ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 367, 2017-02-19 09:30

יעקב מרגי: טוב, רבותיי, אני חושב שאין מה לעשות פה, אנחנו נלך הביתה.

<משה פדלון: לא, אני רוצה שתראו דברים יפים.

<משה פדלון: ההנחיה שלי לכל הגופים שילד שיד ההורים אינה משגת ייכנס לחוג.

<משה פדלון: אין 300 שקלים יירד ל-200, 150, 10 שקלים, אבל כל הילדים יהיו בחוגים, כולל בתנועות הנוער.

<משה פדלון: זו ההנחיה שלי ואנחנו נותנים הנחות.

נורית קורן: השנה זה קיים?

<משה פדלון: זה כבר קיים מרגע שנכנסתי.

יעקב מרגי: זה לא מובן מאליו.

יעקב מרגי: בימים האחרונים נכנסו מספר חברי כנסת יחד איתי בהידברות להביא למצב של חקיקה, שלא יהיה מצב שילד בישראל לא משתתף לפחות בחוג אחד או שניים.

יעקב מרגי: אז זה לא מובן מאליו שעירייה מיישמת את זה הלכה למעשה, דיפרנציאלית, זה מבורך.

<משה פדלון: אנחנו כרשות מכסים את א ותן הנחות.

<משה פדלון: ב'בני הרצליה' זה מסתכם ב-700,000-800,000 שקל.

<משה פדלון: ניקח את יול"א, ביול"א ישנן הנחות של כ-800,000 שקל לילדים ועוד אנחנו מחזיקים סייעות.

<משה פדלון: אף אחד לא מכיר בסייעות, זה עולה לך, כמה, יקי?

<יקי חרל"פ: סייעות רפואיות לילדים עם אלרגיות.

<יקי חרל"פ: משרד החינוך נותן להם מימון עד שעה שתיים, הילד רוצה להמשיך בצהרון, משרד החינוך מפסיק את המימון, העירייה והמרכזים הקהילתיים, אנחנו ביחד מממנים.

נורית קורן: יפה מאוד.

<משה פדלון: זה עולה לנו מאות אלפי שקלים.

<משה פדלון: זו הנחיה.

<משה פדלון: הנחיה למתנ"סים, לארגוני הספורט, לוועדי שכונות, בתי ספר, לאתר ילדים שלא מגיעים לפעילויות ואנחנו מממנים את זה.

<משה פדלון: כל הילדים בעיר נמצאים בפעילות.

<משה פדלון: זה בגדול העיר הרצליה.

<משה פדלון: בסך הכול רשות איתנה, גם המצוקות מגיעות לראש העירייה ואנחנו מטפלים עד לרמת הפרט.

<משה פדלון: אני מטפל כעת בשני ילדים קטנים שהגיעו לארץ, אין להם ביטוח רפואי, גם זה נופל על הרשות ואנחנו מטפלים בהם ומקפידים לסגור פערים.

<משה פדלון: סגרתי בית ספר בפריפריה, ביד התשעה, הילדים לומדים במרכז העיר וברוך ה' ההישגים שלהם משתווים לילדי המרכז.

<משה פדלון: אנחנו כל הזמן במגמה של צמצום פערים, לא רק אצל הילדים, גם אצל המבוגרים, וברוך ה' יש הצלחות, שרק יימשך ככה.

<משה פדלון: זה היום שלכם, אני פתחתי בעשר דקות שלי, אני אתן לתנועות הנוער פה להציג את מה שאתם הולכים לעשות עם כל המשמעויות.

<משה פדלון: בבקשה.

<חנן יזדי: שלום לכולם, חנן יזדי, יושב ראש מועצת התלמידים והנוער הארצית.

<חנן יזדי: שלום לך, אדוני ראש העיר, מר משה פדלון, יושב ראש ועדת החינוך, מר יעקב מרגי, חברי כנסת נכבדים, מנכ"ל העירייה, מכובדיי כולם, אני מצטער שאני לא יכול להזכיר את כולם.

<חנן יזדי: קודם כל אנחנו מודים לך על אירוח הסיור, לא מובן מאליו שרשות מקומית נרתמת.

<חנן יזדי: חשוב לי גם לציין את מועצת הנוער של הרצליה, שאנחנו רק שומעים ממנה דברים טובים שהיא עושה למען הנוער בעיר.

<חנן יזדי: ברכות ליושבת הראש החדשה שנבחרה, אנחנו נאחל לה גם בהזדמנות ובמעמד הזה הצלחה רבה בתפקיד.

יעקב מרגי: היא לא יכולה להצליח בלי שהיא פוקדת את הוועדה לפחות - - -

יהודה גליק: יש לה שם?

יהודה גליק: תגיד את השם שלה.

<חנן יזדי: עומר, יושבת ראש מועצת הנוער של הרצליה.

<חנן יזדי: אנחנו, מועצת התלמידים והנוער הארצית, במשפט אחד, כגוף הנבחר הרשמי והמייצג של בני הנוער בכל הארץ, בקשר מתמיד גם עם הרשויות המקומיות.

יעקב מרגי: אמרתי, כשיהודה הסיח את דעתך, היא לא יכולה להצליח בתפקידה אם היא לא פוקדת את הוועדה פעמיים שלוש.

<חנן יזדי: היא תבוא.

יהודה גליק: חנן הוא חבר מן המניין בוועדה.

<חנן יזדי: המועצה, כגוף הנבחר והמייצג, גם פועלת עם הרשויות המקומיות, עם השלטון המקומי וכמובן גם עם ועדת החינוך ואנחנו עוד נדבר על זה הרבה במהלך היום וגם בסיכום שלנו.

<חנן יזדי: אנחנו גם אחרי פרויקט כנסת צעירה שהיה הצלחה גדולה והפעיל את כל הוועדות וכל הוועדות בכנסת גם נרתמו, בעצם לענות גם על צרכי הנוער ואני חושב שזה מאוד מאוד חשוב.

<חנן יזדי: אז שוב אני מודה, ואני לא אאריך בדברים, על האירוח.

<חנן יזדי: תודה לך, אדוני ראש העיר, על האירוח.

<משה פדלון: בבקשה, יושבת ראש החדשה.

<עומר יאיר: שלום לכולם, בוקר טוב, בוקר טוב, ראש העיר, חברי כנסת, מכובדים יקרים.

<עומר יאיר: אני עומר יאיר, יושבת ראש מועצת התלמידים החדשה של הרצליה.

<עומר יאיר: אני רוצה לספר על שיתופי הפעולה שכבר התחילו להיות עם ראש העיר ועם העירייה ועם עפרה בל ומאיה כץ, בנוגע לספורט בהרצליה, שכבר התחיל להיות שיפור ומודעות לספורט, עם התחבורה הציבורית, עם הפגישה עם מאיה כץ עם מטרופולין.

<עומר יאיר: אני רוצה גם לספר שראש העיר הציע, עם שיתוף פעולה של בתי הספר בעיר.

<עומר יאיר: הצענו לעשות מחזוריות, כך שגם המועצות הבית ספריות יוכלו להרוויח כספים ולממן את המטרות שלהם.

<משה פדלון: מצ'ינג, שקל מול שקל, אמרתי.

<עומר יאיר: וראש העיר הציע שכל שקל שנקבל מהפחיות הוא יכפיל את הסכום.

יעקב מרגי: בקדנציה הראשונה שלי בכנסת הצעתי לבטל את תאגיד המחזור, לתת לבתי הספר לעשות את זה.

<משה פדלון: בוודאי.

יעקב מרגי: והייתה התנגדות.

יעקב מרגי: אני שמח ש - - -

<משה פדלון: בוא תראה מה קורה אצלנו בגני הילדים, עשרות אלפי בקבוקים מובאים על ידי הילדים בגנים.

<עומר יאיר: בזכותכם יוכלו להגשים את המטרות ולהכפיל יעדים.

<עומר יאיר: ועם מועצת הנוער הארצית והמחוזית, יש לנו נציגים ויש לנו את איתי שובל שהוא גם היה יו"ר המועצה המחוזית ואנחנו מודעים לכל מה שקורה עם כל המועצות בארץ, לרוב.

<עומר יאיר: אני מאחלת לכם יום נעים ועשייה רבה, תודה רבה.

<משה פדלון: בבקשה, כבוד היושב ראש.

יעקב מרגי: בוקר טוב לכולם, שבוע טוב.

יעקב מרגי: הכי כיף לבוא למקום שהדברים זזים ונעים.

יעקב מרגי: כל מה שנגע ראש העיר בסקירה, אני חייב לומר בגילוי נאות, בפעם האחרונה שישבתי כאן על המקום הזה בדיוק וראשת העיר ישבה כאן, גרמתי לעירייה להוציא 18 מיליון שאחר כך גדלו ל-22 מיליון.

מירב בן ארי: אל תגיד את המילה 'ראשת', זו מילה ממש מכוערת.

<משה פדלון: 40 מיליון.

יעקב מרגי: זה הגיע ל-40 מיליון?

יעקב מרגי: לא אכפת לי מקופת העירייה, העיקר שהאזרחים נהנים.

יעקב מרגי: בפעם השנייה האחרונה שהייתי כאן, זה היה בחנוכת אולם הספורט בוולפסון.

יעקב מרגי: אז אין ספק שאני לא מופתע כשאכן הדברים נעים ומסתדרים, אבל כל מה שנגע ראש העיר, אלה הדיונים שלנו בשגרה מול הצרכים והחסכים במקומות אחרים.

יעקב מרגי: כך צריך לשאוף, שכל ילד ישתתף בחוגים, המימון הדיפרנציאלי לאותם חלקים באוכלוסייה שלא יכולים לממן את החוגים ותנועות נוער ויום לימודים ארוך.

יעקב מרגי: כשראש העיר עושה את זה מעצמו, וולונטרית, אנחנו היום כדי לגרור את כל המערכת להסדרה מסוימת של מה שנקרא יום חינוך ארוך בגנים והלאה, להסדרה מסוימת, הצהרונים שהעיריות עשו, יול"א, אני חושב שזו מסגרת אידיאלית כשבמיוחד עם החשיבה הזו אנחנו היום מקיימים שולחן עגול, לא מחייב, בוועדת החינוך, מיוזמתי, וולונטרית, כדי לתת מענה לנושא הילדים עם האלרגיות באותן שעות שהם בחינוך הפורמלי.

יעקב מרגי: אז כל הכבוד על היוזמות.

יעקב מרגי: אנחנו באנו היום, אני אגיד לכם את האמת, לא לפרגן לעירייה, באנו לעקוב מקרוב אחרי הפעילות של מועצת התלמידים והנוער הארצית, אנחנו נסייר.

יעקב מרגי: אני מודה לראש העיר על האירוח, זה נותן רוח גבית.

יעקב מרגי: אני אומר לכם, אם מישהו חשב שהנוער במדינת ישראל פסיבי, אז מהקדנציה האחרונה של מועצת התלמידים והנוער הארצית הם כבר לא פסיביים, הם שותפים לעיצוב פניה של החברה בישראל, הם שותפים לעיצוב פניה ודמותה של מערכת החינוך במדינת ישראל, שותפים פעילים בדיוני ועדת החינוך.

יעקב מרגי: אני חושב שזה נכון, זה טוב וכשיש שיתופי פעולה ויש שילוב ידיים זה מכפיל כוח.

יעקב מרגי: אין לי ספק שיהיו תוצאות טובות וחיוביות לשיתוף הפעולה הזה.

<משה פדלון: תודה רבה, לפני שאנחנו נתפזר, ברשותך, היושב ראש, חברי הכנסת, תשורה קטנה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

<משה פדלון: והיושבת ראש החדשה, בואי לפה, את היום כלת האירוע.

<עומר יאיר: תודה רבה.

<משה פדלון: אני מאוד מודה לכם.

<משה פדלון: יש לנו עיר נהדרת, יש לנו תושבים נהדרים ויש לנו בני נוער מצוינים.

<משה פדלון: הזמן קצר, אבל ניקח את הנתון של אחוזי הגיוס - - -

נורית קורן: אדוני ראש העיר, סליחה שאני מפריעה לך, אבל, חברים, מאוד חשוב לי לומר את זה, אני תושבת הרצליה, מכירה את החינוך, יודעת שכל מה שהבטחת בבחירות קיימת, ובדקתי עכשיו על ה-10 שקלים לחוג.

נורית קורן: אני רוצה לומר, יש הרבה אנשים שלא יודעים שהייתי בבית ספר שז"ר גם מורה מחליפה וגם סייעת לילד ועם כל הניסיון הזה, חוץ מזה שגידלתי ארבעה ילדים בעיר, אז אני מביאה אותו לכנסת ואני עומדת על דברים לפעמים, גם בוועדת החינוך, מכיוון שהתנסיתי בכל כך.

נורית קורן: מה שהילדים האלה עושים במועצת התלמידים זה חשוב מאוד, לא פעם מגיעות לשולחן שלנו כחברי כנסת הצעות שהן הצעות מאוד חשובות וצריך לשים לב ואני רואה שאתה לוקח את זה לתשומת לבך ועושה.

נורית קורן: אני קיבלתי השבוע הצעה שאני הולכת לכתוב הצעת חוק, שבית הספר צריך ללמד כישורי חיים, כישורי חיים אמיתיים ברגע שמסיימים את כיתה י"ב, כמו להגיע לקופת חולים, ביטוח לאומי, משרד הפנים, חשבון בנק, כל הדברים האלה.

נורית קורן: אני אעביר את הצעת החוק לכל החברים.

<משה פדלון: יופי, סיור נעים וניפגש בהמשך.

<משה פדלון: (בסיור בבית ספר תיכון חדש)

<מתן: זה אחד התיכונים הגדולים בהרצליה ואחד המובילים שבהם.

<מתן: מועצת התלמידים בראשות תהילה יציגו את הפעילות שלהם.

<מתן: אם יש לכם שאלות אתם מוזמנים לשאול, בבקשה.

<ליאת תבור: אני חייבת לומר שלא סתם מתן אמר, התיכון הזה זה תיכון מדהים.

<ליאת תבור: יש פה מנהלת שבאמת כל כולה לב וערכים של חינוך חברתי.

<נחמה שלו: זה לא השעה עכשיו.

<ליאת תבור: עם מלווה של מועצת תלמידים, תהילה.

<נחמה שלו: זה נכון.

<ליאת תבור: וקבוצה של מועצת תלמידים מופלאה ומדהימה ורכזת חברתית, שרון ורווית גם פה.

<ליאת תבור: אנחנו צוות חינוך חברתי הכי גדול בעיר, בוא נגדיר את זה ככה.

<נחמה שלו: בוקר טוב, ברוכים הבאים בצל קורתנו, חברי כנסת יקרים, אנשי החינוך החברתי, תלמידי מענ"ה, מועצת התלמידים שלנו, תהילה, מובילת המועצה, מורים יקרים.

<נחמה שלו: אני יודעת את הרציונל שעומד מאחורי המועצה, כל מה שקשור לנושא המנהיגות ופיתוח המנהיגות והדמוקרטיה והשוויוניות וכו', אבל אני רוצה להגיד שלושה משפטים שעומדים לי בחזון האחר, כמובן לקדם את הדבר הזה.

<נחמה שלו: במסכת אבות בפרק ב', משנה ה', אומר 'במקום שאין אנשים השתדל להיות איש'.

<נחמה שלו: מפרשת המשנה, במקום שאין אנשי ציבור שתורמים לציבור השתדל אתה להיות במקום הזה.

<נחמה שלו: אני חושבת שמה שהמועצה הזאת עושה זה בדיוק לקחת את שרביט ההנהגה במקום הזה של מעבר להיות תלמיד להיות גם איש ציבור בתוך הציבוריות הבית ספרית, עם כל התנאים שמסביב, הקלים והקשים.

<נחמה שלו: עוד שני דברים שנראה לי נכון, שמובילים את המועצה.

<נחמה שלו: כבר אמר פעם אחד הרבנים שכל אדם בא לעולם בשביל לתקן משהו ואלה התיקונים הקטנים שאנחנו משתדלים לעשות בשביל להגדיל את מעורבות התלמידים ואת מעורבותם בקהילה.

<נחמה שלו: הדבר האחרון שהייתי רוצה להדגיש זה שזכויות לא דורשים, זכויות יוצרים ואנחנו משתדלים בתיכון חדש ליצור את הזכויות האלה.

<נחמה שלו: אני רוצה להודות לכם, מועצה יקרה, על כל העבודה, תהילה, על העבודה המקסימה והמדהימה שאתם עושים ביחד, על ההתגייסות וההתייצבות לכל פעילות כזאת ואחרת ואני חושבת שהדברים ידברו בעד עצמם.

<נחמה שלו: שיהיה לנו יום נעים.

<תהילה ויסברג: אני רק אגיד כמה מילים.

<תהילה ויסברג: אני אציג את עצמי, תהילה ויסברג, אני מלווה את המועצה זו השנה השנייה.

<תהילה ויסברג: אני שנה שלישית בחינוך, הגעתי לחינוך אחרי הסבה מקצועית משוק ההון שעסקתי 15 שנים, והאני מאמין שלי זה בעצם להביא את התלמידים לעולם האמיתי, לתת משהו קצת אחר, לתת להם ליזום ולדעת שבכל אחד ואחת מהם קיים יוזם, קיים מנהיג ואתם תראו איך זה בא לידי ביטוי פה.

<תהילה ויסברג: אני לא אכביר במילים כי אני רק מלווה אותם, אני איתם ביחד וזה שלהם.

<תהילה ויסברג: לפני שנתחיל נעשה סבב קטן.

<תהילה ויסברג: אני חייבת להגיד שלא כל המועצה נמצאת פה, רק נציגים מתוך המועצה, כי יש לנו מועצה ענקית.

