קשור רק למגזר הערבי, זה חוק תכנון ובנייה שקשור לכל האוכלוסייה במדינת ישראל.

דוד אמסלם: הרעיון בגדול, היום חלק מעבירות הבנייה לא מטופלות בגלל כל מיני הליכים בירוקרטיים.

דוד אמסלם: אתם יודעים מה קורה לנו במדינה, אחד בונה, איך אמרתי?

דוד אמסלם: אחד מתחיל לבנות, הוא בחור צעיר, מתחילים, מוציאים לו צו, הוא הולך לבית משפט ודוחה ועוד שנה דיון, כשרוצים להרוס לו אחרי 30 שנה, הוא אומר 'עכשיו אתם באים?

דוד אמסלם: הילדים שלי כבר התחתנו, איך אתם רוצים להרוס לי?' וזה ככה קורה, דרך בתי משפט וכו' וכו'.

דוד אמסלם: במשוואה מצד שני יש הרבה מאוד ערים בארץ שאין להן תכניות, המדינה לא מקדמת להם תכניות, לא מתאר מקומיות ולכן גם אין להם אופציה לבנות, זה בעיקר במגזר הדרוזי והערבי, וכאן חיברנו גם את מינהל התכנון שישקיעו הרבה כסף בתכניות מתאר.

דוד אמסלם: יש לי כלל ברזל, שאני מאמין בו, אזרח רגיל, לא משנה אם יהודי, ערבי, צ'רקסי או נוצרי, קם בבוקר, הוא שומר חוק.

דוד אמסלם: אזרח רגיל, אין לו עניין לעבור באדום סתם, אין לו עניין לעבור על החוק, הוא עובר על החוק בדרך כלל כשיש לו אילוץ, כשהוא לא מצליח להסתדר איתו והוא מרגיש גם לא נכון, שעושים לו משהו לא טוב, אז שמע, החיים יותר חזקים בסוף, אני - - - לכן אני חושב שאנחנו צריכים לשמור על זה שהאזרחים במדינת ישראל, כולל האזרחים בני המיעוטים, יקבלו את כל הזכויות שלהם ואת כל האופציה לעבוד על פי חוק ומי שחורג מהכללים של החוק, בוודאי שצריך לטפל בו כמו כל אזרח.

דוד אמסלם: זה החוק שהעברנו אותו.

דוד אמסלם: אני לא רוצה להלאות אתכם, חוק גדול מאוד, זה נותן הרבה כלים מנהליים, לא שיפוטיים, זה הסיפור כאן, מנהליים וקנסות, גם לערים, גם לוועדות המקומיות.

דוד אמסלם: יש הרבה כלים, שעכשיו הם חדשים, כדי לתת תגובה מהירה.

דוד אמסלם: אני מאמין, מי שבונה, וזו הבקשה, אחד שמתחיל מהיסודות, אתה בא, תופס אותו, נגמר האירוע.

דוד אמסלם: כשאתה בא והוא כבר בקומה שלישית, יש בעיה, סיפור.

דוד אמסלם: זה המתווה של החוק, חוק גדול מאוד, תצטרכו ללמוד אותו.

דוד אמסלם: יספר לכם אכרם, ישבנו עליו חודשיים, זה כמעט 100 עמודים, וזה לדעתי יביא בשורה.

דוד אמסלם: קודם כל זה מגביל אפילו את הסמכויות של בית המשפט לתת יותר מדי ארכות וארכות וארכות, אנחנו מדברים יותר על אמצעים מנהליים וקנסות מנהליים, גם לגבי השימוש, גם לגבי הבנייה, וזה נותן וקטור קצר.

דוד אמסלם: זאת אומרת צ'יק צ'ק, יש מישהו שעשה עבירה, ישר מגיבים כלפיו, לא מחכים שזה יילך ויתפתח.

דוד אמסלם: אני מקווה שביום רביעי, אנחנו מכנסים את הכנסת בשביל זה, כדי לגמור את הסיפור הזה ובעזרת ה' אחרי שזה ייגמר, בהתחלה יהיו קצת רעשים, אבל אחרי הכול אני בטוח שכולם ישמחו בעניין הזה.

דוד אמסלם: אני רק רוצה לומר דבר אחד, אני אומר את זה תמיד לחבר'ה, בעיקר לחבר'ה הערבים, כשאין תכנון אין איכות חיים.

דוד אמסלם: תבדקו אותי, תלכו לכל כפר ערבי, תיסעו, אין קניונים, אין כמעט גינות, אין פארקים, אין כלום.

דוד אמסלם: יש בית ועוד בית ועוד בית ופתאום יש לך שבילי עפר שקוראים להם כבישים ואין תשתיות, הכול שם כמעט מסוכן.

דוד אמסלם: בחיים המודרניים אי אפשר להתנהל ככה.

דוד אמסלם: לכן אני מאמין שתכנון כזה בסופו של דבר עושה קווים.

דוד אמסלם: אמרתי להם, החבר'ה הצעירים, עוד 20 שנה כבר לא יהיו מוכנים לחיות ככה.

דוד אמסלם: אין איכות, אי אפשר לחיות ככה.

דוד אמסלם: זה היה נכון לפני 100 שנה, 50 שנה, לא נכון היום.

דוד אמסלם: לכן אני חושב שבסופו של דבר, אחרי שיהיו ההתאמות כולם יודו למדינה על זה שהיא עשתה את הסדר וגם המגזר הערבי סוף סוף יבינו, איפה שמותר מותר, איפה שאסור אסור ולא צריך גם להעניש, כל בן אדם מבין לבד, לא צריך לשלוח לו שוטר ולא בטיח, הוא מבין, פה מותר לי, פה אסור לי ובזה ייגמר העניין.

דוד אמסלם: רק צריך לאפשר להם, כמו שאמרתי, גם איפה כן, לא רק איפה לא, איפה כן, וחלק מתכניות המתאר המקומיות, יש שם גם אופק תכנוני ל-20 שנה, בעיקר במגזר, כולל הגדלת הקו הכחול של היישוב.

דוד אמסלם: וזו גם בשורה טובה וחשובה מאוד לכל המגזר הערבי, שאני חושב שהוא חייב להשתלב במדינה גם בתחושה, הם חלק מהאזרחים של מדינת ישראל והם לא צריכים להתייחס אלינו כאילו אנחנו האויבים שלהם.

דוד אמסלם: זה התחושה לפעמים בכנסת.

דוד אמסלם: כשאני שואל אותם, 'תגידו, אתם אזרחים או לא אזרחים?' אז אני חושב שחלק מתחושת הקיפוח שלהם היא במובנים האלה ואני חושב שכשנקדם את זה זו תהיה בשורה טובה.

דוד אמסלם: שוב פעם אני מודה לכם על כל קבלת הפנים הזאת ואני אעביר לכם את הניהול.

<יעקב אדרי: תודה על הדברים המעניינים והחידושים ששמענו.

<יעקב אדרי: ניר.

<ניר סהר: טוב, קודם כל תודה רבה ליושב ראש הוועדה וחברי הוועדה, יעקב אדרי, יושב ראש האיגוד, חברי מועצה וכמובן העובדים באיגוד ערים.