<תהילה ויסברג: אז כל אחד רק יגיד אם אפשר את השם שלו, מאיזה שכבה ומה הוא מרגיש שהמועצה תרמה לו.

<גלי סער: אני גלי סער, תלמידה בי"א, שנה שנייה שלי במועצה, אני משמשת בתור דוברת ואני חושבת שהמועצה תרמה לי בפיתוח המנהיגות שלי.

<אריאל דוד וייס: אני אריאל דוד וייס, אני תלמיד שכבה י"א.

<אריאל דוד וייס: זו השנה השנייה שלי בגלגל המועצות, גם במועצה העירונית וגם במועצה הבית ספרית.

<אריאל דוד וייס: אני באמת מרגיש שהמועצה נותנת לי משהו שהוא משמעותי, משהו שאני באמת יכול לקום בבוקר ולהגיד שבשבילו אני קם, זה משהו שאתה מרגיש שהוא חלק מאוד גדול ממך.

<אריאל דוד וייס: אם זה לא מועצה, אז זה משהו אחר, אבל אני מרגיש שהמועצה זה דרך מאוד מאוד טובה שאפשר - - -

יעקב מרגי: אני חשבתי שאתה קם בגלל הבגרות בהיסטוריה.

<נחמה שלו: הבחור הזה, עם מדי הייצוג שלו, שייך לקבוצת דיפלומטיה ויחסים בינלאומיים שמשגררת את ישראל בכל מיני מקומות והיום הוא שייך גם לקבוצה שהגיעה ללוות את הילדים.

<אריאל דוד וייס: בעצם זה משהו מאוד משמעותי כי זה גם מפיג אותך מהלימודים, כי זה מאוד קשה ללמוד וללמוד וללמוד, אתה רוצה גם לעשות משהו ולתת מעצמך.

<אריאל דוד וייס: אז זה באמת מפתה המקום הזה, שאתה יכול להגיד 'עשיתי משהו', אתה יכול להיאחז במשהו שהוא מוחשי, בעשייה.

<נועה לחם: אני נועה לחם משכבת י"א, אני יושבת ראש המועצה.

<נועה לחם: מעבר לזה שהמועצה היא כיף לא נורמלי המועצה גם תרמה לי המון בזה שהיא חשפה אותי להתנדבויות בהמון מקומות שלא חשבתי שאני אגיע אליהם קודם.

<נועה לחם: מעבר לזה אני גם הרבה יותר מעורבת בחיים של השכבה שלי ושל שאר בית הספר.

<רפאל סבן: שלום, אני רפאל סבן, המועצה מאוד תרמה לי בכל מה שקשור להבעה, לדיבור עם אנשים וגם לקחת יוזמות ולתפעל פה דברים.

<ליאת תבור: רפאל סבן זכה בפעיל מצטיין מחוזי.

<מארק מיטלף: אני מאט מיטלס, אני בכיתה י"ב, אני סגן יושב ראש והמועצה נתנה לי את האומץ ואת הביטחון להתמודד לתפקידים מנהיגותיים, כמו סגן יושב ראש.

<שני: אני שני, שכבה י"א.

<שני: המועצה נתנה לי את המקום הכי טוב להתבטא בכל המובנים, אם זה להתחיל פרויקטים ולדעת איך לסיים אותם או להמשיך אותם הלאה.

<גפן: קוראים לי גפן, אני משכבה י"א, זו השנה השנייה שלי במועצת התלמידים.

<גפן: המועצה גרמה לי לפתח יכולת ביטוי וכושר ביטוי ולגרום לאנשים - - -

<שירן אמיר: אני שירן אמיר, משכבה י"א, שנה שנייה שלי במועצה.

<שירן אמיר: המועצה נתנה לי לראות בעיות שלא חשבתי שאני אראה ולעזור לילדים.

<יעל זכורוב: אני גם שנה שנייה שלי במועצה.

<יעל זכורוב: המועצה תרמה לי לראות בעיות ולחשוב על דרך פתרון של כל דבר.

<יהלי סברמן: קוראים לי יהלי סברמן, אני בשכבת י"א, שנה שנייה שלי במועצת התלמידים.

<יהלי סברמן: אני חושבת שמועצת התלמידים תרמה לי את היכולת להיות יותר קשובה לכלל התלמידים שנמצאים בתיכון, להיות יותר מעורבת וגם לדעת לנהל את לוח הזמנים שלי בהתאם לכלל העיסוקים שיש לי.

<יונתן: שלום, שמי יונתן, משכבת י"ב.

<יונתן: אני כבר שנה שישית, שלוש שנים בחטיבה ושלוש שנים פה.

<יונתן: מה שאני למדתי ממועצת התלמידים זה אולי לחשוב קצת מחוץ לקופסה, להבין דברים שלא תמיד ברורים.

<ליאת תבור: וזה פעיל במועצת התלמידים, שגם כל המשפחה הם במועצת התלמידים, האחים שלו - - -

<יונתן: שמונה.

<ליאת תבור: שמונה אחים, יש לנו המון פעילים במועצת התלמידים.

<סיון: אני סיון משכבה י"א.

<סיון: זאת השנה הראשונה שלי במועצה ואני ממש לא מתחרטת על אף רגע.

<סיון: מה שהמועצה תרמה לי זה בדומה למה שכולם אמרו פה, זה מאוד שיפר לי את יכולת ההתבטאות שלי ועבודה בצוות, פעולה עם המון אנשים, שיפר לי את היכולת לפתור בעיות בבית הספר ובכלל.

יהודה גליק: בקיצור, במקום שיעורי הבעה ללכת למועצת תלמידים.

<אדווה בכר: אני אדווה בכר, משכבת י', אני נציגה במענ"ה, המועצה האזורית של הרצליה, המועצה בשבילי זה משהו די גדול בחיים שלי.

<אדווה בכר: למדתי כושר מנהיגות.

<אדווה בכר: המועצה לימדה אותי איך לסדר לוח זמנים כמו שצריך, לתרום, להביא בלי שום שכר, בלי שום תמורה, להביא מעצמך ולהבין שיש אנשים שבאמת צריכים את זה ואתה יכול להתנדב בשבילם.

<חנן יזדי: אז ככה, רק כדי להציג מה הרציונל מאחורי היום.

<חנן יזדי: היום נעבור שלב אחרי שלב בכל הדבר הזה שנקרא מועצות התלמידים והנוער, גלגל מועצות התלמידים והנוער.

<חנן יזדי: עכשיו אנחנו נמצאים במועצת התלמידים של בית ספר תיכון חדש בהרצליה, אחר כך גם נודה כמובן.

<חנן יזדי: מכאן נמשיך לפגוש את מועצת הנוער העירונית של הרצליה, משם אנחנו נמשיך לפגוש את מועצת התלמידים והנוער המחוזית של מחוז תל אביב ומשם ניפגש עם המועצה הארצית.

<חנן יזדי: מלווים את הסיור גם חברי הנהגת מועצת התלמידים והנוער הארצית, אלמוג בן משה, יושבת ראש הוועדה האתית משפטית, אילה, מבקרת המועצה, זלי, סגן יושב ראש המועצה ודני, מתאם פעולות הכנסת שלנו ואיתי, דובר המועצה וכמובן הדרה רוזנבלום, מנחת המועצה ומפקחת מנהיגות ייצוגית נבחרת וגם חנה שוורץ, מנהלת מינהל חברה ונוער במחוז תל אביב, ורד, ליאת וכל המכובדים שכאן.

<חנן יזדי: זה בערך הרציונל של היום, אנחנו נעקוב אחרי הפעילות.

<נועה לחם: הכנו לכם מצגת קצרה, ממש כמה דקות, אחריה יש לנו סרטון שמראה לכם כמה פעילויות.

יעקב מרגי: כמה דקות זה מדקה עד 60.

<נועה לחם: משהו באזור של חמש עד שבע דקות ואז יהיה סרטון של תמונות מכל מיני פעילויות שעשינו.

<נועה לחם: מקווה שתיהנו.

<אריאל דוד וייס: היום אנחנו נדבר איתכם על בית הספר קצת, על התיכון שלנו ועל מועצת התלמידים.

<אריאל דוד וייס: אני אספר לכם קצת על הייחודיות של התיכון שלנו.

<אריאל דוד וייס: בעצם הייחודיות של התיכון שלנו שאנחנו מאמינים בלהיות איתך.

<אריאל דוד וייס: העיקרון הוא שקבוצות ההנחיה הן קטנות והיחס עם המנחה הוא יחס ישיר, הוא יחס שמתמשך ואנחנו יכולים לגשת אל המדריכים שלנו בקלות ולספר להם על הצרכים שלנו ועל הקשיים שיש לנו ועל הדברים שאנחנו צריכים להתמודד איתם.

<אריאל דוד וייס: המון תודה לנחמה שלו, מנהלת בית הספר, שנותנת לנו את הרוח הגבית הזאת באמת להאמין שאפשר לעשות ושאפשר לשנות והיא באמת משקיעה בנו המון.

<אריאל דוד וייס: אז המון תודה, נחמה, אנחנו מאוד מעריכים את זה.

<נחמה שלו: בשמחה.

<אריאל דוד וייס: מי אנחנו?

<אריאל דוד וייס: אנחנו מועצת התלמידים של תיכון חדש, אנחנו מורכבים מכ-25 נציגים שנבחרו בבחירות דמוקרטיות והם בעלי זכות הצבעה, הם יכולים להצביע ולהתמודד לתפקידים אחר כך בגלגלי המועצות.

<אריאל דוד וייס: אנחנו דואגים גם לשלב המון פעילים שיכולים להצטרף גם במהלך השנה ולעזור לפעילויות של המועצה, ברגע שקם איזה שהוא פרויקט.

<אריאל דוד וייס: ההבדל בין הנציגים לבין הפעילים זה שלפעילים אין את זכות ההצבעה כמו שיש לאלה שנבחרו בבחירות דמוקרטיות, אבל הם נותנים המון כוח ומשמשים כמכפיל כוח משמעותי מאוד למועצה.

<אריאל דוד וייס: הקטע הוא שמאוד חשוב לנו שיהיה לנו ייצוג בעיר, שיהיה לנו ייצוג במענ"ה.

<אריאל דוד וייס: יש לנו פה בחדר שלושה נציגים במענ"ה, יש את גלי סער, יש את אדווה בכר ויש אותי, שאנחנו מייצגים את תיכון חדש במענ"ה.

<אריאל דוד וייס: אנחנו דואגים מאוד שהבחירות למועצה יהיו מאוד מאוד דמוקרטיות, שכל העקרונות של הדמוקרטיה יחולו, החשאיות, הכלליות, השוויוניות ואנחנו דואגים שלכולם תהיה התמודדות הוגנת, אנחנו נכנסים לכיתות ומספרים לכולם עד כמה זה חשוב, מועצת התלמידים, עד כמה זה משמעותי, כמה שהם חייבים להשתמש בקול שלהם ולהצביע.

<אריאל דוד וייס: זה משהו שאנחנו רואים כמאוד מאוד חשוב בבית הספר.

יעקב מרגי: מה אחוזי ההצבעה?

<אריאל דוד וייס: אחוזי הצבעה מאוד מאוד גבוהים, אנחנו מעודדים את כולם ללכת לקלפי ולהצביע.

<אריאל דוד וייס: זה באמת חווייתי, עשינו את זה גם בשבוע הדמוקרטיה, מהבחינה הזו שזה מאוד מאוד חשוב.

<גלי סער: כמו שהצגתי את עצמי, אני גלי סער, אני גם נציגה במענ"ה וגם שנה שנייה במועצה וגם דוברת ואני אסביר לכם קצת על תפקידי המועצה בבית הספר.

<גלי סער: אז קודם כל אנחנו מייצגים את כלל ציבור התלמידים בתחומים שונים מול הנהלת בית הספר.

<גלי סער: לדוגמה, אנחנו בזכות ההנהלה שמנו בכל כיתה שעון למען התלמידים.

<גלי סער: בימים אלה אנחנו יושבים עם רכזי השכבות כדי לתאם את לוח המבחנים עם התלמידים.

<גלי סער: אנחנו גם נורא משפיעים על הלך הרוח הבית ספרי, אנחנו עושים הפסקות פעילות ופעילויות כמו בט"ו בשבט וביום האהבה.

<גלי סער: מסייעים בארגונים בית ספריים, אנחנו משתתפים בטקסים, ביום פתוח, שיקרה מחר, ואנחנו מתכננים לייצג את עצמנו כראוי כמו כל שנה.

<קריאה: מה זה יום פתוח?

<גלי סער: אנחנו מציגים את בית הספר לכל התלמידים.

<נחמה שלו: תלמידי החטיבות שמגיעים.

<גלי סער: אנחנו גם מייצגים את בית הספר שלנו במועצה העירונית, כמו אדווה, כמוני וכמו אריאל.

<גלי סער: והדבר הכי חשוב בשבילנו זה תרומה לקהילה ולסביבה בה אנחנו חיים שרפאל, היו"ר לשעבר, יסביר.

<גלי סער: תודה.

<רפאל סבן: תהליך העבודה שלנו מתחיל בזה שיש לנו פגישות פעם בשבוע, הפגישות הן אחרי שעות בית הספר.

<רפאל סבן: התלמידים שמגיעים לפגישות זה תלמידים שבאמת מגיעים ממקום של רצון.

<רפאל סבן: פעם בשלושה שבועות או חודש, לפי הצורך שלנו באותו הזמן יש לנו פגישות עם ההנהלה, בהנהגת נחמה כמובן, כדי לדסקס על פרויקטים, על פעילויות ובאמת שאנחנו מקבלים שיתוף פעולה יוצא דופן.

<רפאל סבן: במהלך הפגישות אנחנו מדברים על הפרויקטים שלנו, מדברים על פרויקטים שהיו, רואים מה ההצלחה שלהם, מתכננים לו"ז, מקבלים סדנאות.

<רפאל סבן: למשל רק ביום רביעי האחרון הייתה לנו סדנה אורחת על אקטיביזם חברתי וכמובן שבסוף כל פגישה יש לנו פרוטוקול שאנחנו שולחים לכל תלמידי המועצה, כך שגם תלמידים שלא יכלו להגיע באותה פגישה גם נשארים מעודכנים במה שאנחנו עושים.

<אריאל דוד וייס: אז כמו שהסברתי על הבחירות, אנחנו עשינו אותם בשבוע הדמוקרטיה.

<אריאל דוד וייס: כמו שאמרתי אנחנו מדגישים שכל תלמיד יכול להתמודד, אנחנו משתדלים מאוד לשלב את הכיתות התקשורתיות בבית הספר.

<אריאל דוד וייס: בשנה שעברה היה נציג מהכיתה התקשורתית.

<נחמה שלו: הכיתה התקשורתית זו כיתה שנמצאת על הרצף האוטיסטי, יש לנו שמונה ילדים כאלה, הם שותפים לכל הפעילויות של השכבה.

<נחמה שלו: זו כיתה בפני עצמה, שאנחנו משלבים אותם כל אחד על פי יכולתו, תופרים את החליפה האישית.

<נחמה שלו: היה לנו מחזור אחד, שאני יכולה להגיד בגאווה שתלמיד אחד סיים בגרות מלאה ותלמידים אחרים עשו בגרות חלקית.

<נחמה שלו: מה שחשוב זה שבאמת הם שותפים ופעילים בכל חיי בית הספר, אם זה הצגות ואם זה טיולים ואם זה מסע ישראלי ואם זה כל פעילות שאנחנו עושים.

<נחמה שלו: הדבר היפה, שהמועצה שהחבר'ה עכשיו מספרים זה על שיתוף הפעולה גם עם הילדים הללו.

<אריאל דוד וייס: אז אנחנו מאוד רוצים לשתף אותם בפעילות של המועצה, זה מאוד חשוב והיה לנו נציג גם בשנה שעברה.

<אריאל דוד וייס: אנחנו חלק מאוד קריטי בגלגל המועצות, כי אנחנו בתוך השטח, אנחנו אלה שעוזרים למי שרוצה לעלות לגלגלים היותר גבוהים במועצות, לכיוון הרשות, לכיוון המחוז, לכיוון הארצית.

<אריאל דוד וייס: זה משהו שמבחינתנו מאוד חשוב לעודד את זה, שיהיה את הרצון להגיע למקומות האלה.

<אריאל דוד וייס: אחרי שהרכבנו את המועצה אחרי הבחירות עשינו בחירות פנימיות בתוך המועצה בין כל הנציגים לתפקידים השונים, לתפקיד יושב הראש, לתפקיד סגן יושב הראש, לתפקיד הדובר, לתפקיד המזכ"ל ולתפקיד הגזבר.

יעקב מרגי: תודה.

<רפאל סבן: שלום, אני רפאל סבן, אני היו"ר הקודם.

<רפאל סבן: עשינו מספר פרויקטים, זה הפרויקטים העיקריים.

<רפאל סבן: קודם כל זה פתיחת השנה, אנחנו לוקחים חלק בטקס פתיחת השנה, מחלקים שי לתלמידים וגם היו"ר נואם.

<רפאל סבן: אנחנו עשינו גם מכירת חולצות בית ספריות במחיר סמלי של שקל אחד.

<רפאל סבן: הבוגרים שסיימו בשנה שעברה, לקחנו מהם את החולצות, אספנו את החולצות הישנות שלהם, כיבסנו אותם ומכרנו אותם בשקל אחד לכל התלמידים כדי שכל מי שירצה יוכל לקנות.

<רפאל סבן: גם עשינו פעילות עם עמותת 'לתת'.

<רפאל סבן: המועצה העמידה דוכנים בסופרמרקטים בעיר ואנשים תרמו לנו מוצרים לקראת ראש השנה למשפחות נזקקות.

<רפאל סבן: עשינו את יום המורה, הפסקות פעילות, יום בריונות ברשת.