<ניר סהר: כמה מילים על האיגוד, כמה דקות.

<ניר סהר: אז לאן הגעתם?

<ניר סהר: הגעתם לאיגוד ערים שהוא הגדול ביותר בישראל, הוא מאגד בתוכו 18 רשויות מחוף כרמל, אתם רואים בצפון את חיפה, עד לנתניה, פרדסיה, הם הדרומיות ביותר, ומזרחה זה מגידו.

<ניר סהר: שר הפנים דאז, יוסף בורג, בא ואמר, 'אוקיי, מקימים את תחנת הכוח אורות רבין', אז זה היה מאור דוד, 'מי יפקח על איכות הסביבה ועל הפליטות?

<ניר סהר: ' עוד אז, בשנת 78', כלפי אותם תושבים.

<ניר סהר: אז בעצם יש לנו את החלטת הממשלה מ-1978 שלאחריה יש את הצו המקים וחוקי עזר.

<ניר סהר: יש לנו שני חוקי עזר שלנו, אחד מהם זה נושא של ניטור שפכים, אמרת אנחנו השפכים, אז אנחנו השפכים, אנחנו נוגעים בשפכים של התעשייה, של כל מט"ש באזור שלנו, במרחב שלנו.

<ניר סהר: אם נספיק נרד למטה, נראה גם את מעבדת השפכים שמוסמכת בתקנים הגבוהים ביותר בארץ, על פי רשות הסמכת מעבדות.

<ניר סהר: ויש לנו חוק עזר לניטור אוויר, שבין היתר תחנת הכוח מנוטרת על ידו ועוד מעט נראה קצת יותר פרטים ונשמח גם להראות לכם את הניטור און ליין כרגע, שאנחנו אמורים לקבל, אבל לצערי מאז יום שישי אנחנו לא מקבלים ניטור.

<יעקב אדרי: כנראה מחר נקבל את זה.

<ניר סהר: נקווה שמחר נקבל אותם.

דוד אמסלם: ממי אתם אמורים לקבל את זה, מחברת חשמל?

<ניר סהר: מחברת חשמל, כן.

<ניר סהר: השטח בו פועל האיגוד זה בסך הכול 700,0000 דונם, זה שטח ענק, עצום, אין עוד איגוד כזה בישראל, זה 610,000 תושבים שמשרת האיגוד.

<ניר סהר: סך הכול תושב משתתף, רק לשם הידיעה, ב-2.5 שקלים בשנה בהשתתפות בתקציב באיגוד.

<ניר סהר: 2.5 שקל, זה נכנס בתוך הארנונה איפשהו.

<ניר סהר: אז מי בעצם הרשויות שחברות באיגוד?

<ניר סהר: יש לנו ערים כגון אור עקיבא, באקה, חדרה, כפר יונה ונתניה, יש לנו מועצות מקומיות, שזה אליקים, בנימינה-גבעת עדה, ג'סר, ג'ת, זכרון, פרדיס, פרדס חנה-כרכור ופרדסייה, ויש לנו מועצות אזוריות, שזה אלונה, חוף כרמל, מנשה, עמק חפר ומגידו.

<ניר סהר: מכאן אפשר לבוא ולומר שבעצם המאפיינים של ההיבטים הסביבתיים של כל רשות הם שונים לגמרי בין עיר גדולה כמו נתניה או חדרה או אור עקיבא לבין מועצה אזורית, שדיברנו עליה, על הנושא של חקלאות ושריפה ודיברנו על המפחמות קצת וכן הלאה.

<ניר סהר: מה בעצם אנחנו עושים פה?

<ניר סהר: אז דיברנו על כך שאנחנו מפקחים על תחנות הכוח.

<ניר סהר: אגב, לאו דווקא תחנת הכוח אורות רבין, אלא גם אתר חגית, שהוא האתר הגדול ביותר בישראל ששורף גז לטובת מדינת ישראל.

<ניר סהר: אלה שתי תחנות שאנחנו באופן און ליין מקבלים את הנתונים.

<ניר סהר: איכות אוויר מתעשייה, גם מפעלים כגון נייר חדרה, כגון אליאנס, גלעם, גן שמואל, מנוטר אלינו און ליין, אנחנו רואים את הנתונים ומקבלים פידבקים ברמה של אס.

<ניר סהר: אמ.

<ניר סהר: אסים, ואם יש חריגות על פי היתר הפליטה שיש להם או רישיון העסק שיש להם.

<ניר סהר: חומרים מסוכנים, דיברת על הנושא הזה לא מעט.

<ניר סהר: חומרים מסוכנים מסתובבים אצלנו בהרבה מאוד מקומות.

<ניר סהר: לא מזמן הייתה שריפה מאוד גדולה בקיסריה וחששנו מאוד שזה יגיע לאזור של חומרים מסוכנים.

<ניר סהר: רעש וקרינה.

<ניר סהר: פיקוח על שפכי תעשייה.

<ניר סהר: כמו שאמרנו, כל הרשויות שמסביב לאזור שלנו מזרימות למט"ש והמט"ש עצמו צריך לתת את הדעת עליו, מצד אחד, אבל מהצד האחר גם לתת את הדעת על המפעל עצמו, על התעשייה עצמה, מה היא מזרימה על פי אותו רישיון עסק.

<ניר סהר: אנחנו מפקחים על זה על ידי המעבדה שיש לנו בקומה ראשונה.

<ניר סהר: מכוני טיהור, הזכרתי.

<ניר סהר: פסולת מוצקה, זיהום קרקעות.

<ניר סהר: יושבים בשמונה ועדות תכנון ובנייה, חינוך והסברה, רישוי עסקים.

<ניר סהר: למעשה אם יש עסק חדש באזור שלנו שרוצה לקום, הוא נדרש לעבור דרכנו ואנחנו כותבים לו כללים, מה בעצם אתה נדרש לעשות בכדי לקבל את אותו רישיון עסק.

<ניר סהר: משמר הסביבה.

<ניר סהר: על משמר הסביבה אנחנו נדבר בצורה קצת יותר רחבה בהמשך.

<ניר סהר: זו תחנת הכוח, כמו שהזכרתי, אורות רבין.

<ניר סהר: אני לא חוזר על מה שראינו ביחד בתחנה היום, אבל סך הכול 2,500 מגה ואט, התחנה הגדולה ביותר בישראל, חגית, 1,400 מגה ואט, היא כל הזמן עוד גדלה, ולא יודעים, אבל יש עוד תחנה אחת שנמצאת בקיסריה, היא תחנת גיבוי.

<ניר סהר: לא מכירים אותה, אבל היא קיימת וחיה ואנחנו מפקחים עליה.

<ניר סהר: אורות רבין, הגדולה ביותר בישראל, ואם נסתכל על זה בהיבט של איכות סביבה, היא בעצם הכי הרבה פליטות לסביבה עבור 1 מגה ואט, כלומר אם נסתכל על זה בכימות כזה או אחר.

<ניר סהר: שלוש ארובות תחנות כוח, אתר הפחם ואתר של אפר הפחם.

<ניר סהר: זה שני דברים שונים.

<ניר סהר: הפחם, כמו שחבר הכנסת דודי אמסלם אמר, זה החומר הגולמי שאיתו שורפים, אפר הפחם זה מה שנשרף, זה שני רבדים שונים לגמרי.

<ניר סהר: איך אנחנו עושים את זה?

<ניר סהר: מלבד לפקח על הארובות עצמן של תחנת הכוח, ועוד מעט נראה את זה ביחד, און ליין, על ידי אנלייזרים שנמצאים בתחנה יש לנו 18 תחנות ניטור, כל תחנה כזו, אפשר לראות את זה באתר שלנו, זה פתוח לציבור, און ליין, רואים את כל הסנסורים שנמצאים בתחנה עצמה ואצלנו ורואים מה מצב הסטטוס.

<ניר סהר: כלומר כל יישוב ויישוב שנמצא סביב השולחן פה יכול להיכנס לאתר שלנו ולראות מה המצב של תחמוצות חנקן, תחמוצות גופרית, של האוזון, של החלקיקים וכן הלאה וכן הלאה.

<ניר סהר: און ליין.

<ניר סהר: ואנחנו יודעים לבוא ולומר גם כן מה המגמות לאורך השנים, מה השינויים ומה עשו לדוגמה הסולקנים, ומה יעשו הסולקנים זה כבר משהו שבתכנית העבודה לשנת 2017, לראות האם יש לזה ערך.

<ניר סהר: אני כבר יכול לבוא ולהגיד שבהחלט זה עובד, רק השאלה כמה זה עובד ואיך זה עובד.

<ניר סהר: אני מדבר על אבק הפחם, דודי, מה שאתה העלית.

<ניר סהר: אבק הפחם זה אתר ענק שבו מסיעים את הפחם עצמו, הגולמי, מהאנייה אל אתר שנמצא בתוך תחנת הכוח והוא סך הכול קרוב קילומטר אחד מתושבים.

<ניר סהר: עוד מעט נראה קצת תמונות מבתי תושבים, שכונה שנקראת שכונת חפציבה, בחדרה.

<ניר סהר: עד היום חברת חשמל אמרה, רגע, יש לנו את כביש 2, יש לנו את התעשיות, איך אתם יודעים שזה אבק פחם?

<ניר סהר: אגב, זה אבק פחם, זה כביסה של אנשים בבית, זה הצמח אלוורה, זה המרפסות שלהם, אלה הבתים שלהם, אני נכנסתי לאחד החדרים של הילדים והדלקתי את האור ועל השקע עצמו, לא מופיע פה בתמונה, היה אבק פחם.

<ניר סהר: זה פשוט כמויות אדירות.

<ניר סהר: לא כל כך יכולים להבין את זה, איך אמרת?

<ניר סהר: בשנת 2017 חיים חלק מהיישובים במדינת ישראל, איך שכונה חיה בצורה כזאת?

<ניר סהר: ואנשים חולים בעקבות זה.

<ניר סהר: אנחנו, יחד עם אוניברסיטת חיפה, פיתחנו כלי מאוד מעניין בעזרתה האדיבה של חדוה, שהביאה את ד"ר אנה ברוק מאוניברסיטת חיפה, נכון, ייאמר לזכותה, צילמנו בצורה ספקטרלית.

<ניר סהר: מה זה צורה ספקטרלית?

<ניר סהר: זו הסתכלות על חלקיק ביקום ולבוא ולהגיד, אוקיי, זו טביעת האצבע שלי, שהיא שונה משלך, אין עוד טביעת אצבע דומה לי ולך ביקום הזה.

<ניר סהר: זה אבק פחם.

<ניר סהר: עכשיו הם לא יכולים לבוא ולטעון ולומר שזה מכביש 2 או מתעשייה או אפר הפחם, אלא זה אבק פחם, נקודה.

<ניר סהר: תראה מה עשינו בשנת 2015, אתה רואה את האזור הצהוב הזה?

<ניר סהר: זה מראה על זיהום.

<ניר סהר: זו שכונה, זה הלל יפה, אני רואה גם את הלל יפה שהוא מזוהם.

<ניר סהר: בתמונה הספקטרלית אני יכול לראות את זה.

<ניר סהר: ב-2016 שמנו מפקח צמוד באתר הפחם, זה סך הכול פיקוח, על ידי הרטבה, על ידי הפשלת השרוולים ששופכים, אתה ראית את השרוולים ששופכים את הפחם עצמו, סך הכול תפעול ופיקוח צמוד עליהם נותן את התוצאה ב-2016.

<ניר סהר: אני מתכוון להמשיך לעשות את זה, אבל כמובן בעזרה של הרגולציה.

<ניר סהר: התכנית עצמה של הפחתת פליטות, גם תחמוצות חנקן וגם תחמוצות גופרית, אני חייב לומר שביחידה מספר 5 זה הפחית עד כדי 90%, אנחנו ראינו את זה.

<ניר סהר: התוצאות, אנחנו רואים אותן, חברת חשמל מתגאה בתוצאות הללו, אני יכול להגיד לכם אם זה נכון או לא נכון, זה בהחלט נכון.

<ניר סהר: זה תפקידנו.

<ניר סהר: הלוואי שתחמוצות גופרית יראו את אותן תוצאות, ממש בימים אלה.

<ניר סהר: סגירה של יחידות 1 עד 4.

<ניר סהר: אני קצת אדלג על זה, כי דיברנו על זה רבות, גם בישיבת המועצה.

<ניר סהר: דיברנו על זה גם בפגישה עצמה.

<חדוה יחזקאל: ההחלטה הייתה צריכה להגיע לשולחן ממשלת ישראל, אחרי שישבנו אצל דודי, דיברנו על סגירת יחידות 1 עד 4 והשארתן רק למצב חירום, אמרנו שלקראת חודש מרץ הם יעברו לשולחן ממשלת ישראל.

<יעקב אדרי: זה יגיע.

<חדוה יחזקאל: הם עדיין לא עברו לשולחן ממשלת ישראל, כך שאין חתימה על הנושא.

<ניר סהר: נכון.

<ניר סהר: כמו שיעקב אדרי אמר, השר יובל שטייניץ היה כאן, רואים אותו בתמונה, הוא הבטיח שהוא יעלה את זה ואנחנו כמובן נעזור ככל שנוכל.

<ניר סהר: חלק מהדברים שחברי המועצה עצמם העלו.

<ניר סהר: אלה דברים שחברי המועצה מעלים, זה בין היתר גם תחנות נוספות שמתכוונות לקום פה באזור שלנו.

<ניר סהר: קיבוץ משמרות, הייתה החלטת ממשלה אתמול, ירד מהפרק.

<ניר סהר: אנחנו שמחים לשמוע.

<ניר סהר: לפני שבועיים זה ירד מהפרק, קיבוץ רגבים.

<ניר סהר: גן שמואל על הפרק, אני לא יודע אם חברי המועצה יודעים, אבל כרגע קיבלנו מסמך שמדבר על התחנה הכי גדולה שם, יד חנה ועוד תחנות.