<רפאל סבן: המועצה קיבלה סדנה של ארבעה מפגשים שבמהלכה הסבירו לנו על הסכנות של בריונות ברשת, על דרכי התמודדות ואת כל החומר הזה העברנו בחזרה לשכבת י' בשנה שעברה, עשינו יום מאורגן, עברנו בין כל הכיתות והעברנו את התכנים.

<רפאל סבן: גם עשינו את יריד תרומת השיער עם עמותת פל"א.

<רפאל סבן: עמותת פל"א זה פאה לכל אישה, היא נמצאת בבתי חולים ונותנת פאות לנשים חולות סרטן.

<ליאת תבור: גם מנחת המועצה תרמה את השיער שלה.

<רפאל סבן: כן, גם תהילה תרמה את השיער.

<רפאל סבן: עשינו את זה פה באולם ספורט, עמותת פל"א הביאה ספרים משלה וגם ספרים פרטיים, שבאו לעזור בהתנדבות ויצרו קשר עם העמותה.

<רפאל סבן: באו לפה אנשים גם מהרצליה וגם מחוץ לעיר וכולם באו לתרום.

<רפאל סבן: עשינו גם בקניון פעילות בשבעת הכוכבים, העמדנו דוכן וילדים, גם מהמועצה וגם במסגרת המעורבות החברתית שלהם, באו ועזרו לנו להסביר על הפרויקט הזה.

<רפאל סבן: אנחנו מאוד גאים בו.

<רפאל סבן: עכשיו גם עשינו עידוד החתמה על כרטיס אדי, שאריאל לקח בו חלק גדול, אז אני אתן לו להסביר על הפרויקט.

<אריאל דוד וייס: כמו שרפאל אמר, לקחתי חלק בהתנעה של הפרויקט הזה של החתמת כרטיסי אדי.

<אריאל דוד וייס: הפרויקט הזה הוא פרויקט שהוא מאוד מאוד חשוב לנו, עשינו אותו בגלל שראינו שיש מחסור באנשים שרוצים לחתום על הכרטיס הזה וזה כרטיס שהוא מאוד מאוד משמעותי.

<אריאל דוד וייס: מה שרצינו לעשות זה לעודד את החתימה על הכרטיס הזה כי יש מחסור, כמו שאמרתי.

<אריאל דוד וייס: זה מתחלק, יש את מה שעשינו ויש את מה שאנחנו מתכוונים לעשות.

<אריאל דוד וייס: עד עכשיו הצלחנו לגייס 78 חתימות לכרטיס הזה במהלך ערבי הורים שהיו.

<אריאל דוד וייס: אנחנו מתכוונים להרחיב את זה למסגרת עירונית, בעצם לפתוח דוכנים ברחבי העיר בשביל לעשות מזה קצת יותר רעש, להחדיר את זה לתודעה.

<קריאה: זה פרויקט שגם מועמד לזכייה בתחרות מחוזית של יוזמות של בני נוער.

<קריאה: נכון, הוא מועמד מוביל.

<קריאה: (הקרנת סרטון).

<נועה לחם: אנחנו סיימנו, תודה רבה על ההקשבה.

<משה וקנין: שלום, אני רוצה להגיד משהו.

<משה וקנין: אני חבר מועצה בהרצליה ויש בזה גאווה גדולה לראות בתור חבר מועצה את הפעילות בבית הספר, זה ממש כאילו החזון של ראש העיר בהרצליה.

<משה וקנין: אתה רואה את ההטמעה שלו בכל מערכת חינוך עירונית, ההשקעה פר תלמיד, אם זה ביסודי, בחטיבות ובתיכונים וזה מחלחל לאחד ואחד.

<משה וקנין: הדמוקרטיה פה חוגגת, זה דבר אדיר וחשוב מאוד.

<משה וקנין: אתם דור העתיד שלנו, אתם דור העתיד, ככה זה מתחיל, במנהיגות בית ספרית ואז ממשיכים הלאה עד שמגיעים לחברי כנסת ומסיימים בממשלה.

<משה וקנין: ומילה אחרונה, לכל הצוות שנמצא פה, במיוחד יעקב נחום, ראש אגף החינוך, תודה ענקית לך על ההחזקה בצורה מדהימה בהרצליה.

<משה וקנין: זה גאווה לנו בתור תושבי העיר וחברי המועצה, יישר כוח לכולם.

<הדרה רוזנבלום: משהו קטן בסגירת המעגל.

<הדרה רוזנבלום: אחד הקורסים הראשונים שהנחיתי מנחי מועצות רשותיים הייתה שירי רפפורט, שאי אפשר להתעלם מזה שבמשך שנים ליוותה את המועצות ויש פה בכל אופן איזה שהיא סגירת מעגל.

<הדרה רוזנבלום: אני רוצה מאוד מאוד להודות, תיכף ראינו שאת הולכת להיות מנחה רצינית, שגם הגיעה לקורס שאנחנו מקיימים אחת לשנה לכל המנחים הרשותיים והבית ספריים.

<הדרה רוזנבלום: ותודה ענקית למנהלת שככה במהירות אדירה, זה היה רעיון של אורי מלכין, אני עושה קצת סגירות, אנחנו התלבטנו בין שלושה מחוזות והוא פשוט שכנע אותנו ש - - -

<קריאה: אנחנו המחוז הכי טוב.

<הדרה רוזנבלום: באמת כיף.

<הדרה רוזנבלום: אני פשוט אומרת שאני חייבת לומר את זה כי באמת זה לא מובן מאליו שעוצרים את יום הלימודים, התחלת שבוע, יום ראשון, באמת תודה ענקית.

<מתן: אני רוצה להודות למועצת התלמידים של תיכון חדש ולתהילה שעומדת בראש ולמנהלת כמובן.

יעקב מרגי: כמה מילים.

יעקב מרגי: אין ספק שזה מבורך שיש שיתופי פעולה ויש מועצות שמרוצות ועושות.

יעקב מרגי: אהבתי את מה שאמרתם, אבל לא אהבתי שזה התמקד רק במה שנתנה לכם המועצה.

יעקב מרגי: הייתי באמת חושב, להבא, אין לי ספק מה אתם עושים, אני יודע את זה, כשאתם מציגים, פועל יוצא של הנתינה שלכם זה קבלה, אתם מקבלים, אבל כשאתם מציגים את עצמכם חשוב מאוד שתציגו גם את העשייה, ממש לרדת לרזולוציות, במה מתבטאת החברות שלכם, במה מתבטאת הפעילות של המועצה, אבל אין לי ספק, אני יודע מה אתם עושים.

יעקב מרגי: יש לי רק לברך אתכם, כי זה לא מובן מאליו, שכבה י"א, אני מכיר את העומסים, אני מקווה שהמנהלת שלכם, לא כשאר מנהלות בתי הספר, ידעה גם לפרוס את הבחינות, לא לשים את זה באזורי הנוחות של המורים ושל ההנהלה, כך שהרפורמה החינוכית תתבטא טוב, כי הצעקה עולה, שי"א היא שנה עמוסה.

יעקב מרגי: כשבדקנו בדקנו בסך הכול אם משרד החינוך יודע להטמיע את הרפורמה הזאת של בחינות הבגרות נכונה, כי בסך הכול צומצם מספר הבחינות, לעומת השנים ש - - - צומצמו המספרים, אם הפריסה היא נכונה אז אני חושב שזה סביר, ועדיין לטעמי אפשר לגרור קצת לשכבה י"ב, הגבינה שם מלאה חורים.

יעקב מרגי: שוב, תבורכו, לי אין ספק, תמיד אני אומר זאת, כל מי שנמצא בתור תלמיד, בן נוער, שנמצאים בשליחות, במשימה חברתית, זה תורם לו.

יעקב מרגי: אין לי ספק, כשאנחנו רואים אתכם כמעצבי הפנים של המדינה בדורות הבאים, לאו דווקא בפוליטיקה.

יעקב מרגי: יש דברים יותר טובים לחקות ולשאוף, בכלכלה, בחברה, במדיניות וגם בפוליטיקה, בכל תחום, שרק תצליחו.

יעקב מרגי: תודה רבה לכם.

יעקב מרגי: (בפגישה עם מועצות התלמידים)

<משה פדלון: בוקר טוב לכולם, שבוע טוב.

<משה פדלון: אני שמח לארח כאן את ועדת החינוך והתרבות של הכנסת.

<משה פדלון: נמצא איתנו יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת יעקב מרגי, חברת הכנסת מירב בן ארי, נורית קורן, שהיא תושבת הרצליה, נמצאים איתנו מנכ"ל העירייה, חברי המועצה, משה וקנין ואבי ברדה, מכובדי, נמצאים פה מועצת התלמידים של העיר הרצליה ופרלמנט הילדים.

<משה פדלון: חמודים, עם החולצות הכחולות.

<משה פדלון: כמובן נציגי משרד החינוך, המועצה הארצית.

<משה פדלון: אקצר ואומר, מכובדיי כולם, כל אחד במעמדו, תפקידו ותרומתו לתרבות בעיר הרצליה.

<משה פדלון: אני מעביר את השרביט לתלמידים החמודים שלנו.

<משה פדלון: בבקשה.

<שירי רפופורט: אני שירי, אני מנהלת המחלקה לנוער וקהילה.

<שירי רפופורט: לעיריית הרצליה יש חלוקה מאוד מאוד ברורה, אגף החינוך, אגף הרווחה ואגף חינוך נוער וספורט.

<שירי רפופורט: הבית הזה, כפי שאתם רואים, זה בית של ילדים.

<שירי רפופורט: זה מועדון לנוער, רב תחומי, הוא נבנה לפני 14 שנה, בהחלטה של מועצת הנוער שרצתה בית, שאמרה שהילדים צריכים איזה שהוא בית שיהיה רק שלהם, לא מתנ"ס, לא מרכז קהילתי, בית שנוכל לפעול.

<שירי רפופורט: הבית הזה מנוהל ידי מועצת הנוער, הם מתעסקים במוזיקה ובאירועים.

<שירי רפופורט: יש פה ערבים רק לנוער, אין פה מבוגרים, לבית הזה לא נכנסות קבוצות של מבוגרים, רק אירועים שלנו, רק אירועים שבעצם מרכיבים את עולם הילדים והנוער.

<שירי רפופורט: כשאני אומרת נוער זה מגיל 13 ומעלה.

יעקב מרגי: אבל בהזמנה מראש הם מכניסים.

<שירי רפופורט: לא, אנחנו לא מכניסים מתחת לגיל 13.

יעקב מרגי: לא, אני אומר מבוגרים.

<שירי רפופורט: לא.

<שירי רפופורט: אתכם כן, אבל בגדול - - -

יעקב מרגי: הרגשתי דחוי.

<משה פדלון: זה אישור חריג, חד פעמי, אל תבנו על זה.

<שירי רפופורט: הרעיון הוא שזה יהיה בית לנוער שנבנה במהות שלו ככזה.

<שירי רפופורט: אתם גם רואים את ההשקעה שיש כאן.

<שירי רפופורט: למעלה יש חדר למועצת הנוער, זה החדר שלה, זה הבית שלה, זה המקום שבו מנהלים את כל הישיבות והפורומים, ביום יום ופורומים אחרים.

<שירי רפופורט: בשלוש השנים האחרונות הצמחנו פרלמנט ילדים, שנמצא באגף החינוך, ההפרדות של משרד החינוך, מינהל חברה ונוער נמצאים בנוער, אגף החינוך נמצאים - - - יעקב מתחבא כאן מאחור.

<שירי רפופורט: יש לנו פרלמנט שבעצם אנחנו מצמיחים את הילדים ומשם אחת המטרות שהם יגיעו למועצת נוער.

<שירי רפופורט: מועצת הנוער בהרצליה מעבירה את כל תהליך ההכשרה במינהל חברה ונוער, זאת אומרת שכל מה שאתם שומעים, טיולים, סמינרים, הרשות המקומית לוקחת את זה על עצמה, כל תלמיד בעיר הרצליה שהוא חבר במועצת התלמידים יוצא כאן לסמינר של יומיים, זאת אומרת שאנחנו מכשירים את כל מה שראיתם בתיכון חדש, אנחנו מכשירים את כל הנציגים ומשם אנחנו יוצרים את ה - - - והופכים את זה למועצה עירונית.

<שירי רפופורט: זה משהו כמו 400 ילדים, זו כבר שנה עשירית, זה מודל שלקחנו ממינהל חברה ונוער.

<שירי רפופורט: בעבר היו תקנים, היה כסף, היום אין כלום, אנחנו עושים את זה לבד.

<שירי רפופורט: אני חושבת שזה המקום להצלחה וליציבות של העוגנים שאנחנו נותנים, כי אי אפשר להפעיל מועצות תלמידים, זה לא עובד מהאוויר, הילדים צריכים הכשרה, הם צריכים - - - זה בעצם השליחות שלנו.

<שירי רפופורט: יש לנו מדריכה - - - בעצם יש לנו תמיכה ומטרייה שכל הזמן פרוסה, אנחנו פועלים לבד ואנחנו פועלים ביחד.

<שירי רפופורט: בגדול השמים הם הגבול.

<שירי רפופורט: הרצונות, הבקשות, אנחנו מקשיבים.

<שירי רפופורט: היוזמה האחרונה - - - מסיבת קיץ של המדינה.

<שירי רפופורט: השנה אנחנו חושבים אם לעשות אותה או לא לעשות אותה, לא להילחץ, אבל בעצם משהו כמו 13,000 בני נוער ביום האחרון של הלימודים מגיעים לחוף הים, יש מסיבה מפוקחת, מפוקחת עם מועצת הנוער ועם יחידות הטיפול שלנו ועם משרד החינוך ומצילה, וכל הגופים שיכולים לקחת חלק לוקחים בו חלק.

<שירי רפופורט: שוב, היוזמה של מועצת הנוער, אנחנו והם, הם גם מנהלים את הכול - - - הם עושים את הכול, אנחנו רק המעטפת שמעליהם.

<שירי רפופורט: זהו.

<שירי רפופורט: המחלקה שלנו היא גם מועצה, גם חינוך, יש לנו נבחרת, אצלנו זה נקרא נבחרת - - - ליאת ומיטל, הן מנהלות את כל החינוך החברתי בעיר.

<שירי רפופורט: יש פורום, שאותה תהילה שראיתם בתיכון חדש, יש פורום שנפגש אחת לחודש.

<שירי רפופורט: שוב, עם כלים, שפה - - - המון המון מעטפות ומעגלים שאנחנו נותנים בשותפויות שונות כשהרעיון של השותפויות האלה זה בעצם גם הפריה הדדית וגם ליהנות אחד מהשני.

<שירי רפופורט: מועצת נוער היא לא גוף וולונטרי, הכול פה ביחד, כולל תנועות הנוער, שזו בעצם עמותה שאני עומדת בראשה, שזה גם תנועות נוער, גם - - - גם מועצת תלמידים ועוד כמה דברים בדרך.

<שירי רפופורט: בהזדמנות הזאת, תודה למיטל.

<שירי רפופורט: יש המון אנשים שעושים בדרך, אבל לא תמיד רואים אותם וכמובן למינהל חברה ונוער שלנו.

<שירי רפופורט: זה לא מובן מאליו, גם אנחנו לא - - -

יעקב מרגי: וראש העיר מה?

יעקב מרגי: הוא חייב, הוא מקבל משכורת, נכון?

<שירי רפופורט: כן, סוג של.

<שירי רפופורט: זהו, מעכשיו הבמה של הילדים.

יעקב מרגי: בואו נשמע על הפרלמנט, פרלמנט של ילדים, זו פעם ראשונה שאני שומע.

<משה פדלון: הם פעם בחודש אצלי.

<יניב טרבלוס: שלום, שמי יניב טרבלוס, אני יושב ראש של הפרלמנט של הרצליה.

<יניב טרבלוס: יחד איתי בתפקיד יושבת ראש של הפרלמנט רומי חיות.

<נציג/ת פרלמנט הילדים: פרלמנט הילדים הוא גוף מייצג של ילדי העיר, בו לוקחים חלק 120 תלמידים מכיתות ה' עד ו' שלומדים בבתי הספר היסודיים בעיר.

<נציג/ת פרלמנט הילדים: לפרלמנט הילדים שני תפקידים עיקריים, ליזום ולהביא - - -ופעילויות למעננו ולמען ילדי העיר ולשמש כגורם מקשר בין הילדים לעיר לבין הנהגת העיר.

<נציג/ת פרלמנט הילדים: פרלמנט הילדים הוא פרלמנט מעז, הוא פרלמנט ייחודי בנושא מנהיגות, ערכים וזכויות הילדים.

<נציג/ת פרלמנט הילדים: הפרלמנט פועל במסגרת שלוש ועדות, תכנון עירוני, תרבות פנאי והרצליה טק.

<נציג/ת פרלמנט הילדים: בנוסף לפרלמנט הילדים יש מועצת עיר המורכבת מנציגי כיתה ו' של כל בית ספר.

<נציג/ת פרלמנט הילדים: המועצה נפגשת אחת לכמה חודשים עם ראש העיר, מר משה פדלון, ודנה בנושאים מרכזיים בהם פועל הפרלמנט.

<נציג/ת פרלמנט הילדים: יש לנו את הכוח להשפיע.

<נציג/ת פרלמנט הילדים: תודה רבה ושנה מוצלחת לכולם.

יעקב מרגי: תעמדו, אני רוצה לשאול אתכם שאלה.

יעקב מרגי: אמרת שפעם בכמה חודשים אתה נפגש עם ראש העיר ואתם דנים בנושאים.

יעקב מרגי: תביא דוגמה.

<נציג/ת פרלמנט הילדים: למשל לפני כמה שבועות דנו בנושא יום הילדים ובעצם ישבנו איתו ותכננו את הנושאים.

<נציג/ת פרלמנט הילדים: עשינו את המאמר ליום הילדים ואיך לפרסם את זה לילדים.

<נציג/ת פרלמנט הילדים: היו לנו כמה הצעות והיו כמה הצעות לראות מה אנחנו עושים ליום הילדים ודנו בעוד כמה דברים, בנושאי פנאי.

יעקב מרגי: אתם מרגישים שראש העיר מקשיב וזורם איתכם?

יעקב מרגי: סופר אתכם, בלשון הילדים?

<נציג/ת פרלמנט הילדים: ברור.

<נציג/ת פרלמנט הילדים: הוא נותן לנו תקציבים, מראה לנו שאנחנו יכולים לעשות את זה והוא איתנו בכל מצב, עוזר לנו תמיד.

יעקב מרגי: אדוני ראש העיר, אני לא יודע, יש סקרים שבודקים איפה הילדים אוהבים והכי כיף להם לגדול.

יעקב מרגי: כנראה שבהרצליה זה יהיה אחד המקומות.

<קריאה: אנחנו מאשרים, זה ראש עיר שאוהב ילדים.

יעקב מרגי: אולי אתם רוצים לשאול את חברי הכנסת שאלות?

<משה פדלון: יש לכם שאלות לחברי הכנסת?

<נציג/ת פרלמנט הילדים: אנחנו נמשיך את זה - - -

יעקב מרגי: ואם יתעוררו שאלות בהמשך, בשמחה.

יעקב מרגי: בבקשה.

<יובל שמש: אני יובל שמש, תלמיד תיכון בהרצליה ואני מכהן בתור סגן יושב ראש מועצת הנוער העירונית.

<יובל שמש: בעצם אנחנו עוסקים ברווחת הנוער, בכל המובנים, בין אם זה לעזור להם בעניין שעות פנאי, בין אם זה לעזור להם לממש את הזכויות שלהם.

<יובל שמש: אנחנו כרגע למשל עובדים על זכויות נוער עובד, שאנחנו רוצים לרוץ איתו ולשמר את זכויות הנוער העובד בעיר.

<יובל שמש: אנחנו עובדים על כמה פרויקטים במקביל כאשר אנחנו עובדים עליהם בעיקר במליאות, אנחנו מורכבים ממיטב הנוער שרוצים לעזור ולשנות משהו בעיר.

<יובל שמש: מעבר לזה אנחנו דנים בנושאים חשובים ומרכזיים שבהם הנוער של העיר עוסק, הנוער בכלל, בשביל שהוא יוכל להתקדם, לשפר ולעשות.

<מתן: השאיפה שלנו כמועצה עירונית זה שיהיו נציגים מכלל בתי הספר, החטיבות והתיכונים בהרצליה ומכלל השכונות על ידי הוספת חברים מיחידות הנוער השונות שפרוסות בעיר ומתנועות הנוער בשאיפה בהמשך.

<מתן: כלומר אם יהיה מקום בהרצליה שאין בו ייצוג לנוער יש לנו פה בעיה.

<מתן: לכן השאיפה היא לראות את הכלל כדי באמת להגיע לכולם.

<מתן: אני חושב שבסך הכול אלה חבר'ה יוצאים מגדר הרגיל שנבחרו.

<מתן: זה מאוד חשוב, לא אני בחרתי אותם, לא הרשות בחרה אותם, אנחנו לא קשורים לזה, אנחנו קיבלנו את השמות של החבר'ה ואני חושב שיש לנו פה חבר'ה מאוד ייחודיים שרוצים לבוא ולהשפיע ולעשות.

מירב בן ארי: אני רוצה לדעת איזה יוזמות.

מירב בן ארי: שתיים-שלוש דוגמאות.

מירב בן ארי: ראינו דוגמאות מקסימות בתיכון חדש, מהתלבושת האחידה שבאמת לקחו מהבוגרים, מדהים בעיניי, וגם ראינו את העבודה עם 'לתת'.

מירב בן ארי: יוזמות שמועצת הנוער הובילה ברמה כזאת שכל תושבי העיר נחשפו אליה, לא רק ברמה הבית ספרית.

<קריאה: נגיד שמעת את המילה מענ"ה, מענ"ה זה ראשי תיבות של מועצת הנוער העירונית - - -

<איתמר: אני איתמר מבית ספר מפתן בהרצליה ואנחנו יזמנו פרויקט של מחזוריות, בשביל לקדם את הנושא של איכות הסביבה ועשינו פחים לכל בית ספר, למגוון בתי הספר בעיר הרצליה וכל הכסף שאוספים יילך בסוף שנה ל - - - ראש העיר גם קידם אותנו ונתן לנו גב והוא אמר שהוא יכפיל, כל שקל שאנחנו נאסוף הוא ייתן לנו שקל.

מירב בן ארי: יפה מאוד, כל הכבוד.

<גיא כספי: אני גיא כספי, חבר במועצת הנוער העירונית של הרצליה, מענ"ה, כמו שנאמר כאן.

<גיא כספי: דבר נוסף שאנחנו עובדים עליו כרגע זה פרויקט של תרומה לקהילה.

<גיא כספי: זאת אומרת אנחנו כרגע נמצאים בשלבים של למצוא עמותה, ארגון או גוף מסוים שתורם לקהילה, עוזר לאוכלוסיות חלשות יותר, באמת בעיות אמיתיות שיש, לאו דווקא אצל הנוער, אבל כן בתחומי העיר הרצליה.

<גיא כספי: אנחנו מתכוונים להוציא אירוע התרמה גדול שיהיה בסוף אפריל וכרגע אנחנו מחפשים את הארגון הזה, בזמן הקרוב אנחנו נמצא אותו ונתחיל לתכנן את האירוע עצמו.

<טוהר: אנחנו עכשיו עובדים על פרויקט, על השיימינג.

<טוהר: אנחנו רוצים לטפל בתופעה הזאת, של ילדים שחוו דברים ברשת, בריונות ואלימות מילולית או פיזית.

<טוהר: אנחנו רוצים להעמיד את זה בעיר, זה מאוד חשוב לנו ואנחנו ממש מקווים שזה יקרה.

יעקב מרגי: בהצלחה.

<עומר יאיל: אני אדבר איתכם על פרויקט התיאוריה.

<עומר יאיל: בהרצליה יש בני נוער שמתקשים בלימודי מבחן התיאוריה, כשבלי תיאוריה אין רישיון.

<עומר יאיל: אז אנחנו כמענ"ה, מטה עירוני, החלטנו שאנחנו מקימים פרויקט, אנחנו מביאים גוף חיצוני, מורים שיוכלו לעזור במבחן התיאוריה, שהם יוכלו לכוון אותנו ולהגיד לנו מה יהיה במבחן, כך שיהיה לנו יותר קל להוציא רישיון.

<עומר יאיל: פרויקט התיאוריה יהיה במחיר מסובסד ובמחיר שמתאים לכל כיס והוא יהיה מספר פעמים בשבוע, כך שלמבחן לתיאוריה הנוער יוכלו לגשת מהר.

יעקב מרגי: כל הכבוד.

נורית קורן: חשוב ביותר.

נורית קורן: זה גם עוזר להורים, זה לא רק עוזר לתלמידים.

יעקב מרגי: אני יכול לומר לכם, אתם לא יודעים מה חווה תלמיד שגם ככה - - - הרי למה הוא לא עובר את מבחן התיאוריה?

יעקב מרגי: יש לו קשיים אובייקטיביים, קשיי למידה אובייקטיביים, ואני אומר לכם, נסו לחשוב את רמת הקושי והתסכול שלו, שאיפת חייו, הוא מגיע לגיל 17, הוא רוצה להוציא רישיון, מגיל 16.5 הוא מנסה לעבור תאוריה ועוד פעם ועוד פעם ולא מצליח.

יעקב מרגי: אני חושב שאתם עושים מעשה גדול, מעשה חסד גדול וכל הכבוד לכם.

<מיטל: שלום, אני מיטל מהמחלקה לנוער וקהילה, אני אחראית על תנועות הנוער ואני רוצה לדבר על שילוב של ילדים עם צרכים מיוחדים בתנועות הנוער.

<מיטל: יש לנו כמה מסגרות שאנחנו משלבים ילדים עם צרכים מיוחדים לפי הצורך והמסוגלות שלהם.

<מיטל: יש לנו בצופים עם קבוצות של נוער משולב בקבוצות הומוגניות של ילדים בעלי צרכים מיוחדים, יש לנו בבני עקיבא שבט, קבוצה של ילדים דתיים עם צרכים מיוחדים, רובם בעלי פיגור, ויש לנו את הבייבי שלנו, זה 'כנפיים של קרמבו', שזו תנועה שעוד רק היינו במסדר כנפיים שבו ילדים קיבלו כנפיים.

<מיטל: יש 30 ילדים משולבים עם חונכים, לכל ילד יש שני חונכים.

<מיטל: התנועה הזאת פועלת כבר לפני ארבע שנים בעיר והיא הולכת ופורחת ואנחנו מאוד מתרגשים כשהילדים האלה מגיעים לפעילות.

<מיטל: אלה ילדים שלא יוצאים מהבית, ילדים עם מוגבלויות קשות.

<מיטל: אנחנו עורכים כל מיני אירועים לטובת אותם ילדים שמשולבים במסגרות האלה.

<מיטל: ליאת תסביר על כמה ימי מעשים טובים שעשינו יחד עם אותם ילדים.

נורית קורן: אז אני רק רוצה להעיר שלפני שלושה שבועות שינינו את המושג מפגר בכנסת בחוק, צריך לקרוא ילדים בעלי מוגבלות שכלית.

נורית קורן: זה לא סמנטיקה חשובה ביותר.

<מיטל: גם על 'בעלי' כבר יש - - -

יעקב מרגי: 'עם'.

נורית קורן: עם מוגבלויות.

נורית קורן: אנחנו חייבים לדבר עברית נכונה, קורקטית, הסמנטיקה פה כל כך משנה, אני לא רוצה שיקרה מצב שילד יקרא אחד לשני מפגר.

<ליאת: שלום לכולם, שמי ליאת, אני מדריכה לחינוך חברתי בעיר מטעם משרד החינוך, מינהל חברה ונוער.

<ליאת: שירי הזכירה ככה בקטנה את שיתופי הפעולה, אז שיתופי פעולה - - - אתה אוהב דוגמאות, נכון?

<ליאת: קלטתי אותך שאתה אוהב דוגמאות.

יעקב מרגי: לא, לימדו אותי מאז שהייתי קטן, לא לקנות לוקשים.

<ליאת: יופי, אז אני אתן לך בשטח מה שקורה, כי זה מה שאתה אוהב.

<ליאת: אנחנו נתחיל מזה, דיברתם על צרכים מיוחדים, יש לנו פה בית ספר אופק, זה בית ספר לילדים על הרצף האוטיסטי.

<ליאת: יש לנו פורום של חינוך חברתי, אחת לחודש נפגשים כל רכזי החינוך החברתי, יחד עם ורד פינקלשטיין, בכל פעם בבית ספר אחר.

<ליאת: בתי הספר העל יסודיים בעיר, לפחות מחציתם, משלבים את תלמידי אופק אצלם בבתי הספר.

<ליאת: זה לא משלבים בטקס, 'איזה יופי', הם נכנסים לשיעורי מתמטיקה, שיעורי חינוך גופני, שיעורי אמנות, שיעורי ספורט, טקסים.

<ליאת: מחר יש הופעה שראש העיר יצפה בבית ספר אופק, עם תלמידים שלנו שמופעים.

<ליאת: זה לא משהו שהוא פרויקט מיוחד, זה חלק מהשפה.

<ליאת: כשאני מדברת על קשר עם רשות, יושב פה יעקב נחום, הבלתי פורמלי, זה הכול מחובר.

<ליאת: שבוע מעשים טובים, עד לפני ארבע שנים בית ספר היה עושה פרויקט, 'איזה יופי, נהדר'.

<ליאת: מלפני ארבע שנים אין את הדבר הזה יותר, כל העיר מתגייסת למען מטרה מסוימת.

<ליאת: לפני שלוש-ארבע שנים הוקם הסניף הראשון של 'כנפיים של קרמבו', כל העיר למען 'כנפיים של קרמבו', אין ילד בעיר שלא יודע מה זה 'כנפיים של קרמבו'.

<ליאת: זו הייתה השנה הראשונה בהרצליה.

<ליאת: זה לא הפנינג שבאים ועושים, אלא ממש עבודת הכנה, נכנסו לכיתות.

<ליאת: לפני שלוש שנים, 'גדולים מהחיים', ילדים חולי סרטן, כל העיר נרתמת למען הילדים.

<ליאת: לפני שנתיים, בני הגיל השלישי, ניצולי שואה, והשלמה, כל העיר נרתמת למען חיילים בודדים.

<ליאת: כלומר יש פה קשר כל הזמן.

<ליאת: בנוסף בנוסף בנוסף, חוץ מאופק, יש את איה פרישקולניק.

<ליאת: יש פה שיתוף פעולה מדהים, יש פרויקט שנקרא 'פרפרים של עומר', אתם מכירים?

<קריאות: כן.

<ליאת: אתם בטוח מכירים, אתם מכירים?

<ליאת: פרפרים של עומר, בגדול - - -

יעקב מרגי: אני ראיתי את עומר, אסרטיבית, לא הבנתי שיש לה פרפרים.

<ליאת: זו לא עומר הזאת, זה סיפור אחר.

<ליאת: הפרפרים של עומר, חובה להכיר, בקיצור הכי בעולם, תלמידה שנסעה לטיול של אחרי צבא, היא נהרגה בתאונת אוטובוס.

<ליאת: בזמן השבעה הגיעו המון חברים ובני משפחה לאמא שלה לספר כמה מעשים טובים עומר הייתה עושה, ממש סיפורים שקרו לה בשטח, והחברים שלה החליטו, לזכרה, זה קרה לפני שנתיים, לעשות צמיד אדום שנקרא 'butterflies are forever', פרפרים הם לנצח, כי עומר מאוד אהבה פרפרים.

<ליאת: המטרה של הפרויקט, כל מי שיש לו פרפר על היד צריך לעשות מעשה טוב ולהעביר את זה הלאה.

<ליאת: לעשות מעשה טוב ולא להשאיר את הצמיד על היד.

<ליאת: איה פרישקולניק רכשה צמידים לכל התלמידים בעל יסודי, לעשות מעשים טובים ולהעביר את זה הלאה.

<ליאת: זה שיתופי הפעולה המדהימים שיש לנו.

<ליאת: ורד גם העבירה לי פתק שאסור לי לא לדבר על שנת ירושלים השנה.

<ליאת: עושים אירוע עירוני, גם ביסודיים וגם בחטיבות, בעל יסודי, בנושא שנת ירושלים.

<ליאת: בקיצור, ובאמת כמו שאמרתם בהתחלה, ראש העיר, שירי, מתן, אורי, חנה שוורץ, ורד, יעקב, שאני לא אשכח אף אחד, יהודה בן עזרא, שאני לא אשכח, אחרת אני אסתבך לגמרי, מועצת העיר, מענ"ה, כולם פה מדהימים ומיטל, שאיתה קבוע אני בפורום החינוך החברתי, שזה הכי מדהים בעולם ואתם מוזמנים גם לבוא לבקר.

<חנה שוורץ: באמת הרצליה מיוחד.

<חנה שוורץ: אני אציג בקצרה, מחוז תל אביב, 15 רשויות, לגבי המיוחדים שלנו.

<חנה שוורץ: אנחנו לילדים בעלי הצרכים המיוחדים קוראים 'המיוחדים שלנו'.

<חנה שוורץ: אין שום דבר שקיים בבתי הספר הנורמטיביים שלא קיים בבתי הספר של החינוך המיוחד.

<חנה שוורץ: של"ח, רק במחוז תל אביב, ותבדקו את זה, אין בית ספר חינוך מיוחד שאין בו של"ח, או המורה בהתנדבות או המורה בשכר, אבל יש של"ח.

יעקב מרגי: הוועדה קיימה דיון בשבוע שעבר בסוגיית ההנגשות וההתאמות לטיולים לאוכלוסיות - - -

<חנה שוורץ: רכזי טיולים שלב א', רכזי טיולים שלב ב', טיולים, הילדים יוצאים.

<חנה שוורץ: מעורבות חברתית, תמיד בתי הספר של החינוך המיוחד היו המקום שבו באים להתנדב.

<חנה שוורץ: לא, הם מתנדבים, הם תורמים, וזה לא משנה על איזה רצף או בלי רצף או עם רצף, אנחנו בכלל לא שמים לב.

<חנה שוורץ: אנחנו רואים ילדים נורמטיביים וילדים מיוחדים, כולם אותו דבר.

<חנה שוורץ: לגבי תנועות הנוער, הולך להתחדש אצלנו משהו אצלנו במחוז, שתנועות הנוער ייכנסו לבתי הספר של החינוך המיוחד ויעשו קורסי מנהיגות.

<חנה שוורץ: אני רוצה לראות מדריכים של החינוך המיוחד, אני לא רוצה רק שהילדים יילכו לסניף הזה, לשבט המיוחד הזה, לצופים המיוחדים האלה, אלא גם הצופים, גם הנוער העובד והלומד וגם השומר הצעיר ייכנסו לתוך בתי הספר.

<חנה שוורץ: זה המוטו שלנו, אנחנו עוסקים עם כל ילד כילד שווה.

<חנה שוורץ: זה המוטו של כולנו, בהרצליה ובכל המדינה.

נורית קורן: אני רוצה להוסיף.