<ניר סהר: אני חושב שזה נכון לתת אנרגיה למדינת ישראל ומשרד האנרגיה מחפש 3,000 מגה ואט און ליין כרגע, אבל אני חושב שנכון לשתף את הציבור ולשמוע את דעתו איפה נדרש לשים את אותן תחנות הניטור.

<ניר סהר: ברשותכם אני רץ.

<ניר סהר: הנושא של המפחמות, כמובן אנחנו היינו און ליין כל הזמן באזור של כפר יעבץ והיינו יחד כשאילן שדה הוביל את הנושא הזה ונתנו את דעתנו, יצאנו כצוות ובסופו של דבר אני מאוד שמח שאתה נכנסת לתמונה, יחד עם חברי הוועדה, וכולי תקווה שבאמת לא נקבל, כי בדרך כלל לפני יום העצמאות אני מקבל תלונות, כי ליום העצמאות נדרש הרבה מאוד פחמים.

<ניר סהר: מה שעשינו בשנה האחרונה, יש הרבה מאוד מפעלים באזור שלנו, מפעל הוד חפר, מפעל של 150 עופות בשעה, הבאנו אותם למצב כזה שהשפכים שלהם סוף סוף מוזרמים למט"ש נתניה, מט"ש בית חרות.

<ניר סהר: עד היום הוא זרם, במשך 40 השנה האחרונות, אתם לא תאמינו, עד שנת 2017, לבריכות.

<ניר סהר: איטונג, אילצנו אותם השנה, ממש לפני שבוע קיבלנו אישור, אילצנו אותם לעבור למזוט דל גופרית עד שיגיע גז טבעי לכאן.

<ניר סהר: שחם גבעת עדה, זה מפעל של ייצור קומפוסט, הוצאנו אותו מפה לגמרי, סגרנו אותו.

<ניר סהר: שרפי כרמל, מזהמים כגון פורמלדהיד, כבר לא נמצא באזור שלנו.

<ניר סהר: אתר הטמנה.

<ניר סהר: יש פה אתר הטמנה באזור חדרה, יש לו הרבה מאוד מפגעים סביבתיים, זה אתר שבעצם מקבל הרבה מאוד פסולת מכל האזור.

<ניר סהר: חדוה, את רצית להגיד מילה בעניין הזה.

<ניר סהר: יש הרבה מאוד בעיות בנושא של - - -

<יעקב אדרי: אני מציע להשאיר את זה לסוף.

<ניר סהר: אוקיי, אני רץ.

<יעקב אדרי: גם אילן צריך להגיד כמה מילים בנושא המפחמות.

<ניר סהר: פה אני רוצה להתגאות במשהו.

<ניר סהר: אחרי שנים רבות של מלחמה למול הרגולטורים אנחנו הצלחנו להשיג מיליון ורבע שקלים עבור פרויקט סביבה שווה.

<ניר סהר: פרויקט סביבה שווה זה פרויקט עבור המגזר הערבי, יש אצלנו באיגוד ארבע רשויות, ג'ת, פרדיס, באקה וג'סר.

<יעקב אדרי: זה בעקבות החלטת הממשלה בנושא.

<ניר סהר: הצלחתי לגייס ממשרדי הממשלה מיליון ורבע, יש לנו שני פקחים צמודים שיוצאים און ליין לשטח ומסדירים את כל נושא הפסולות.

<ניר סהר: זה אומר שאם אנחנו, לשם הדוגמה, נוברים עכשיו ומוצאים פסולת של גורם מזהם כזה או אחר, אנחנו מתקשרים אליו ודורשים ממנו לפנות, לנקות ואנחנו שומרים שהשטח הזה לא יחזור להיות מזוהם.

<קריאה: השאלה אם אתם מוציאים דוחות ל - - -

<ניר סהר: מוציאים דוחות, בהחלט כן.

<ניר סהר: את מוזמנת לבוא ולראות, ברמה היומיומית אני מקבל דוחות.

<ניר סהר: איפה משה לבטון?

<ניר סהר: משה לבטון פה ופקח של ג'ת, בשיר, און ליין אני מקבל למייל שלי כל יום דוח על מפגע סביבתי ויום למחרת אני רוצה לראות אותו נקי.

<ניר סהר: זה לציבור של המגזר.

<ניר סהר: שריפת פסולות.

<ניר סהר: עוד אחד מהנושאים שעלו פה בין חברי המועצה.

<ניר סהר: יש פסולות שנשרפות באזור, זה גורם למטרד מאוד משמעותי, מלבד התעשייה ומלבד תחנות הכוח הפסולות עצמן, אנשים פשוט לא מפנים ואין אכיפה ונוצר מצב שהשריפות האלה מטרידות ממש, זה יושב ממש מתחת לחלונות אנשים.

<קריאה: זו תופעה ממש נרחבת.

<קריאה: זה לא איזה שריפה פה שריפה שם, אנשים בלילות שורפים ושורפים.

<קריאה: אני בקבוצות שמתעדים את כל השריפות האלה, תופעה מאוד רחבה.

<יעקב אדרי: תעבירו לנו את החומר.

<קריאה: חלק מהתמונות פה זה חלק.

<ניר סהר: זהו, עד כאן.

<יעקב אדרי: ניר, תודה.

<יעקב אדרי: אני מציע שנשמע כמה מילים מאילן וחדוה ואחרי זה אם יש שאלות לדודי, אל תשכחו שהם צריכים לחזור לירושלים.

<אילן שדה: בקצרה.

<אילן שדה: כמובן אני חושב שכבוד לכולנו לארח את הוועדה ואת דודי שבראשה, כמי שהיה חלק.

<אילן שדה: אני רק אזכיר בקצרה, אני עמדתי על כביש החוף להפגין בזמנו נגד ראש הממשלה שבא לחנוך את הארובה הגדולה, השלישית, ואיפשהו המנכ"ל הגיע אליי בלילה הביתה, מנכ"ל חברת חשמל, רפי פלד, ושכנע אותי לא להפגין.

<אילן שדה: לשמחתי לא הפגנתי ואז הייתי בפתיחה יחד עם ראש הממשלה, עם רבין, שיומיים אחר כך נרצח.

<אילן שדה: מאז אני זוכר לעצמי רק, טוב שלא הפגנתי נגדו על הארובה הרביעית.

<אילן שדה: בהמשך יושב ראש האיגוד, במשך שמונה שנים, שהקים גם את הבית הזה, היפה, לאיגוד, הבית עוד לא מלא, אבל הוא יתמלא, כי איכות סביבה, כפי שאמרת, תופסת עוד ועוד ועוד דברים, יצא לי המאבק לסולקנים, לדאוג שיהיו הסולקנים והיום כשאני רואה את העשן הלבן הזה, לא העשן, את אדי המים, אז באמת זה משהו שהתגשם מבחינה זו.

<אילן שדה: ולמפחמות.

<אילן שדה: אני לא מעט שנים ראש רשות, 25 ויותר, אבל לא פגשתי, ראיתי הרבה בכנסת, מאבקים כאלה ואחרים, לא פגשתי חבר כנסת, יושב ראש ועדה כמוך.

<אילן שדה: אני אומר את זה ואמרתי, מגיע לך אות כבוד על המאבק במפחמות, לא נתת ולא ויתרת לאף אחד, אם זה לאוצר ואם זה למשרד החקלאות ואם זה לפרקליטות וכולם עדיי, ובטח מנהלת הוועדה, תמיד הייתה לי זכות דיבור בנושאים האלה, אבל אתה לא ויתרת, ובתקשורת ובכל מקום הובלת את זה.

<אילן שדה: אני עוד לא ראיתי הובלה כזאת של מהלך שסוגר את כל הפרטים, ואם קציני צבא לא הגיעו אמרת 'אתם מחר תעמדו אצלי בתור, אם מחרתיים לא נמצא פה הקצין האחראי שלכם אין לכם מה לבוא'.

<אילן שדה: אותו הדבר לפרקליטות, לאוצר, עשית את זה בצורה נחרצת, שבאמת אני לא חוויתי עדיין מהלך כזה.

<אילן שדה: אני יכול לומר היום, מדי פעם, פעם בכמה ימים אני מקבל בטלפון, שאולי יש ריח, ואז יוצאים לשטחים ורואים שמשהו - - - באמת זה פתר את הבעיה.

<אילן שדה: אנחנו נמשיך לעקוב, אבל אנחנו גם יודעים, ואני אומר את זה לכולנו, אנחנו יודעים שלנושא הזה ולנושאים נוספים יש לנו כתובת ולכתובת קוראים חבר הכנסת דודי אמסלם.

דוד אמסלם: תודה.

<אילן שדה: אתה כתובת לדברים הקטנים האלה, לחיים הקטנים.

<אילן שדה: יש לך גם סיפור אישי, שאפילו פרשת אותו ברדיו, שמעתי אותך וזלגו לי הדמעות מהסיפור שלך, אבל באמת כל הכבוד בנושא הזה.

<אילן שדה: אני רוצה לראות אותך ממשיך בנושא הזה של ועדת הפנים.

<יעקב אדרי: נעזור לו בעניין.

<אילן שדה: תודה רבה לך.

איתן ברושי: דודי, אחרי זה אתה יכול לפרוש בשיא.

<יעקב אדרי: לשמוע את הדברים האלה ממפא"יניק, זה כל הכבוד.

איתן ברושי: רק אצלכם נשארה מפא"י, אצלנו היא כבר לא קיימת.

איתן ברושי: אני חייב לצאת.

<יעקב אדרי: ברושי, תודה שהגעת אלינו.

<יעקב אדרי: חדוה, בבקשה.

<חדוה יחזקאל: דודי, אחרי שחלקו לך כל כך הרבה שבחים מה שנשאר זה לחכות ל - - - האקולוגית, אני מאוד מקווה שזה יקרה.

<חדוה יחזקאל: מה שאני רציתי לומר לך, לפני 30 שנה ממשלת ישראל קבעה, במסגרת המשרד להגנת הסביבה, לסגור את כל הבורות, קרי המחצבות, שפתוחים לאורך הכבישים הראשיים.

<חדוה יחזקאל: מה לעשות, בחדרה יש לנו 54,000 דונם, יש לנו כבישים לאורך ולרוחב ולאורכו של כביש 2 יש לנו ארבעה בורות פשוט פטאליים.

<חדוה יחזקאל: אלה היו בורות של מחצבות, בתקופה של גניבת חולות וכורכר.

<חדוה יחזקאל: מה שקורה, היום צריך לסגור אותם, לסגור, להטמין ולשקם ולהפוך את זה לפנינת ירק.

<חדוה יחזקאל: יש לנו כמה בורות כאלה, כמו שאמרתי, וכדי לפקח על החומר שמכניסים לשם, שטומנים שם, כדי שגם אותם נוכל לשקם ולהפוך אותם לפנינות ירוקות.

<חדוה יחזקאל: אנחנו עושים, קודם כל מבחינת הפיקוח של יעקב אדרי וניר סהר, באמת אנחנו שינינו את כל רישיון העסק והטמענו חוקים מפה עד סוף העולם ותבענו את מה שאפשר לתבוע.

<חדוה יחזקאל: אתה יודע, למרות הכול, כשאתה שופך משאית מתחייבים שיהיה שם, למשל, רק פסולת בניין, אבל לצערנו הרב הרבה פעמים יש דברים אחרים וזה גורם למטרדי ריח מאוד קשים שזה פוגע בשכונה שנמצאת 150 מטר במרחק מהמטמנה.

<חדוה יחזקאל: ידנו ממש קצרה מלהושיע.

<חדוה יחזקאל: חשבתי שאולי כבודו יוכל לסייע לנו בפיקוח מסיבי יותר או באיזה שהיא מציאת פתרון אחר, למרות כל מה שאנחנו עושים שם.

דוד אמסלם: אני לא מכיר את הנושא.

דוד אמסלם: הבעיה שם זה בעיקר באבק של המילוי?

<חדוה יחזקאל: מטרדי ריח.

<יעקב אדרי: שריפות.

דוד אמסלם: מה שורפים?

<חדוה יחזקאל: מטרדי ריח כתוצאה מחומר אורגני שנשפך לתוך המטמנה.

<יעקב אדרי: כל הזמן זה בוער.

<יעקב אדרי: את יכולה לכתוב מכתב מפורט ליושב ראש הוועדה?

דוד אמסלם: כן, תפנו אליי.

<יעקב אדרי: בבקשה.

<טל תעסה: אני רוצה לדבר על תופעה שהיא ארצית, היא לא קשורה רק למקום הזה.

<טל תעסה: אני מדברת על השריפות הפיראטיות, היה פה שקף על זה.

<טל תעסה: זה משהו שהיינו מאוד רוצים שיגיע לוועדה שלך, שהיא ועדה מאוד חשובה.

<טל תעסה: כל הרשויות, יש פה אוזלת יד מצדן, אין מספיק פיקוח, גם אם פה אולי בניצוחו של ניר יש יותר פיקוח ויותר הקפדה, במקומות אחרים כמעט שאין וזה גם מאוד מבוזר.

דוד אמסלם: מי שורף?

<טל תעסה: לכל רשות יש פקחים ולאלה יש פקחים ואיש משטרה - - -

דוד אמסלם: אבל מי שורף?

דוד אמסלם: זה פסולת ביתית?

<טל תעסה: בעיקר החקלאים ובמגזר הערבי כמובן.

דוד אמסלם: זו פסולת ביתית או פסולת חקלאית?

<טל תעסה: גם וגם, הכול וזה מאוד מאוד מזהם.

<טל תעסה: אם אתה מסתכל על דוחות של זיהום אוויר, זה אחד משלושת הגורמים המרכזיים.

<טל תעסה: אנשים חושבים שהם לא רואים את זה, זה בקלנסואה, בטייבה, במשולש, אז הם לא רואים, אבל זה משפיע על כל האזור בצורה מאוד משמעותית.

<טל תעסה: אוזלת היד של הרשויות בתחום של האכיפה הוא מאוד עמוק.

<טל תעסה: היינו בכל מיני פגישות, גם במשרד להגנת הסביבה, גם במשטרה, הכול מבוזר וזה לא קורה, האכיפה בשטח לא קורית.