נורית קורן: אני דיברתי קודם שהייתי מורה מחליפה בבית הספר שז"ר, בבית ספר שז"ר, אדוני היושב ראש, הם הגיעו לבית לבצלר, יש לנו פה מוסד שיקומי שנמצא מתחילת הרצליה, שנים רבות, הילדים יצאו בשיעור מסוים ועבדו יחד עם האנשים עם מוגבלות, עשו איתם שיעור, זה היה פיסול.

נורית קורן: אני חושבת שזה הדבר שבאמת צריך להטמיע הכי הרבה על מנת לשלב את האחר, על מנת שנהיה חברה ערכית ושוויונית יותר.

<שירי רפופורט: אז אני רוצה לענות לנורית.

נורית קורן: לא שאלתי, אני רק לא התעדכנתי.

<שירי רפופורט: אז אני אעדכן.

<שירי רפופורט: טיפול לכל ילד זה לא רק בני הרצליה ומתנ"סים, יצרנו בעצם שתי מסגרות, בנוסף לכנפיים ובנוסף לצמיד.

<שירי רפופורט: יש לנו כיתות של ילדים, שכמו שחנה אומרת 'המיוחדים שלנו', יש לנו קבוצה שפועלת בתחום המוזיקה, יצרנו חוג לילדים בתחום המוזיקה שבו הם - - - זו השנה השנייה.

<שירי רפופורט: בעצם זו פעילות יומית, קבוצה של - - - להעביר להם את החוג בשפה שלהם ובכלים שלהם ובעצם שתי מסגרות שהם לא בשום במסגרת אחרת, בשום ארגון - - - בהרצליה יש קבוצה שנקראת - - - קבוצה מאוד גדולה של ילדים שהתאגדה, הילדים שם נמצאים על כל הספקטרום, מאוטיסטים ל - - - הם גדלו ביחד והיום אנחנו עובדים איתם בשיטת המקרו, אנחנו רואים מה הם צריכים, כי הבנו שכנפיים נוגע לילדים מסוימים, צמיד נוגע לילדים אחרים, אבל לא הכול מתאים לכולם, בייחוד לא לילדים האלה שיש להם טיפולים רבים ובעצם יצרנו קבוצות קטנות.

<שירי רפופורט: היום אנחנו ממש בקבוצה, זה נקרא קבוצה בוגרת, אנחנו מחפשים לילדים מסגרות חברתיות.

<שירי רפופורט: אני אומרת ילדים, אבל הם כבר בגיל 21, יש לנו קבוצת הורים עם שישה-שבעה נערים שהם מחפשים מסגרת חברתית ובעצם כל במסגרות שמנו פה אין את המסגרות, ברגע שהם מסיימים את בית הספר אין להם לאן ללכת ופה המקום של הרשות המקומית בעצם לייצר להם קבוצה כזאת.

<שירי רפופורט: הם כבר לא כל כך ילדים, הם בני 21.

נורית קורן: הם עדיין ילדים בגיל הזה.

<שירי רפופורט: כן.

נורית קורן: וכאן יש ילדים צעירים שצריכים להבין שבעצם הילדים המיוחדים, שלהם יש בעיות, שעד גיל 24 הם יכולים להיות בתוך המסגרת החינוכית, אבל אחר כך אין מה לעשות וכאן העירייה גם צריכה לנסות ולהקים, לא יודעת כמה בתים, יש לנו גם בתים מוגנים וגם מפעלים, אני לא רוצה לקרוא להם מפעלים מוגנים, אבל שהם יוכלו להשתלב בכל התעשייה.

נורית קורן: אני אשוחח עם ראש העיר על זה, יש לי איזה רעיון.

<משה פדלון: ברשותכם, הצטרף אלינו גם חבר הכנסת יהודה גליק.

<משה פדלון: יש לנו פה ארבעה חברי כנסת, ברוכים הבאים.

<שחר: קודם כל שלום רב.

<שחר: אני שחר, תלמיד כיתה י"ב ואני היושב ראש היוצא של מועצת הנוער.

<שחר: אם ליאת מקודם דיברה על שיתופי הפעולה של המלווים ושל המנחים ברשות, אז גם בתוך מועצת הנוער מתקיימים שיתופי פעולה רבים.

<שחר: לפני כשבועיים קיימנו מליאה משותפת עם נציג חברת מטרופולין עם סגנית ראש העיר, הגב' מיה כץ, שהיא מחזיקת תיק התחבורה בעיר, לגבי איך אנחנו יכולים לייעל את פעילות קווי האוטובוסים בהרצליה.

<שחר: הם באו לשמוע את הנוער, איך הם יכולים לשרת אותנו.

<שחר: פגישה שהייתה מאוד גם חברותית וגם נעימה לנו כחברים ועם שיחה שהייתה לי אחרי זה עם אחד מהנציגים ממטרופולין, הם ממש התלהבו מהרעיון.

<שחר: בנוסף רציתי להגיד משהו, כנציג שנה חמישית במועצת הנוער.

<שחר: שיתוף הפעולה והתמיכה שאנחנו מקבלים מהעירייה, אני רוצה להגיד שהיא מדהימה והיא גורפת וכל דבר שאנחנו רוצים ומציגים, ראש העיר פה פתוח אלינו, הוא עוזר לנו בכל דבר שאנחנו מבקשים.

<שחר: על זה רציתי להגיד תודה אישית מטעם חברי מענ"ה על זה.

נורית קורן: חשוב ביותר לומר.

נורית קורן: אני רק שמחה שחברת מטרופולין עושה איתכם שיתוף פעולה, כי פגשתי אותם כמה פעמים בכנסת ואמרתי להם שתמיד יש תלונות על קו 4, שכל הזמן הם מאחרים ולא באים בזמן, ואם עכשיו הם עשו איתכם שיתוף פעולה, אז אני מאוד שמחה על זה.

<משה פדלון: דרך אגב, לפני כחודש ימים הכנסנו קו תחבורה פנימי שלנו, של העירייה, שעובד משמונה בבוקר עד שש בערב, חינם אין כסף.

נורית קורן: איפה?

<משה פדלון: בכל העיר, חינם אין כסף, מגיע לכל נקודה בעיר.

נורית קורן: גם של מטרופולין?

<משה פדלון: לא, שלנו, פרטי, מהעירייה.

יעקב מרגי: אני חושב שהוכחתם לנו שאי אפשר לדלג עליכם, בקיצור.

יעקב מרגי: מה שטוב, מעבר למה שאתם שמים לב יש גם ראש עיר שמגויס להוסיף מעצמו.

יעקב מרגי: לקחת קו תחבורה על חשבון העירייה, לתת מענה בדלתא הזו שהתחבורה העירונית הציבורית לא עובדת, אני חושב שזה נכון.

יעקב מרגי: שוב, אבל אני אשמח שתעדכנו אותנו שמטרופולין אכן עמדה בשינוי בהתאם לפגישה איתכם.

<משה פדלון: הילדים רוצים לשאול שאלות.

יעקב מרגי: בבקשה.

<עומר כספי: אני עומר כספי ואני יו"ר ועדת תכנון עירוני.

<עומר כספי: ועדת תכנון עירוני עסקה בחודשים האחרונים בעבודה עם אדריכל בשם - - -.

<עומר כספי: בחודשים הבאים אנחנו מתכננים בית ספר חדש אשר יוקם בשיתוף ראש העיר.

<עומר כספי: הרעיונות של ילדי הוועדה יועברו לאדריכל שמתכנן את בית הספר.

יעקב מרגי: יפה.

מירב בן ארי: כל הכבוד.

<קריאה: שלום לכם וצהריים טובים, אני יושב ראש ועדת הרצליה טק ומתחילת השנה אנחנו נפגשים עם נכבדים, נפגשנו עם מחלקת בריאות - - - המאה ה-21.

<קריאה: אנחנו רוצים לעשות אפליקציה או כל דבר שיהיה דרך טכנולוגית ולהעביר לילדים על הבריאות, כמה זה לא בריא לאכול ממתקים.

<קריאה: משהו שהוא לא עוד הרצאה, שייגע בהם ושיהיה להם חשוב.

<קריאה: ככה להראות להם את החשיבות בצורה שגם תתאים להם ולא שוב פעם הרצאות ופירמידת המזון.

<קריאה: בינתיים אנחנו מעבירים בבתי הספר סקר שעשינו שמראה כל מיני נתונים מאוד חשובים ואנחנו נמשיך עם הפעילות הזאת.

<נועה: שמי נועה, אני יושב ראש תרבות ופנאי.

<נועה: בקבוצת תרבות ופנאי אנו אחראים על פעילות הילדים אחר הצהריים וכיום אנחנו מחפשים מקומות של תרבות ופנאי, מתקני שעשועים, מקומות בילוי ומשפרים אותם.

<נועה: הפעילות ללא כסף, כי לא לכל הילדים יש כסף.

<נועה: כשעשינו סקר גילינו שילדים לא אוהבים ללכת למקומות הפנאי מפני שהם עולים כסף רב.

<נועה: ראש העיר עוזר ותומך בנו, תודה לך.

מירב בן ארי: כל הכבוד.

<רומי חיות: שלום לכם.

<רומי חיות: אני רומי חיות בכיתה ה'1 בבית ספר נוף ים.

<רומי חיות: אני יושבת ראש הפרלמנט ואם אני יכולה לספר קצת על פרלמנט הילדים, פרלמנט ילדים הוא גוף מייצג של ילדי העיר.

<רומי חיות: אנחנו רוצים להעביר לילדים שיש לנו את הכוח להשפיע.

<רומי חיות: אנו נוהגים לומר פרלמנט שאומר מנהיגות, ערכים וזכויות הילדים.

<רומי חיות: אנחנו כאן בכדי להעביר ולהיות מין שליחים שמעבירים את הקול של הילדים לראש העיר.

<רומי חיות: אנו חייבים להודות לראש העיר על התרומה, העבודה המסורה שלו לעיר.

<רומי חיות: במועצת העיר האחרונה ראש העיר העלה רעיון, ביום המעשים הטובים נלך ונתרום לאנשים נזקקים וזה רק רעיון אחד.

<רומי חיות: אנחנו רוצים להודות לכם על מי שאתם ומה שאתם, יש לנו את הכוח להשקיע.

<רומי חיות: תודה רבה לכולכם.

<יונתן פוסידובסקי: שלום, אני יונתן פוסידובסקי, אני מחטיבת סמדר, אני בכיתה ח'.

<יונתן פוסידובסקי: רצינו לדבר איתכם על מטרה שיש לנו לשנה הקרובה, אפילו עד לסוף החודש בערך, אנחנו מקווים להקים עיתון שיהיה רק לנוער ובשביל הנוער ושנכתב על ידי הנוער, בלי התערבות של מבוגרים, רק אנחנו.

<יונתן פוסידובסקי: אנחנו באמת רוצים כי יש לנו נוער בעיר שהוא כל כך אינטלקטואל וכל כך אינטליגנטי, שמאוד אוהב לקרוא ולהעשיר את עצמו ואני באמת רוצה לומר ש - - -

יעקב מרגי: אז אל תתערבו להם.

<יונתן פוסידובסקי: שזה רעיון מאוד טוב של מועצת הנוער.

<תלמיד: התוכן של העיתון יהיה מוזיקה, סרטים, ילדים שכותבים לנו, אנחנו עונים להם, בעיות, עצות, כל מה שהם צריכים.

<תלמיד: בעצם אנחנו עוזרים לילדים ונותנים להם מענה.

<תלמידה: אנחנו קודם כל נשאל את הילדים בעיתון הראשון, אנחנו נראה שנעביר מין משוב, נשאל אותם מה דעתכם על העיתון ומה הם רוצים שעוד יהיה בעיתון, יהיו סקרים, חידות ומלא מדורים, ילדים יכתבו, אנחנו נכתוב.

<תלמידה: הכול, הכול פשוט מהכול.

<תלמיד: אני רוצה לקחת בדיוק חצי דקה מזמנכם, אני רוצה להצדיע לגב' איה פרישקולניק ולראש העיר.

<תלמיד: בתור ילד שאני גדלתי בהרצליה מהרגע הראשון של החיים שלי, מהרגע שנכנסתי לבית הספר היסודי שלי, נוף ים, אני רק אמרתי לעצמי איך אני יכול לעזור יותר ואיך אני יכול באמת, וזה לא עניין של מועצת הנוער ופרלמנט הילדים, באמת יש נציגות, הנציגות של מענ"ה והנציגות של פרלמנט הילדים, בערך כל הכיתה או כל מועצת התלמידים משתתפת בבחירות כדי לדחוף את העיר למקום טוב יותר ובשביל שתהיה עשייה ועל זה אני רוצה לומר לכם תודה רבה.

<יעקב נחום: אני רוצה, ברשותכם, לומר כמה דברים.

<יעקב נחום: לי קוראים יעקב, ראש אגף החינוך.

<משה פדלון: וערכים.

<יעקב נחום: וערכים.

<יעקב נחום: אם אומרים ערכים ובערכים עסקינן אז חשוב להדגיש, האידיאולוגיה החינוכית שלנו בעיר, שאותה מוביל ראש העיר ואנחנו סרים למרותו, זה הנושא של שוויון זכויות בחינוך.

<יעקב נחום: כשאנחנו מדברים על שוויון זכויות בחינוך אנחנו מאפשרים לכל ילד ללמוד ולהסתכל על האופק.

<יעקב נחום: לטובת הנושא הזה אנחנו הקמנו מרכזי למידה בשילוב החינוך הבלתי פורמלי, מרכזי למידה שמאפשרים לילדים בכל הגילאים, החל מיסודי ועד לתיכון, להשתלב בתוך המערכת הפורמלית בצורה האופטימלית ביותר, קרי אנחנו אומרים out כל המערכות הפרטיות, in למערכות הציבוריות.

<יעקב נחום: לכן הנושא של הלמידה לא יהיה תלוי בכספם של ההורים אלא אנחנו נאפשר לכל ילד להגיע לאן שהוא צריך להגיע בדיוק כפי שמתבקש מהחינוך ההומניסטי שאנחנו מאמינים בו.

<יעקב נחום: אורלי, שהיא מנהלת מרכז הלמידה, הייתי רוצה שתספרי כמה דברים, בבקשה.

<משה פדלון: וכמה תלמידים יש לנו היום במערכת.

יעקב מרגי: ואיך מגיעים אליכם, איך התלמיד מגיע.

<אורלי וולף: מרכזי הלמידה הם למעשה מערך לימודי שמסייע לאגף החינוך, דהיינו מבתי הספר.

<אורלי וולף: מרכזי הלמידה, יש חמישה מרכזים שנמצאים בעיר.

<אורלי וולף: לומדים 1,500 תלמידים בשנה.

<אורלי וולף: אנחנו מקיימים תכניות בכל החטיבות והתיכונים ומרכזי למידה שנמצאים בבתי ספר יסודיים בעיר ובמרכזים הקהילתיים.

<אורלי וולף: אנחנו מתחילים כבר בגן חובה לתת מענה והמענה העיקרי הוא באמת באסטרטגיות למידה, מיומנויות, הקניית שפה, כדי באמת לתת מנוף קדימה לתלמידים כבר לפני שהם נכנסים לבית הספר.

<אורלי וולף: תלמידי היסודי מקבלים מענה במקצועות ליבה של מתמטיקה ואנגלית וכל מה שקשור לשפה, כששוב, הדגש הוא באמת מיומנויות.

<אורלי וולף: תלמידי החטיבה מקבלים את אותו מענה בבתי הספר שלהם, יש מספר תכניות.

<אורלי וולף: תכנית אחת זו תכנית של מורים צעירים, אנחנו מכשירים תלמידים בעצם בתכנית דגל שלנו, תכנית מצוינות.

<אורלי וולף: תלמידים בכיתה ט' שמגיעים למסלול ארבע שנתי, הם עוברים הכשרה של שנה והם בעצם הופכים להיות מורים, הם מקבלים ארגז כלים בהוראה ואחר כך הם מלמדים לתוך המרכזים שלנו, כשאנחנו חרתנו על דגלנו את אותו שוויון הזדמנויות שיעקב נחום דיבר עליו.

<אורלי וולף: בכיתה ט' גם אנחנו מתחילים תכנית נוספת, תכנית מועדון ה-5.

<אורלי וולף: זה איזה שהוא מיזם של אגף החינוך שאנחנו מוציאים אותו אל הפועל.

<אורלי וולף: אנחנו, כמו שאמרתי, המערך שמסייע לאגף החינוך בבתי הספר והמטרה היא להסליל תלמידים שלא היו אמורים להתקבל ל-5 יחידות מתמטיקה ו-5 יחידות פיזיקה ומדעים.

<אורלי וולף: בהמשך זה גם ייכנס למקצועות רבי המלל, אנחנו לא הולכים רק על מקצועות ריאליים.

יעקב מרגי: כשאת משתמשת במילה להסליל, תאמרי הסללה הפוכה, כי זה מיד מקפיץ את כולם.

<אורלי וולף: אנחנו מסלילים, אבל כאן אנחנו מסלילים למצוינות, להרחבה.

<אורלי וולף: אנחנו רוצים שזה ייכנס גם למקצועות הומניים, היסטוריה, ספרות, פילוסופיה.

<אורלי וולף: אנחנו לא רק מדברים במחשבים ומדעים, והמטרה היא כמובן לתת הזדמנות לתלמידים שלפי הציונים שלהם והמקום שהם נמצאים בו כיום, בלי התמיכה הזו והמסלול הזה, הם לא היו מתקבלים ל-5 יחידות.

<יעקב נחום: רק להוסיף משפט אחד.

<יעקב נחום: אמנם אנחנו בהרצליה, אבל העיר היא קוטבית מאוד וצריך להבין שלא כולם גרים בהרצליה פיתוח, אנחנו מדברים על אוכלוסיות שהן גם חלשות מאוד וגם ביניים.

יעקב מרגי: אני שמח שבשנים האחרונות, במיוחד בשנה האחרונה, הצלחנו להטמיע את המונח הזה של פריפריה חברתית, לאו דווקא גיאוגרפית.

יעקב מרגי: היום המשרדים יודעים לחיות עם זה, גם ראשי רשויות.

יעקב מרגי: אני יודע מה עושה ראש העיר בתל אביב, אני שומע כאן.

יעקב מרגי: אחרי שתסיים יש לי אליך שאלה.

<יעקב נחום: מה שחשוב להגיד, שפרנסי העיר, החל מהמנכ"ל, ראש העיר, מחזיקת תיק החינוך, תומכים בנושא של משאבים דיפרנציאליים וכשאנחנו מדברים על משאבים דיפרנציאליים אנחנו מדברים גם על בתי ספר וברזולוציות עד לרמה של תלמיד ולכן אף אחד לא נשאר מאחור.

יעקב מרגי: אל"ף, תבורכו, אני חושב שזה המוטו שלנו בוועדה, שאנחנו שואפים כמעט בכל דיון.

יעקב מרגי: יש לי שאלה אליך, יעקב, כמנהל אגף החינוך.

יעקב מרגי: לשאלה שאני רוצה לשאול, אני אקח מנהל אגף או ראש אגף, אתם מורגלים, יש את האיגוד של מנהלי אגפי מחלקות חינוך ברשויות המקומיות, הייתי רוצה לדעת, האם כשאתם מתכנסים להשתלמויות, מעבר לאילת, ים המלח, שזה לנוח וזה, השאלה אם אתם עושים הפריה הדדית בסוגיה הזאת.

יעקב מרגי: אני חושב, ואם לא אז תציעו את זה, כשסוף סוף נפגשים מנהלי אגפים, ראשי אגפים, באיזה תואנה שאתם רוצים, כדאי מאוד שייצרו מודלים כאלה.

יעקב מרגי: אני שומע כאן דברים שלא קיימים בהרבה רשויות.

יעקב מרגי: יכול להיות שיש דברים שקיימים ברשויות אחרות ויכולים להשלים אתכם למצוין או ל - - - אני חושב שההפריה ההדדית הזו חשובה וכדאי שתגלגלו את זה ביניכם, בין מנהלי או ראשי אגפי החינוך, כי זה חשוב מאוד.

<שירי רפופורט: אני רוצה להציע.

<שירי רפופורט: אני חברת מזכירות מנהלי מחלקות הנוער ואני חושבת שמה שאמרת זו הנקודה הכואבת.

<שירי רפופורט: שיתפנו את מירב בתהליך - - -

מירב בן ארי: יהיה דיון בוועדת המשנה על החינוך הבלתי פורמלי על הנושא הזה.

<שירי רפופורט: אבי קמינסקי, שהוא בעצם יושב ראש האיגוד שלהם, אין קשר בין שני האיגודים.

<שירי רפופורט: מנהלי אגפי החינוך ומנהלי אגפי תרבות, נוער וספורט זה שני עולמות שונים.

<שירי רפופורט: גם בשכר, גם בתנאים ובייחוד בתכניות.

<שירי רפופורט: אנחנו המעטפת, אנחנו מעודדים בעצם את המערכת ואנחנו לא נחשבים ככה.

<שירי רפופורט: ההפריה מאוד נכונה באגפי החינוך, אבל איפה ההפריה עם מי שבאמת עושה בשטח?

יעקב מרגי: כשכיוונתי כיוונתי לכלל הפעילות.

יעקב מרגי: מבחינתי החינוך הבלתי פורמלי זה בתוך, אני לא רואה אותו בנפרד.

<שירי רפופורט: אבל המערכת לא רואה את זה ככה.

יעקב מרגי: אני מכיר את זה, גם משרד החינוך לא וגם הרשויות המקומיות, זה בנפרד.

יעקב מרגי: אני הסתכלתי על התמונה הכוללת, היא מדהימה, לכן זה מתחיל מלמטה.

יעקב מרגי: כשאני בשיחות ואני מבקש את השינוי המיוחל במערכות החינוך אני תמיד אומר שהשינוי יבוא רק מלמטה.

יעקב מרגי: יש הרבה מקומות שחושבים מחוץ לקופסה ועושים דברים שמעבר לפס הרחב, לכן זה מיד צץ לי ואמרתי שחייבת להיות פה הפריה הדדית, שזה כולל את המעטפת של שעות הפנאי והחינוך הבלתי פורמלי.

<יעקב נחום: < חבר הכנסת יעקב מרגי, אני רוצה רק לומר ולהוסיף על דברי שירי, החינוך הבלתי פורמלי הוא חלק בלתי נפרד מהחינוך הפורמלי ברצף, לכן אין שום היגיון להפריד ביניהם, בטח לא בתנאי השכר ובטח לא במעמד, זה איזה שהוא עיוות שצריך לתקן אותו עם הזמן ואני מעריך שאתם, כחברי כנסת פעילים מאוד ואכפתיים מאוד, תובילו את התהליך הזה.

<יעקב נחום: > לגבי השאלה שלך, המפגש באיגוד, אני מצר על זה שנציגים של החינוך הבלתי פורמלי לא נמצאים איתנו כי אני חושב שכשאנחנו מדברים על הפריה הדדית היא לא יכולה להיעשות רק בפורמט הפורמלי, היא חייבת להיעשות בפורמט של הרצף הפורמלי והבלתי פורמלי.

<יעקב נחום: לכן אני חושב שפה ההתערבות שלכם משמעותית וחשובה.

יעקב מרגי: לא ידעתי עד כמה אני מתפרץ ל - - -

מירב בן ארי: אני אוסיף, כי הוא לגמרי מתפרץ.

מירב בן ארי: לוועדת החינוך יש ועדת משנה לחינוך הבלתי פורמלי שאני מובילה אותה ובדיוק בדיון האחרון עלה הנושא הזה שהוא נושא כאוב מאוד.

מירב בן ארי: עוד כשהיינו בכנס בים המלח, יש נושא של הפרדה שהיא צריכה טיפול ותיקון.

מירב בן ארי: זה אמור להיות בדיון אצלי בוועדה, אבל יכול להיות שאנחנו צריכים ברמה שלך וכן לנהל את זה.

מירב בן ארי: אני מבטיחה לך שזה יקרה, אנחנו חייבים בחודש הקרוב להתעסק עם הנושא הזה.

מירב בן ארי: אני הבנתי מדני רוזנר, אגב, שיש קצת התקדמות, אבל אולי כדאי לעשות את זה בדיון בפורום במליאה של הוועדה ולא בוועדת המשנה.

מירב בן ארי: זה חשוב מאוד.

יעקב מרגי: אנחנו ניכנס עד איפה שידנו מגעת בסוגיה.

מירב בן ארי: זה דיון חשוב.

יעקב מרגי: רציתם שאלות?

<תלמידה: אני טוהר, אני רציתי לשאול אתכם, חברי הכנסת, מה תפקיד הוועדה, בשביל מה אתם פועלים?

<תלמידה: איך היא פועלת?

יעקב מרגי: טוב, ברשות חברי הכנסת אני אשיב.

יעקב מרגי: זה חלק משיעור אזרחות שלכם, אבל ניתן לכם אותו.

יעקב מרגי: הרי את עקרון ההפרדה, שלוש הרשויות, אתם מכירים אותו, יש את הרשות השופטת, הרשות המחוקקת והרשות המבצעת.

יעקב מרגי: אני בכוונה התחלתי מהרשות השופטת, אני לא מאלה שחובטים בה, עם כל זה שיש מדי פעם ביקורת, שמתי אותה במקום מרכזי.

יעקב מרגי: יש את הרשות השופטת, הרשות המחוקקת והרשות המבצעת.

יעקב מרגי: אנחנו, ככנסת זו הרשות המחוקקת.

יעקב מרגי: מצד אחד אנחנו אמונים על החקיקה, על ספר החוקים של מדינת ישראל, אבל גם תפקידנו לפקח ולבקר את עבודת הממשלה.

יעקב מרגי: כיו"ר ועדת החינוך, התרבות והספורט אנחנו גם מחוקקים את ענייני החינוך, התרבות והספורט, גם מפקחים על עבודת משרדי החינוך, התרבות והספורט.

יעקב מרגי: יש עוד נושאים שסמוכים על שולחננו, למשל חוק צער בעלי חיים, הארכיאולוגיה ועוד כמה נושאים.

יעקב מרגי: רק ל סבר את האוזן, בשבוע שעבר סיימנו לחוקק בוועדה, לקראת קריאה שנייה ושלישית, הקמת המכון הלאומי לספורט, מה שהיה מכון וינגייט הופך להיות מכון לאומי לספורט כדי לעודד את המצוינות ושלא נסתפק בשלוש מדליות אולימפיות.

יעקב מרגי: אז אנחנו גם מחוקקים, גם מפקחים על עבודת הממשלה, וגם נושא שלישי, שעומדת הזכות לחברי הכנסת להעלות נושאים לדיון בוועדה.

יעקב מרגי: כולנו קוראים עיתונים, כולנו שומעים חדשים, רדיו, לפעמים עולה נושא כזה או אחר.

יעקב מרגי: אתמול בלילה כולנו ראינו את התחקיר על מה שקרה בבית האבות בחיפה.

יעקב מרגי: אני מאמין שמחר נשיאות הכנסת תדון בנושא הזה בעקבות יוזמה של חברי הכנסת והנושא יידון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, שמתפקידה לדון בנושא.

יעקב מרגי: אני מקווה שהתשובה מקיפה וממצה.

מירב בן ארי: אני אוסיף לך עוד משהו, שאני תמיד מספרת לתלמידים.

מירב בן ארי: אני כמעט כל שבועיים בבית ספר, מעבירה שיעור על הכנסת ואזרחות ואני תמיד אומרת להם, וזה אני גם אגיד לכם פה, כי אתם מאוד מעורים ומאוד בעניינים, שהכנסת היום, בשנת 2017, ממש בשנה-שנתיים האחרונות היא מאוד שקופה, מאוד נגישה, אתם יכולים להיכנס לאתר הכנסת, אתם יכולים גם לצפות און ליין באינטרנט בדיונים של הוועדה, אבל אתם גם יכולים להירשם ולבוא, שזה מאוד מאוד מיוחד.

מירב בן ארי: היום האתר של הכנסת הוא פתוח ואז אם יש נושא שמעניין אתכם, וחנן לא סתם כאן, אנחנו קוראים לו חבר בוועדה, זה חנן ובטח הצוות שלו יכול להעיד, תמיד יש נציגים של תלמידים.

מירב בן ארי: בכלל חבר הכנסת מרגי, הוא לא אומר הרבה על עצמו, אבל הוא נותן, ובטח תסכים איתי, המון המון לתלמידים.

מירב בן ארי: לכן לא רק שוועדת החינוך עושה עבודה ומפקחת וחקיקה ומעלה הצעות לסדר, היא גם באמת נותנת המון המון מקום לתלמידים ורואה בהם חלק בלתי נפרד מפעילות הוועדה.

מירב בן ארי: אז חשוב שתדעו, הכנסת היא מאוד נגישה היום, מאוד שקופה וגם הדבר הכי חשוב, שאתם יכולים לקחת חלק בדיוני הוועדה, אגב לפעמים כמשתתפים וגם לפעמים קבוצות שבאים אלינו כצופים בוועדה ושזה מאוד מעניין אותם.

יעקב מרגי: אני אשלים מה שחשוב מבחינה אזרחית.

יעקב מרגי: אני תמיד אומר את זה במפגשים, גם עם מבוגרים וגם עם צעירים, יש פער עצום, כפי שהכנסת מוצגת לכם במסך הטלוויזיה מאותם דיונים שהם רועשים וגועשים ולפעמים גם פופוליסטיים, לעומת מה שהכנסת באמת עושה בדיוני הוועדות ביום יום ומה שמגיע למליאה, האזרח לא יודע, הייתי מצפה שהמפמ"רית לאזרחות והמורים לאזרחות יבהירו זאת, כי חשוב, אין לנו כנסת אחרת, זה בית המחוקקים, בית הנבחרים של מדינת ישראל.

יעקב מרגי: חשוב שנדע, זה תורם גם לחוסן החברתי של למדינת ישראל.

יעקב מרגי: הפער הוא עצום.

יעקב מרגי: לכן אם נכנסים לדיונים רואים שהדיונים הם יותר רציניים, יותר מהותיים ולפעמים חלק יושבים ברצינות, חלק עושים הצגה לבוחרים שלהם, אבל מה לעשות?

יעקב מרגי: זו הדמוקרטיה, זה חוזקה וגם חולשותיה.

נורית קורן: יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת מרגי, אני רוצה שתדע שראש העיר גדל בשכונה מאוד לא קלה, זאת הייתה השכונה הכי קשה בהרצליה ולהגיע להישגים שראש העיר הגיע וגם בנושא של החינוך זה לא בכדי.

נורית קורן: הוא גם היה בצבא, אחר כך היה באגף שפ"ע בעיר וכל העניין שלו לבוא ולראות את הבעיות של התושב והתושב באמת נגד עיניו והחינוך במיוחד, כי רק דרך החינוך אפשר להגיע להישגים ואנחנו רואים לאיזה הישגים הגיעו כאן כל מה שנבנה פה בעיר, וזה נבנה כל הזמן, נדבך על נדבך.

נורית קורן: שירי, אני רוצה לומר לך, כל הכבוד, כל הכבוד לכל העוסקים פה במלאכה.

נורית קורן: זה לא פשוט.

נורית קורן: אגף החינוך, וגם ליהודה בן עזרא, ששנים על גבי שנים היה ראש אגף תנו"ס.

נורית קורן: וחברי הפרלמנט הצעירים, תדעו לכם שלפעמים יוזמות שלכם מגיעות להרבה מקומות.

נורית קורן: אני קיבלתי השבוע פנייה מבית ספר שאמרו לי שחסר כישורי חיים וקיבלתי את ההצעה שלהם וזה יהפוך להצעת חוק.

נורית קורן: כך שאתם יכולים להיות באמת נגישים ולבוא ולבקש מאיתנו, חברי הכנסת.

נורית קורן: והכי חשוב, אני חושבת, לבקר בכנסת זה השפעה וזה דבר הכי חשוב, כי זה מראה את הפעולה של הכנסת וגם לראות איפה מתקבלות כל ההחלטות שמשפיעות גם על הילדים.

נורית קורן: תודה רבה לכם.

יהודה גליק: קודם כל הצלחתם להרשים אותנו, אתם ילדים מקסימים, מדהימים, מתוקים, חבל על הזמן.

יהודה גליק: אדוני ראש העיר, שתי אפשרויות, או ששילמת פה לכולם לפרגן לך או שאתה באמת עוזר ונותן להם, כי כולם פה, לא היה פה אחד שדילג ושכח לפרוטוקול להגיד לשבחך, וזה באמת נתון חשוב ביותר.

יהודה גליק: מאוד התרשמנו.

יהודה גליק: אם מישהי פה הזכירה שהשנה זו שנת 50 לירושלים, ירושלים זו עיר שיש בה גם סמל, ירושלים היא עיר שלום, שלום זה אומר שכל אחד בא לידי ביטוי, שלום זה win win, אין מצב של שלום ששוכחים מישהו מסוים וזה המסר הגדול של ירושלים, אורו של עולם, שהוא מאיר את כל הפינות החשוכות, בכל מקום מוצאים את המיוחדים.

יהודה גליק: הבוקר, אני התחלתי את הבוקר אחרי שביקרתי בשכונה של ראש העיר, בנווה ישראל, והתראיינתי באולפן בתכנית הבוקר, לאחר מכן נפגשתי עם בחור בשם צחי וייס, שהוא מרכז גרעין תורני פה בעיר והוא סיפר לי שיש להם פרויקט, יש כ-250 קשישים שהם מבקרים אצלם לעתים תכופות.

יהודה גליק: הוא אמר לי, 'תשמע, אם אתה פוגש את חברי הנוער, תציע להם, חוץ משבוע המעשים הטובים שכל שנה עושים בתחום מסוים, במשך השנה, אם יש חלק מהנוער שרוצים לקחת על עצמם - - -

<שירי רפופורט: אבל זה כבר קורה.

יהודה גליק: מעולה, סבבה.

יהודה גליק: אז אני שמח לזרז את המזורזים.

יהודה גליק: והדבר האחרון, אני רוצה להעיר הערה, במיוחד אחרי שראינו מה שראינו, מישהו בביקור הקודם אמר לנו 'אתם הנוער, אתם העתיד שלנו', אז חברים, אני מבקש לתקן, אתם ההווה.

יהודה גליק: יש איזה מחשבה שהמבוגרים, אנחנו העולם האמיתי ואתם העתיד ובעתיד אתם תצטרפו לעולם האמיתי.

יהודה גליק: אנחנו ראינו פה שאם הם ממליצים למטרופולין והם ממליצים לכולם, אתם לא העתיד, אתם ההווה ואתם שותפים להבניית כל מה שקורה.

יהודה גליק: אז ברכותיי, הצלחה לכולכם, גם בלימודים, גם בעשייה, גם בתיאוריה וגם בהחלט בכל מה שתעשו.

יהודה גליק: אז באמת, אדוני ראש העיר, אדוני המנכ"ל, באמת שפע של שפע יש לכם פה, שהמעשים מדברים הרבה יותר מהמילים.

<מתן: תם הטקס של החלק הזה, עכשיו אנחנו נצא להפסקה של כרבע שעה, החלק הבא יתמקד במועצת הנוער הארצית, מועצת הנוער המחוזית ומועצת הנוער העירונית בשיתוף פרלמנט הילדים.

<מתן: אני רוצה להודות באמת לראש העירייה, מר משה פדלון, אני חושב שכבר הכול נאמר, לגב' איה פרישקולניק, מחזיקת תיק החינוך, שעושה עבודה מדהימה והיא באמת הולכת איתנו יד ביד.