<טל תעסה: יש גם תיקון לחוק, שדוד ביטן חתם עליו, אני מאמינה שאתם גם תעזרו לנו להעביר, שמדבר בעיקר על זה שבעל השטח ששרפו לו בשטח יקבל קנס, שזה היום לא ברור.

<טל תעסה: חלק מהבעיות באכיפה נובעות מאיך להוכיח מי שרף את מה ששרף.

<טל תעסה: כל הדברים האלה ביחד, גם לקנוס את מי שמוביל את כל הזבל הזה, שהיום אי אפשר לעשות את זה, אם יהיה גם תיקון לחוק וגם יהיה קצת יותר סדר ברשויות האכיפה אנחנו אולי נצליח לקדם את הנושא הזה.

<טל תעסה: גם אלדד יגיד.

<יעקב אדרי: אלי דלל.

<אלי דלל: שני דברים ברמה לאומית ארצית.

<אלי דלל: האחד, שימוש בחומר ממוחזר.

<אלי דלל: יש לא מעט פסולת בניין, בהרבה מאוד מקומות, בפרדסים, בשטחים ירוקים.

<אלי דלל: אני רוכב אופניים ואני רואה את זה.

<אלי דלל: אפשר לקחת את זה ולייצר את התשתיות.

<אלי דלל: ישנן כל מיני הנחיות, אבל לא מיישמים אותן.

<אלי דלל: כשאנחנו רואים היום שמשקיעים מיליארדי שקלים בתשתיות ויש עבודה נהדרת של השר כץ בדברים האלה, אני מבקש לנסות לראות ולקבל דיווח בוועדה מה קורה עם זה, למה לא משתמשים עם זה.

<אלי דלל: זה אחת.

<אלי דלל: שתיים, הנושא של האופניים החשמליים.

<אלי דלל: אני חייב לומר שלפני כשנה וחודשיים הייתה ישיבה אצלך יחד עם ועדת הכלכלה, שהיא הייתה ישיבה מדהימה, אבל אני חייב לציין את זה, ביום שישי האחרון נהרג ילד בנתניה מאופניים חשמליים, אין הדרכה, אין רישיון.

<אלי דלל: אני רואה את האופניים החשמלי כמו קטנוע עם בנזין, כמו טוסטוס.

<אלי דלל: אתם חייבים לקיים עוד ישיבה וליצור רגולציה יותר מחמירה.

דוד אמסלם: אני אענה לך בקצרה על זה.

דוד אמסלם: ברשותך, יעקב.

דוד אמסלם: אני יזמתי את הדיון למרות שהוא לא חונה בוועדה שלנו, עשיתי שני דיונים בנושא הזה וועדת הכלכלה ביקשה - - -

אלי אלאלוף: אני יודע, זו פעם ראשונה שעשו את זה.

דוד אמסלם: ביקשה לקחת את זה, זה נמצא אצלה, העברתי את זה לכבל, אמרתי לו שיטפל בזה, מאז אני לא עוקב בגלל שזה לא אצלי.

<אריה שרון: לא, הוא עסוק.

דוד אמסלם: לא קשור, אריה, הם ביקשו, הם אמרו לי 'שמע, אתה מטפל ב - - -

<יעקב אדרי: בבקשה, קצר אבל.

<אלדד שלם: אני רוצה להמשיך את הדברים של שני קודמיי, בקשר לפגעים בשטחים הירוקים בכיוון ההפוך.

<אלדד שלם: הגורם שמונע או משפר את איכות החיים של מרבית התושבים באזור זה השטחים הירוקים החקלאיים, אלי רוכב שם הרבה, הוא מכיר, איפה שיש חקלאות מפותחת ומסודרת ויש עבודות חקלאיות, שם השטחים נקיים, ואלי יודע, שוב, בעמק חפר הדברים בדרך כלל די מסודרים.

<אלדד שלם: במקומות שיש קשיים אז גם כל המפגעים של הפסולת ושל פסולת בניין ועד - - - הכלים שיעזרו לחקלאים לשמור על השטח ולשמור על החקלאות שתשמור על הריאות הירוקות עבור כולם, זה כלי שישמור על איכות הסביבה, לא בכיוון השלילי, בכיוון החיובי.

<אלדד שלם: אז כל המעשים שנעשים בנושא החקלאות, ראה מחיר המים ודברים כאלה, צריך לחשוב שיש לזה השלכות ארוכות טווח גם על איכות הסביבה, לא רק על עוד דברים אחרים.

<אלדד שלם: צריך לשמור על החקלאות בכל משמר ואיך שהיא בנויה ומי שגר שם, שינהל את החקלאות ואז ישמור על השטחים הירוקים.

<זיאד גנאים: אני מבאקה, התפקיד שלי מנהל אגף שפ"ע.

דוד אמסלם: אתה יודע שאני הייתי גם מנהל שפ"ע, אז יש לך סיכוי להיות יושב ראש ועדה.

<זיאד גנאים: יש לנו את הבעיה של נחל חדרה.

<זיאד גנאים: נחל חדרה חוצה את באקה מהכיוון הדרומי, הוא מגיע מהשטחים, מבאקה אל שרקיה, וגם עוד כמה כפרים.

<זיאד גנאים: חשבנו כל הזמן שהבעיה של הביוב של באקה אל שרקיה, שנפתרה, בחודש ינואר חיברו אותם לרשת הביוב של תאגיד מי עירון, מתברר שיש עוד בעיה, שיש איזה כפר שקוראים לו כפר זייתא, בשטחים, שהשפכים שלו זורמים אצלנו בתוך הנחל.

<זיאד גנאים: זה מפגע תברואתי בריאותי בכל הרמות שאתה יכול לדמיין.

<זיאד גנאים: יש לנו הרבה בתי ספר שם, אולמות חתונה, אזור תעשייה, מסגד וטיילת.

<זיאד גנאים: יש תכנית שהיא מוכנה והיא יושבת על השולחן של רשות המים ואנחנו מחכים לתשובה.

<זיאד גנאים: הזמנו את חברת הכנסת יעל פארן, על מנת שהיא תסתכל, היא הייתה אצלנו בשבוע שעבר, על מנת שהיא תלחץ על רשות המים לזרז את התהליך.

<זיאד גנאים: כל יום אני עושה ביקור שם והמצב קטסטרופלי, הגעתי למצב שדיברתי עם רשות הנחלים היום, אני רוצה פתרון מיידי זמני על מנת שנחסום את הנחל, שהביוב שמגיע מהשטחים, שיעמוד ליד הגבול, שנעשה מין בריכה ושנתחיל לשאוב לתוך רשת הביוב של מי עירון.

<זיאד גנאים: אני פונה אליך ברמה האישית, על מנת ללחוץ על רשות המים לזרז את התהליך ועל מנת שתעזור לי גם לזרז את התהליך, שייתנו לנו אישור, זה הרבה כסף שצריך לגייס על מנת לשאוב את הביוב למערכת.

דוד אמסלם: איזה נחל זה?

<זיאד גנאים: נחל חדרה.

<יעקב אדרי: תודה.

<יעקב אדרי: זיו אחרון, ראש מועצת זכרון.

<זיו דשא: משהו מאוד חשוב, דיברנו על השטחים החקלאיים, השטחים הפתוחים, גם אנחנו, לשמחתי, עדיין יישוב חקלאי גדול.

<זיו דשא: אחת הסוגיות זה, שוב, המדינה מטילה על הרשויות דברים שהיא צריכה לעשות.

<זיו דשא: יש לנו, גם אריה שרון יושב פה, ואיתי מבנימינה, בשטחים החקלאיים יש חיות בר.

<זיו דשא: והרט"ג, גם איכות הסביבה וגם - - - חיות בר, חזירים, יש תנים, שועלים, שבסוף - - - בשטחים חקלאיים וגם במרחב האורבני.

<זיו דשא: זה גם מביא מחלות, גם מביא עימותים.

<זיו דשא: במקום שהרט"ג ימנו פקח שנדרש באזורים האלה הם מתחילים לחפש איך להטיל את זה על הרשויות, חצי חצי.

<זיו דשא: הרשויות, אתה יודע את מצבן, אני חושב שזה תפקידו של הרט"ג, ואם צריך לזה דיון נפרד, שייקח את האחריות ויבצע את זה, זה פשוט פוגע, זה גם נזקים לחקלאים בלתי סבירים, שלא יכולים לעמוד ב - - - זה התפקיד של הרט"ג ולא להטיל את זה על הרשות.

<קריאה: חזירי בר מסתובבים ברחובות כבר, בפחי אשפה.

<זיו דשא: נכון.

<זיו דשא: מה שעולה לשטחים החקלאיים עולה לרחובות.

<קריאה: ברחובות, בפחי אשפה, אני ראיתי.

דוד אמסלם: אתה יודע, פעם הקיבוצניקים היו אוכלים אותם.

<זיו דשא: דודי, זה נושא לדיון ועדה.

דוד אמסלם: אני אסכם את הנושא.

<יעקב אדרי: טליה, בבקשה, את האחרונה.

<טליה מבור: הנושא שאני רוצה לדבר עליו הוא לא מפגע בריאותי ישיר, אבל יש לו השפעה מאוד גדולה על איכות התושבים במדינת ישראל, על הבריאות הנפשית שלהם, הפסולת בצדי הדרכים ובשטחים הפתוחים.

<טליה מבור: היום, אם אתה יוצא בבוקר לטייל עם הילדים שלך, אז קודם כל אתה נוסע בערוצי כביש ראשיים שהפסולת בצדדים היא בלתי נתפסת.

<טליה מבור: זה לא היה ככה לפני עשר שנים, אתה מגיע לירדן, אתה מגיע לבניאס ואתה יושב בערימות טינופת.

<טליה מבור: אני מנסה בכל מיני דרכים לפתור, לקדם, תמיד אני מקבלת את אותן תשובות, 'זה שייך למשרד הפנים', 'זה שייך למשרד להגנת הסביבה', 'זה שייך למשרד התשתיות', 'זה שייך לרשויות המקומיות', בסוף היום תושב במדינת ישראל יוצא ומלוכלך לו.

<טליה מבור: אז אני פונה אליך, הצטיירת כבולדוזר ו - - -

<קריאה: דודי, בהמשך למה שהיא אמרה, על מטר מרובע אחד יכולות להיות אחריות שבע רשויות, ועדת התכנון ובנייה, רשות הטבע והגנים, כי יש להם שמורה, אבל היא שמורת נוף, תמ"א 22, רשות המרעה, מינהל מקרקעי ישראל, ששייכת לו הקרקע של המדינה, ואף אחד לא מטפל.

<יעקב אדרי: רבותיי, אני מציע לכם, שוב מהניסיון הצנוע שלי, לכתוב, יש נושאים שכדאי לכתוב משהו מפורט, עם כל ההסברה.

דוד אמסלם: אני אסכם את זה ואני אגיד מה אני מציע.

<יעקב אדרי: אני בטוח שדודי יעשה את זה הכי טוב, על הצד הטוב ביותר אצלו בוועדה, הוא גם יודע למי להפנות, או דברים שיידונו בוועדה, וכמובן רשות הדיבור לך, לסכם.

דוד אמסלם: רבותיי, אני מציע את המתכונת הבאה.

דוד אמסלם: יעקב, אני מציע שאתם תחליטו על איזה שני נושאים, לדעתי לא כדאי יותר, בגלל שזה הופך להיות לא אפקטיבי, שמתאפיינים בבעיות של האיגוד הזה.

דוד אמסלם: יכול להיות שהן גם ארציות, אבל זה לא חשוב, אני אקיים דיון בוועדה על האיגוד הזה ואנחנו נזמין אתכם כמובן.

דוד אמסלם: רק תרשמו לי את הנושאים כדי שאני אזמין את הגורמים הרלוונטיים ושם אנחנו נדון ונתחיל להתקדם לפני העניין.

דוד אמסלם: לגבי הנושא של זיהום נהר חדרה, אתה לא צריך לחכות.

דוד אמסלם: תכתבו לי מכתב, אני אזמן אותם אליי, אני לא צריך יותר מעשר דקות, אני אזמין אותך.

דוד אמסלם: דרך אגב, עשינו גם סיכום היסטורי בסיפור של המים של החקלאות, לא אכנס לזה, לא אלאה אתכם.

<אריה שרון: יש על זה ויכוח.

דוד אמסלם: אין ויכוח.

דוד אמסלם: מי שלקחנו לו יש לו ויכוח, מי שנתנו לו אין ויכוח, אז לרוב המדינה נתנו.

דוד אמסלם: לפי התגובות אני יודע למי לקחנו.

<קריאה: הוא רוצה להמשיך לשלם חצי שקל.

<יעקב אדרי: אריה, בוא, אנחנו רוצים להישאר ברוח טובה.

דוד אמסלם: זיו, לגבי הרט"ג אותו סיפור, אין שום בעיה, תכתוב לי משהו, אני אזמין אותך ואת שאול, רבע שעה.

דוד אמסלם: אני מסכים איתך שבסך הכול זה התפקיד של הרט"ג, זה לא שוק מחנה יהודה, 'בוא תן לי אתה רבע פקח, אתה שני שליש'.

<זיו דשא: בדיוק ככה.

דוד אמסלם: יש להם מספיק כסף, תאמין לי.

דוד אמסלם: אנחנו נביא אותו באיזה בוקר, תבוא, השיבא כבר מחכה עם הנענע והעוגיות, נביא אותו חצי שעה, נגמור עם העניין.

דוד אמסלם: לגבי הסיפור של הפסולת, אני מול מינהל התכנון נמצא במין, הייתי קורא לזה מין משא ומתן ואני לוחץ עליהם מאוד קשה על מנת שיגישו ויתכננו תכנית מתאר ארצית לכל הנושא של אתרים לפינוי עודפי עפר ופסולת בנייה.

דוד אמסלם: אין אותם במדינת ישראל היום.