<מתן: למנכ"ל, מר יהודה בן עזרא, שמהתחום הזה הוא הגיע וכל הזמן כועס עליי שאין לו מספיק.

<מתן: תודה רבה למר יעקב נחום, ראש אגף החינוך וכל המכובדים שנמצאים פה, תודה רבה.

<מתן: (בהמשך הסיור)

<אורי מלכין: שלום לכולם.

<אורי מלכין: אני למדתי בתואר ראשון לימודי יוון העתיקה ורטוריקה, אז אמרו לנו תמיד שאם אתה רוצה שיראו אותך אז תעמוד זקוף ואם אתה רוצה שישמעו אותך דבר חזק, אבל אם אתה רוצה שיאהבו אותך דבר קצר, אז אני אדבר קצר.

<אורי מלכין: אני מנחה את מועצת התלמידים והנוער המחוזית של מחוז תל אביב.

יעקב מרגי: כמעט שאלתי אותך מה יצא לך מהלימודים האלה, אבל שכנעת אותי.

<אורי מלכין: אני כותב היום תואר שלישי בתקשורת.

<אורי מלכין: אנחנו למעשה מטפסים בגלגלי המועצות, ביקרנו בבוקר את המועצה הבית ספרית, לאחר מכן המועצה העירונית, על הרצף של יסודי על תיכון, עכשיו אנחנו נמצאים בגלגלים האסטרטגיים שעובדים אצל מול משרד החינוך, משרדי הממשלה והכנסת, מועצה מחוזית.

<אורי מלכין: העיר הרצליה שייכת לרשויות המקומיות של מחוז תל אביב ומועצת התלמידים והנוער הארצית, שאת נציגיה אתם מכירים בוועדה.

<אורי מלכין: אני אתן להם את הבמה ותודה רבה שבאתם ואתם איתנו כאן.

<חנן יזדי: אז אני גם לא אאריך במילים.

<חנן יזדי: כמו שאמרתי, אנחנו התחלנו בגלגל הבית ספרי, הכרנו קצת, טעמנו מהפעילות של ה - - - המשכנו למועצה העירונית ומפה אנחנו נמשיך קצת על קצה המזלג, להסביר מה היא המועצה המחוזית, מה התפקידים שלה, איפה היא בעצם עובדת, מה הקשרים שלה ובשביל זה רעות כאן איתנו, רעות יושבת ראש מועצת התלמידים והנוער המחוזית של מחוז תל אביב.

<רעות לוגסי: אני רעות לוגסי, אני בכיתה י"ב, מאזור ואני יושבת ראש המועצה המחוזית.

<רעות לוגסי: בעצם המחוז אחראי לייצג את כלל בני הנוער במחוז מול גופי תקשורת וכל מיני גופים שאנחנו עובדים איתם.

<רעות לוגסי: המחוז כולל 13 רשויות.

<רעות לוגסי: אני קצת אראה לכם מה עשינו השנה ואחרי זה אני אדבר על פרויקטים.

<רעות לוגסי: אז באמת עשינו בחירות דמוקרטיות, שנבחרתי בהן כיושבת ראש המועצה, כאן יושבים כל חברי המזכירות שלי.

<רעות לוגסי: עשינו חילופי שלטון עם הנהלת המחוז.

<רעות לוגסי: בשנה יש שני סמינרים, סמינר קיץ וסמינר חנוכה.

<רעות לוגסי: השתתפתי בחדר מצב המועצה עם מנהלת המחוז לפני פתיחת שנת הלימודים.

<רעות לוגסי: אנחנו עושים ביקורי רשויות, כל אחד מהמזכירות, יש רשות שהוא אחראי עליה, אנחנו מגיעים למליאות ולאירועים שהם עושים כדי לשמור על הקשר איתם.

<רעות לוגסי: יש לנו פגישות ועדה, במחוז יש שלוש ועדות, ועדת דוברות, ועדת נוער וקהילה וועדה אתית משפטית.

<רעות לוגסי: פעם בחודש הם מקיימים פגישה, עולים נושאים חשובים, להתקדם בפרויקטים שהם עושים.

<רעות לוגסי: אחד הפרויקטים שעשינו בתחילת השנה זה פרויקט ירושלים, שתיכף ידברו עליו.

<רעות לוגסי: עשינו כל מיני פרויקטים של ועדות, אם זה מיתוג של הפייסבוק שלנו, כל מיני סקרים שעולים מצורך של הנוער.

<רעות לוגסי: אנחנו נפגשים ומשתתפים בוועדות של המחוז, אם זה ועדת מגדר ומיניות, ועדת טיולים.

<רעות לוגסי: יש לנו גם פגישות עם מפקחים על כל מיני תקנים.

<רעות לוגסי: אנחנו לוקחים חלק במליאות ארציות ובכנסים הארציים.

<רעות לוגסי: יש את פרויקט היזמות 'תזיז את עצמך', שתיכף ידברו עליו.

<רעות לוגסי: פגישות עם גופים חיצוניים, אם זה הוועד למלחמה באיידס, איגי, אנחנו לקחנו חלק ב - - - ישראלית, בטקס פרסי הזהב של הרצליה.

<רעות לוגסי: עשינו סיור למשרד יחסי ציבור, עשינו פרויקט חברתי מחוזי שעסק בירושלים כמייצגת רב תרבותיות.

<רעות לוגסי: וזה בערך התכניות שלנו בהמשך השנה, שתיכף נדבר עליהן.

<רעות לוגסי: לי חשוב לדבר על שני נושאים.

<רעות לוגסי: חשוב לי להגיד שאנחנו מייצגים את כלל בני הנוער במחוז, יש לנו דתיים, יש לנו מהקהילה הגאה, יש לנו נציגים מהחברה הערבית, מיפו, והשאיפה הבאה שלנו זה באמת להגיע לחרדים בבני ברק, שזה חלק מהרשויות שלנו במחוז.

יעקב מרגי: כשתגיעי לבני ברק תזמיני אותי.

<רעות לוגסי: אנחנו בקשר איתם.

<רעות לוגסי: אז באמת אני אדבר על שני נושאים, אחד זה שיעורי החינוך.

<רעות לוגסי: אחד הנושאים הוא שעלה עם חילופי השלטון ששיעורי החינוך בבתי הספר הם לא משמעותיים, הם לא נותנים כלים לבני הנוער שיושבים בכיתה, לפעמים מחליפים את שיעורי החינוך לשיעורים להשלים חומר אם חסר חומר, הם לא נותנים כישורי חיים.

<רעות לוגסי: באמת יצאנו באיזה שהוא סקר.

יעקב מרגי: מתי חברי המועצה לומדים?

יעקב מרגי: נגעתי בפצע פתוח?

מירב בן ארי: הם בדרך כלל גם תלמידים טובים.

<רעות לוגסי: אז באמת גילינו מהסקר שהשיעורים הם לא שיעורים משמעותיים.

<רעות לוגסי: אחד הדברים שעשינו זה סקר, אנחנו מציגים אותו מחר להנהלת המחוז כדי לראות מה אנחנו יכולים להתקדם בנושא ואיך להעצים את התלמידים.

<רעות לוגסי: ועוד נושא שאני אגיד, הפרויקט החברתי שהצגתי.

<רעות לוגסי: השנה זה 50 שנה לאיחוד ירושלים, אז בחרנו לעשות פרויקט חברתי עם כלל המחוז, מנהל המחוז וכל מיני רשויות יגיעו ובאמת יישבו על פרויקטים בתוך העיר שלהם, איך אנחנו יכולים להעביר את זה למחוז.

<רעות לוגסי: ועכשיו אני אתן את רשות הדיבור לחברי המזכירות שלי שידברו קצת על העשייה שלנו.

מירב בן ארי: את אמרת מאיזה כיתה את ומאיפה את בארץ?

<רעות לוגסי: אני בכיתה י"ב, מאזור, אני לומדת בחולון.

יעקב מרגי: באיזו מגמה?

<רעות לוגסי: תקשורת.

מירב בן ארי: התיכון המקיף שלכם בעצם נמצא בחולון, לכל תלמידי התיכון שגרים באזור?

<קריאה: אין שם תיכון.

<רעות לוגסי: אני חייבת להגיד שיש את חוק הנוער שאומר שאם אני תלמידה מחוץ ליישוב שלי אני צריכה להיות במועצה של היישוב שלי.

<רעות לוגסי: המועצה באזור לא חייבת להקים מועצת נוער כי אנחנו פחות מ-1,000 בני נוער ואני מייצגת את המש"צים במועצה שלי ולכן זה שאני לומדת בחולון ולא באזור.

<אופיר יקיר: אני אופיר יקיר ממושב אודים בחוף השרון, אני סגנית יושבת ראש המועצה המחוזית.

<אופיר יקיר: אני אציג עכשיו את הוועדה האתית משפטית.

<אופיר יקיר: המועצה המחוזית עובדת לפי שלוש ועדות, ועדת דוברות, ועדת נוער וקהילה וועדה אתית משפטית.

<אופיר יקיר: הוועדה האתית המשפטית מתעסקת יותר בחוקים, בתקנון, באמנה של המועצה ושומרת על תקינות המועצה.

<אופיר יקיר: השנה אחד הפרויקטים הגדולים של הוועדה הזאת זה נקרא אות תקינות.

<אופיר יקיר: זה יורד לרשויות וגם לבתי הספר, בודקים את התקינות של המועצה, מי חבר במועצה, מי לא חבר במועצה, איך המועצה עובדת, שהכול עובד תקין וכמו שצריך.

<אופיר יקיר: במידה שכן הם מקבלים אות שנקרא אות תקינות בטקס גדול בוועידה המחוזית מול כל הנציגים של המועצה המחוזית והנציגים מהרשויות.

<אופיר יקיר: זה אירוע מאוד גדול, מאוד יפה, מאוד נחשב וזה ממש מרגש.

<אופיר יקיר: ומי שלא וגם מי שכן מקבל המלצות איך לשפר להמשך.

<גל משעל: שלום, אני גל משעל, אני המזכ"לית של המועצה המחוזית, אני לומדת בפתח תקווה, בתיכון ברנר, אני בכיתה י"א, בת 17.

<גל משעל: מקודם רעות הזכירה את יום המנהיגויות שעשינו בירושלים, אז אני ככה קצת אפרט עליו.

<גל משעל: אז השנה זה 50 שנה לאיחוד ירושלים אז יזמנו יום, שזה שלוש המנהיגויות של המחוז, שזה המועצה של הממלכתי הדתי והמש"צים המחוזיים וגם אנחנו, המועצה המחוזית.

<גל משעל: עלינו לירושלים, ביקרנו בכנסת, ביקרנו ברובע היהודי, זה היה באמת יום ממש מעשיר.

<גל משעל: כל אחת מקבוצת המנהיגות יזמה איזה שהיא פעילות, איזה שהוא מערך שיעור שהיא העבירה לכיתה השנייה, זאת אומרת התחלקנו לקבוצות, אני העברתי משהו, חוויתי גם את מה שהעבירו לי מהמש"צים ומהקן ואז הייתה איזה שהיא למידת עמיתים.

<גל משעל: אנחנו העברנו פעילות על מנהיגות, מה זה מנהיגות בשבילנו, איך נתפס מנהיג וכו' ובאמת היה יום מעשיר.

<גל משעל: בהמשך ליום הזה גם יזמנו עם הקן המחוזי איזה שהוא יום, סוף שבוע שאנחנו נשמור ביחד שבת, סוג של סמינר קטן כזה וזה להמשך, מה שהתפתח מהיום הזה.

<מעין אורון: אני מעין, אני בכיתה י' בפתח תקווה ואני דוברת מועצת התלמידים והנוער במחוז תל אביב.

<מעין אורון: בעצם בתור דוברת אני מפרסמת את מה שהמועצה המחוזית שלנו עושה החוצה ויש המון עשייה, בין אם זה בתקשורת, בעיתונות וכמובן ברשתות החברתיות.

<מעין אורון: אני רוצה לספר לכם בקצרה על אחד הפרויקטים הגדולים של הוועדה שלי.

<מעין אורון: כרגע אנחנו יזמנו תחרות שנקראת 'תזיז את עצמך', זו תחרות יזמות נוער.

<מעין אורון: בתחרות הזאת אנחנו מקדמים יוזמות של בני נוער וחושפים אותם לכל בני הנוער במחוז שלנו.

<מעין אורון: כרגע אנחנו בשלב התחרות, אנחנו הכשרנו את בני הנוער היוזמים בעזרת - - - ועכשיו אנחנו בשלב התחרות השני של הסרטונים.

<מעין אורון: אנחנו מכינים את עצמנו לקראת כנס מחוזי שיהיה כנס המחוזי, אירוע השיא של התחרות, שבעצם יגיעו אליו היוזמות הכי גדולות והמטרה של התחרות הזאת זה לגרום לבני נוער ליזום יותר, לעודד אותם ליזמות ולהעלות את היוזמות של בני הנוער על סדר היום.

<ריטה פיקסלר: היי, קוראים לי ריטה פיקסלר, אני בת 18 מנתניה, אני יו"ר נוער וקהילה של מחוז תל אביב.

<ריטה פיקסלר: נוער וקהילה קצת - - -

יעקב מרגי: נתניה זו הצפונית במחוז?

<ריטה פיקסלר: כן.

יעקב מרגי: והדרומית ביותר?

<ריטה פיקסלר: אזור, חולון, בת ים.

יעקב מרגי: בת ים עוד מעט תל אביב.

<ריטה פיקסלר: אז נוער וקהילה, התפקיד שלנו בעיקר זה להקנות ערכים לנוער באמצעות פרויקטים שאנחנו עושים ולפתור צרכים.

<ריטה פיקסלר: אם נדבר על הרשות, אז - - - אנחנו עושים את זה, ברשות, לא במחוז.

<ריטה פיקסלר: אני רוצה לדבר על אחד הפרויקטים שאנחנו מתעסקים בו רוב השנה, בשנה שעברה, שזה פרויקט מיניות ביחד עם הוועד למלחמה באיידס.

<ריטה פיקסלר: מה שעשינו, זה צורך שבא מהנוער שאמר שאין מספיק מידע על מיניות, לא יודעים איך.

<ריטה פיקסלר: אז עשינו סקר ביחד עם הוועד למלחמה באיידס, הפצנו אותו לכל המחוז ובאמצעותו התחלנו לעשות פרויקט ביחד עם הוועד למלחמה באיידס, הצטרפנו גם לוועדת הבריאות ואנחנו עושים ביחד פרויקט עם סרטונים ובסופו יהיה כנס עם בני נוער והורים, שנועד להורים, כדי להסביר איך לדבר עם בני נוער על המיניות, שבו אנחנו נשיק גם את האתר החדש של הוועד למלחמה באיידס ושלנו.

<ריטה פיקסלר: אז באמת זה הפרויקט שלנו השנה.

<ריטה פיקסלר: יש עוד המון דברים, כמו שראיתם כאן.

<ריטה פיקסלר: אני אוסיף רק דבר אחד, שזו שנה שלישית שאנחנו מחדשים את עיתון הקמרד, שנוער כתב את זה בשואה, בטרזין, ובאמת אנחנו פונים לבני הנוער במחוז שיכתבו סיפורים, כתבות, על המסעות לפולין ובכלל על השואה.

<ריטה פיקסלר: זה יוצא בשבוע של יום השואה.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לכם משהו, לכן, כי אתן רק בנות שם, קודם כל כל הכבוד על הכוח הנשי פה, זה מפגן מאוד מרשים.

יעקב מרגי: אנחנו מרגישים במיעוט.

מירב בן ארי: אתה, אני מרגישה דווקא ברוב.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לכם משהו ואמרתי ליושב ראש, בשבוע שעבר העברתי שיעור בתיכון בנתניה ובכיתת המנהיגות 70% נשים, 30% גברים.

מירב בן ארי: אמרתי להם משהו מאוד חשוב, אמרתי שאין ספק שבתיכון מעודדים למנהיגות נשים, ובצבא ברוך ה' אנחנו כבר בשינוי ואתן יכולות להשתלב באמת בתפקידים משמעותיים וחשובים לנשים שבתקופה שלי, אני מודה, התחלנו בין קצינת חינוך לקצינת ת"ש.

מירב בן ארי: אני רוצה לתת לכם טיפ, שעכשיו תזכרו ואל תשכחו אותו עוד כמה שנים, אל תרפו, כי משהו קורה אחרי הצבא, אחרי האוניברסיטה, שנשים קצת מרפות.

מירב בן ארי: עובדתית, בכנסת שלנו רבע היום, שזו הכנסת הכי גדולה עם נשים, אבל אנחנו עדיין רבע.

מירב בן ארי: אנחנו בערך 33 מתוך 120.

מירב בן ארי: אז אני מבקשת מכם, קחו טיפ, עד שתגיעו, קצת כמה שנים קדימה ופשוט אל תרפו מהמנהיגות הנשית, כי היא מאוד מאוד חשובה ואני באמת חושבת שיש בה ערך מוסף קצת אחר.

מירב בן ארי: לצערי הרבה פעמים אחרי הצבא, אחרי האוניברסיטה, אנחנו קצת הולכות אחורה, משפחה, ילדים ולא מקדמות.

מירב בן ארי: אז אני מבקשת מכם, תזכרו את זה ותמשיכו עם המנהיגות הנשית החשובה הזו שאנחנו רואים כאן היום ובכל באמת באמת גם מנהיגות חשובה למדינה בכלל.

יעקב מרגי: אני מתחבר למה שאמרה מירב, אבל תארו לכם שאני הייתי - - - והייתי אומר לחבר'ה הצעירים, יש ערך מוסף יותר, היו חושדים בי בשוביניזם ומכים בי קשות, אבל דעו לכם, אין ספק שהתרומה של חברות הכנסת בכנסת היא רבה ומשמעותית.