דוד אמסלם: אני לא מדבר כרגע על מישהו שנוסע עכשיו עם ילדיו באוטו והילד פותח את החלון וזורק במבה, זה לא בתחום שלי, שימו בצד, זו בעיה עירונית וראש העיר או כל עירייה צריכה לנקות את השטח שלה לפי האמצעים שעומדים לרשותה.

דוד אמסלם: הפסולת שאת מדברת עליה, לטעמי, כפי שאני מבין אותה, היא הפקרה של עודפי עפר ופסולת בנייה, שזה הערימות ש - - -

<טל תעסה: לא, ממש לא, הכול יש שם.

<טל תעסה: שורפים הכול.

דוד אמסלם: יש גם שקיות במבה, על זה אני לא מדבר.

דוד אמסלם: אני מדבר בעיקר על הנושאים האלה.

דוד אמסלם: דרך אגב, לגבי הנושא של המכוניות, אנחנו נמצאים עכשיו עם המשרד לאיכות הסביבה במכרז מאוד גדול.

דוד אמסלם: אני סיכמתי איתם לגבי כל הנושא של הגרט.

דוד אמסלם: אני לא אלאה אתכם, אני מתעסק במיליון נושאים, אחד מהם זה זה.

דוד אמסלם: יש תקצוב, סיכמנו על מתכון של כמעט 200 מיליון שקל, כרגע המשרד מכין את המכרז כדי לצאת למכרז גדול מאוד להוריד את כל המכוניות הישנות מהכביש, כמו שהיה בזמנו.

דוד אמסלם: היה כמה לירות, הפסיקו כשנגמר, אז כאילו נגמרו המכוניות הישנות

<יעקב אדרי: זה היה טוב המבצע הזה, שנתנו כסף.

דוד אמסלם: כן, ולגרוט אותן כמו שצריך ולפזר אותן אחרי זה לכל השימושים והמחזורים הרציניים.

דוד אמסלם: אבל כרגע במדינת ישראל, אני אומר לכם באופן חד משמעי, יש שתי בעיות מרכזיות שקשורות, בגלל שאני מאמין שבסופו של דבר מי שאמור לנהל את האתרים האלה זה האיגודים, זה הסיפור.

דוד אמסלם: אתר לפסולת בנייה ואתר לעודפי עפר, שזה אחד, ומפעל בכלל לנושא של אשפה, אין במדינת ישראל תכנון, כל אחד עושה מה שהוא רוצה, לרוב אין להם פתרונות קצה לאף אחד, איך אמרתי בדיון הקודם שהיה לי?

דוד אמסלם: אזרח רגיל במדינת ישראל, כהגדרה, הוא שומר חוק, זו תפיסת העולם שלי.

דוד אמסלם: אם אתה תגיד לי 'תלך לשם, תשפוך', סביר להניח שהוא יילך לשם, אם זה לא יעלה לא יותר מדי ואם הוא לא יבין שאתה סתם מטרטר אותו, אבל אם אין לו לאן ללכת ואתה שולח אותו מכאן לשפוך באילת, הוא לא ייסע לשם.

<טליה מבור: זו בדיוק הבעיה עם המטמנות.

דוד אמסלם: אמרתי, ולכן הוא ישפוך איפה שהוא יכול, איפה שלא תופסים אותו ולרוב אלה המקומות הכי קשים אחרי זה להוציא אותם, זה איזה מדרון פה, מדרון שם, הוא מרים את הקיפר, שופך לך את המשאית, לך עכשיו תוציא אותה.

דוד אמסלם: אלה דברים שאני עובד מול מינהל התכנון, זה לא פשוט.

דוד אמסלם: זה חלמאות של מדינת ישראל איך הגענו למצב עד היום ככה, היום כמעט אין מפעלים לטיפול באשפה ביתית, כל מי שיש לו הפרדה במקור, זה מצחיק אותי, מחנכים את הילדים, פחים כחולים, פחים אדומים, פחים צהובים, כולם באים, רק במשאיות שונות, לאותה מזבלה.

דוד אמסלם: חוץ מזכרון.

דוד אמסלם: אבל בגדול אני אומר, היום יש מפעלים בעולם שבאה משאית, מרימה את הקיפר, יש הפרדה, הכול אוטומט, אתה כמעט לא צריך להטמין שום דבר והכול בסדר, רק אצלנו כאן אין תכנון.

דוד אמסלם: יש הרבה כסף, יש הרבה מאוד כסף בכל ההיטלים ש - - - יש למעלה ממיליארד שקלים - - -

<טל תעסה: הבעיה שזה עולה הרבה כסף, אז הם זורקים את זה.

דוד אמסלם: אז מה עושים?

דוד אמסלם: אומרים לערים 'אתם תשלמו אגרת הטמנה', זה יענו היטל הטמנה.

דוד אמסלם: עכשיו, מה אני מעניש אותך?

דוד אמסלם: אתה אומר לי 'טוב, אבל אני לא רוצה להטמין, תגיד לי איפה', הוא אומר 'אני אראה לך, אבל אתה תשלם את היטל ההטמנה'.

דוד אמסלם: דרך אגב, אמרתי, יושבים שם למעלה ממיליארד שקל, אנחנו אפשרנו טיפה עכשיו להוציא בגלל שיש לחצים של ראשי הערים, הם רוצים קצת פחים, קצת פה, קצת שם, אבל אני רואה את רוב הכסף הזה בסוף הולך לכיוון המפעלים לטיפול באשפה, בגלל שאני רואה כל מפעל כזה במאות מיליוני שקלים, אני לא רואה את הרשויות יודעות להביא את הכסף הזה.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה כסף שלהם, זה לא של המדינה, לכן אני רואה מצ'ינג בסוף בין המדינה לבין הכסף הזה, ומקסימום הערים יוסיפו עוד כמה לירות, אבל אני רואה מפעל אזורי שמי שמטפל בו זה האיגוד, זה לא מפעל לעיר אחת, אין דבר כזה, אני לא בטוח שמדינת ישראל צריכה יותר מעשרה מפעלים בכל המדינה.

דוד אמסלם: אני רואה בעצם את התוכן של איגוד הערים בזה, בטיפול בזה, זה יהיה מפעל שלו, הוא יתפעל אותו והוא נותן את השירותים שלו לערים של עצמו.

<קריאה: אתה יודע כמה כסף תחסוך בכל הניסיונות - - -

דוד אמסלם: נכון.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני גם חוקקתי חוק בכנסת לגבי הנושא של האשכולות, לא אלאה אתכם, זה כדי שיהיה גם מצב שיהיו אשכולות, בקיצור איגודים.

דוד אמסלם: זה איגוד יפה וטוב, אבל יש מקומות שיש שם בעיות.

דוד אמסלם: אני עומד לרשותכם, כפי שאמרתי, יעקב יסכם איתי איזה נושאים אתם רוצים.

דוד אמסלם: כפי שאמרתי, לא צריך יותר משניים, אחרת חבל לנו על הזמן.

דוד אמסלם: אני אקדיש לזה דיון, אנחנו נזמין אתכם בצורה מכובדת ואני מודה לכולם.

<יעקב אדרי: רבותיי, תודה וזו ההזדמנות להגיד לכולם חג שמח.