יעקב מרגי: בא לי לשאול, אני לא יכול לקבל תשובה, כשאני רואה חבר'ה צעירים דומיננטיים, מנהיגים צעירים, מה אתם רוצים להיות כשתהיו גדולים?

<מעין אורון: חברת כנסת, להמשיך לפעול.

<קריאה: לא חשבתי על זה עדיין.

<קריאה: בעתיד אני רואה את עצמי עוסקת בחינוך ואשת חינוך, עם נוער בעיקר.

<אופיר יקיר: חברת כנסת.

מירב בן ארי: דרך אגב, אני גם הייתי יושבת ראש מועצת תלמידים.

יעקב מרגי: אם תרצו אחר כך טיפים מאיזה חבר כנסת באוזן, שלא תיקחו מהם דוגמאות, תבואו אליי.

מירב בן ארי: תודה רבה.

<חנן יזדי: אולי כנראה ממועצות התלמידים והנוער תהיה לנו ראשת ממשלה או ראש ממשלה.

מירב בן ארי: בלי המילה הזאת.

<חנן יזדי: או ראש ממשלה אישה.

<חנן יזדי: אז ככה באמת כדי לסכם את היום, אני לא אכביר יותר מדי במילים, אני חושב שעצם זה שהוועדה רואה את מועצות התלמידים והנוער נמצאות בוועדה ודורשות וממש נותנות את קולם ואת כל כולם כדי לדרוש את הצרכים ואת הזכויות ואת הדברים שמגיעים לנוער, אני חושב שהיום אנחנו קצת ראינו מפעילות של מועצות התלמידים והנוער שלאו דווקא מתעסקת באותם דברים שכמובן כל מועצה מתעסקת בהם, כי ברור לנו שמועצה בבית הספר גם מתעסקת בלוח בגרויות ומתעסקת בזכויות התלמיד מול המורה או בזכויות מול המנהל וברור לנו שגם במקום הרשותי יש המון פעמים את הדברים של הרווחה והקשר מול הרשות המקומית וגם המחוז יודעים לדרוש את הדברים וכמובן גם ברמה הארצית, אבל עצם זה שמועצות התלמידים והנוער גם יודעות לדרוש ערכים ויודעות לדרוש את הפרויקטים החברתיים האלה שהם לאו דווקא build in לתפקיד שלהם וגם אם זה לשתף פעולה עם עמותת 'לתת' שראינו בבוקר ואם זה ברמה המחוזית, לעשות גם פרויקט של יזמות, קצת יותר להניע את הנוער לכיוון יזמות, אני חושב שזו גם הגדולה שלפחות אני רואה במועצות התלמידים והנוער.

<חנן יזדי: ואני רוצה גם להודות לחברי מועצת התלמידים והנוער של מחוז תל אביב ובכל לעיר הרצליה שאירחה אותנו ומשקיעה.

<חנן יזדי: אני חושב שזה ראוי להערכה וזה לא מובן מאליו ואנחנו גם עוד מעט - - -

יעקב מרגי: זה מלמד גם את התלמידים שיש להם למה לשאוף - - -

<חנן יזדי: וגם בסוף אנחנו קצת נדבר על הצרכים של מועצות התלמידים והנוער, איפה אנחנו רואים שאפשר לשפר, כמובן בשיתוף הוועדה.

<חנן יזדי: חשוב לי להגיד גם בנושא השוויוניות, זאת אומרת מבחינתנו במועצות התלמידים והנוער אין דבר כזה שנקרא שמישהי היא אישה או שבגלל שמישהו הוא מזרחי הם לא יזכו לתפקיד כזה או אחר.

<חנן יזדי: זה מבחינתנו לא שיקול אפילו.

<חנן יזדי: אחד הערכים שאנחנו תמיד מחנכים עליהם, גם את הצעירים שעוד יבואו אחרינו וגם את המבוגרים, מנחי המועצות, שעוד מעט נזכיר על התפקיד שלהם, כי זה לא כל כך ברור, גם הם נותנים לנו תמיד את התחושה הזו ואני חושב שזה דבר מבורך.

<חנן יזדי: תפקידים, בכלל במועצות התלמידים והנוער, בכל מועצת תלמידים ונוער קיים גוף שנקרא מזכירות המועצה, שמכיל את יושב ראש המועצה, סגן יושב ראש, דובר, מזכ"ל, מבקר, מבקר גם כדי לשמור על ההתנהלות התקינה של המועצה, ובדרך כלל יש גם יו"רי ועדות, כל זה גם קורה לפי תקנון האב, שהוא המסמך המחייב למועצות התלמידים והנוער.

<חנן יזדי: זה באמת להראות לנו דרך איפה עברנו היום, התחלנו במועצה בית ספרית, עברנו למועצת התלמידים והנוער הרשותית, המשכנו במועצה המחוזית ועכשיו אתם אישי, במועצה הארצית, ותיכף גם נכיר את נציגי המועצה הארצית שהצטרפו אלינו.

<חנן יזדי: אז באמת כמו שהוזכר, כל גלגל, אנחנו קוראים לזה גלגל המועצות, כי זה פועל כמו גלגלי השיניים, כאשר בעצם כל מועצה פועלת בשיתוף פעולה עם המועצה שעובדת איתה ברמה שמעל.

<חנן יזדי: יש לנו פעולה שהיא יותר חלקה ושגם גורמת לעשייה שהיא חיובית.

<חנן יזדי: יש לנו את הגלגל הבית ספרי ואת הגלגל הרשותי, שמתעסקים בביצוע של המדיניות שמכתיבים הגלגלים המחוזיים והארציים וכמובן ועידת מועצות תלמידים ונוער שנפגשת אחת לשנה והתפקיד שלה הוא להתוות חזון וקביעת מדיניות להמשך השנה.

<חנן יזדי: אנחנו עכשיו סוגרים שנה שהנושא שלה, על פי ועידת מועצות התלמידים והנוער היה דמוקרטיה - מחזון למעשה.

<חנן יזדי: תיכף גם נדבר על איפה זה נגע.

<חנן יזדי: קצת על הכרה רשמית במועצות התלמידים והנוער.

<חנן יזדי: במועצות תלמידים בית ספריות יש הכרה בחוזר מנכ"ל ובחוק זכויות התלמיד, במועצות הרשותיות יש הכרה בחוק הנוער, שמחייב הקמת יחידת נוער בכל רשות עם תקצוב של מנהל יחידת נוער שלצדו תעבוד מועצת נוער על פי קריטריונים מסודרים, כמובן תקינה ודמוקרטית.

<חנן יזדי: מועצה מחוזית מוזכרת בחוק זכויות התלמיד כשבעצם יושב ראש המועצה המחוזית מחויב להשתתף בוועדת ערר מחוזית שאליה מגיעים תלמידים שסולקו מבתי הספר.

<חנן יזדי: יש לנו אמנות ושיתופי פעולה, עם כנסת ישראל, עם המרכז לשלטון מקומי, עם המשטרה, יש לנו אמנת הנוער לשימוש מושכל באינטרנט עם ועדת החינוך, שנחתמה, אם אני לא טועה, ב-2012.

<חנן יזדי: אז יש לנו גם מסמכים מחייבים שמחייבים את פעילות המועצה לפעילות דמוקרטית, כמובן הבחירות הדמוקרטיות, תקנון על שנקבע בוועידת מועצות התלמידים והנוער.

<חנן יזדי: לצד זה, דיברנו היום הרבה על ערכים, על הקוד האתי של מועצות התלמידים והנוער שמתווה חמישה ערכים, אמינות, שזה ערך שנוסף השנה, ייצוגיות, כבוד הדדי, אחריות ומעורבות.

<חנן יזדי: יש לנו גם את פרויקט הדגל של המועצה הארצית, 'סליחה באיזו זכות', מוקד פניות שפועל במהלך השנה.

<חנן יזדי: בשנה שעברה סיימנו עם מעל 60,000 פניות של בני נוער בנושא זכויות התלמיד וזכויות בני הנוער בעבודה.

<חנן יזדי: קצת על הישגי מועצת התלמידים והנוער הארצית לאורך השנים.

<חנן יזדי: פגישות עם ראשי הממשלה, עם נשיאי המדינה וגם עם משלחות דיפלומטיות, פגישות של נציגי המועצות בארץ עם מנהיגי העולם, הנשיא קלינטון, נשיא גרמניה, נשיא פולין והאפיפיור.

<חנן יזדי: מאבקים ומחאות שניהלנו לאורך השנים.

<חנן יזדי: ב-2008 הייתה לנו שותפות מלאה בניסיון לפתור את שביתת המורים אז, כשהייתה שביתה של מעל חודשיים בנושא קיצוץ תקציב החינוך.

<חנן יזדי: ב-2015 הייתה שביתת תלמידים כמחאה על עיצומי ארגון המורים וב-2016, השנה, הצלחנו באמצעות מחאה שעשינו, גם מחאת אוהלים וגם מחאה אינטרנטית, נגד עיצומי המורים על הפסקת הפעילויות החוץ בית ספריות.

<חנן יזדי: בעצם גם הצלחנו להימנע משביתה בזכות שיתוף הפעולה שיש לנו גם עם מרכז השלטון המקומי ועם יושב ראש המרכז, חיים ביבס, שנרתם ועזר לפתרון המשבר.

<חנן יזדי: אלה גם דברים שעשינו לאורך השנים.

<חנן יזדי: מה הספקנו השנה?

<חנן יזדי: הקמנו שדולה בכנסת שעוסקת בהנהגות בית ספריות ביחד עם חבר הכנסת מאיר כהן, שבוע אהבת חינם קרה השנה בפעם השנייה, היה לנו סמינר קיץ למועצת התלמידים והנוער הארצית והמחוזיות שבעצם התניעה את הפעילות שלנו השנה ונתן כלים, שגם השתתפה בו חברת הכנסת בן ארי.

<חנן יזדי: היה לנו את הרחבת צוות י"א שהפך להיות כבר צוות רפורמה ואפילו, על פי המינוחים של דסי בארי, מנהלת אגף א' לחינוך על יסודי, צוות חינוך על יסודי שהולך להתעסק ממש בכל הנושאים הרוחביים בחינוך העל יסודי.

<חנן יזדי: אני חייב לציין אותה כי גם שם יש לנו שיתוף פעולה מאוד מאוד נרחב איתה בשינויים שגם קשורים לרפורמה וגם לא.

יעקב מרגי: צוות י"א היה שותף לקבלת הבגרויות.

<חנן יזדי: כן, בשנה שעברה הוא היה שותף לכל הנושא של הרפורמה והשנה הוא ממש מתרחב ומתעסק בכל השכבות, מ-י' עד י"ב.

<חנן יזדי: יש לנו פינה קבועה בעיתון 'ראש אחד' בנושא זכויות בני הנוער בלימודים ובעבודה, שמרכזת אותו אלמוג, יושבת ראש הוועדה האתית משפטית.

<חנן יזדי: היה לנו סיור משותף עם מנכ"לית משרד החינוך לכבוד פתיחת שנת הלימודים בסימן אהבת חינם.

<חנן יזדי: ביטלנו את שעות האפס השנה, העברנו רשימה של מעל 150 בתי ספר שעברו על חוזר מנכ"ל וקיימו לימודים לפני השעה שמונה.

יעקב מרגי: אני יודע שהשעה הראשונה מאוד לא מנוצלת מאה אחוז, לא הבנתי מה הרציונל של שעת אפס.

יעקב מרגי: כל הכבוד לכם.

<חנן יזדי: נכון, אנחנו גם לא מבינים, זה משהו שלצערנו מדכא תלמידים וגורם להם להגיע ליום פחות מוכנים וערניים.

<חנן יזדי: היו לנו כנסים ואירועים, שילבנו את נציגי החברה הערבית במחוזות הגיאוגרפיים.

<חנן יזדי: כדי לסבר את האוזן, פעם היה מחוז חברה ערבית שהתנהל באופן נפרד ושלח נציגים למועצה הארצית.

<חנן יזדי: השנה כל הרשויות של החברה הערבית מפוזרות בתוך המחוזות הגיאוגרפיים ושולחות את הנציגים שלהם אל המועצות המחוזיות.

<חנן יזדי: היה לנו שיתוף פעולה עם מיזם 'יום המורה', שגם הצגנו במסגרת ועדת החינוך.

<חנן יזדי: היה לנו דיון בוועדת החינוך בנושא שיח אקטואלי פוליטי בשיעורי האזרחות.

<חנן יזדי: פתחנו צוות שעוסק ביישום מסמך הוועידה, דמוקרטיה מחזון למעשה.

<חנן יזדי: הופעות בתקשורת, פגישה עם שר החינוך נפתלי בנט והעלאת נושאים רבים על סדר יומו.

<חנן יזדי: השתתפות וייעוץ בכתיבת לוח הבגרויות, קשר עם חברי כנסת רבים והעלאת תהליכי חקיקה בנושאים שאנחנו מקדמים.

<חנן יזדי: גם פה חשוב לציין את שיתוף הפעולה עם חברי ועדת החינוך, במיוחד עם חבר הכנסת יעקב מרגי וחברת הכנסת בן ארי.

<חנן יזדי: תמכנו במאבק על שכר המורים.

<חנן יזדי: החלטנו שהשנה אנחנו לא עומדים מנגד לבעיית שכר המורים שהיא בעיה קשה שגם מטרידה אותנו כתלמידים, חשוב שגם אנחנו כתלמידים וכנציגי התלמידים נדאג להיות מעורבים גם בבעיות שלאו דווקא נוגעות לתלמידים.

<חנן יזדי: כמובן עבודה שוטפת, פעילות ועדות, פעילות המליאה.

<חנן יזדי: הקמנו מוקד לתלמידים שבוטלו להם פעילויות חוץ בית ספריות והענקנו טיפול פרטני.

<חנן יזדי: היה את יום זכויות הילד בכנסת.

<חנן יזדי: עזרנו ופתחנו מוקד לנפגעי גל השריפות שבעצם קישר בין משפחות שנפגעו לבין משפחות שרצו לארח את אותן משפחות וגם הקמנו מאגר של בני נוער מתנדבים לכל צרכי השריפה.

<חנן יזדי: היה לנו את המאבק על הפעילויות החוץ בית ספריות, הייתה לנו פגישה עם מנכ"לית משרד התחבורה והעברת למעלה מ-1,500 פניות של תלמידים ובני נוער בנושא מחסור בקווים ומחסור בתחבורה ציבורית.

<חנן יזדי: צוות רפורמה, שסיפרתי עליו, שכבר נפגש פעמיים, יום כנסת צעירה שהיה יום מאוד מאוד מוצלח, וגם את זה חשוב לציין.

<חנן יזדי: הייתה לנו פגישה עם מפקד מיטב, נפגשנו איתו בכל הנושא של בעיות מלש"בים בגיוס לצה"ל.

<חנן יזדי: סוף סוף, ככה אפשר להגיד את זה בפה די מלא, הסתיימה בעיית המחסור בטסטים.

<חנן יזדי: בעקבות מכתב ששלחנו לבית הדין לעבודה על תהליכים הגלגלים נעו ובאמת הגיעו לפתרון והרפורמה הולכת לצאת בקרוב.

נורית קורן: עוד לא לגמרי.

<חנן יזדי: הם נעו.

נורית קורן: לפחות הרפורמה יצאה לדרך.

<חנן יזדי: נכון, הרפורמה יצאה לדרך ואנחנו רואים את זה בעין יפה.

<חנן יזדי: הוצאנו את תו המפיק החברתי למפיקים שמוכנים לקיים נשפים בעקבות המחאה של כמה תלמידים בנושא מחירי הנשפים.

<חנן יזדי: הקמנו את התו הזה, שבעצם כל מפיק שנותן חבילה בסיסית מתחת ל-200 שקלים לבן אדם יזכה בתו המפיק החברתי.

<חנן יזדי: הייתה לנו פגישה של פסגת ההנהגות הבית ספריות לראשונה.

<חנן יזדי: אני, יושב ראש ארגון המורים, רן ארז, מזכ"לית הסתדרות המורים, יפה בן דוד, ויושב ראש ארגון ההורים, פז כהן, נפגשנו לישיבה משותפת שבה דיברנו על הבעיות שמטרידות את מערכת החינוך ואותנו.

יעקב מרגי: הוא כבר לא מדבר על הסוכרייה על מקל שלקחו לכם מהפה.

<חנן יזדי: עכשיו הוא מדבר על שוקולדים, הוא התקדם, הוא לקח את זה צעד אחד קדימה.

<חנן יזדי: קצת על היעדים שלנו השנה ושיתוף הפעולה עם הכנסת.

<חנן יזדי: אנחנו עובדים עכשיו, ביחד עם חבר הכנסת מרגי, על עיגון מועצות התלמידים והנוער באמצעות חקיקה וגם באמצעות חוזר מנכ"ל.

<חנן יזדי: העלאת נושאים שעל סדר היום של בני הנוער בוועדת החינוך, התרבות והספורט, חידוש האמנה המשותפת עם יושב ראש הכנסת ומעקב אחרי התוצאות, יום כנסת צעירה, יזמנו, כמו שאמרנו, דיונים בכלל הוועדות וחשוב שגם נדאג שהם יהיו בעתיד וייצאו מהם דברים טובים.

<חנן יזדי: ועכשיו, אני אסכם ואעבור, כי הצטרפו אלינו נציגים מכל הארץ.

<חנן יזדי: בנוסף לנציגים שלנו ממחוז תל אביב הצטרפה אלינו הנציגה שלנו מאופקים, מחוז דרום ונציגים שלנו מהמחוז ההתיישבותי, ממתן ודן מלהבים, ואילה ש - - -

יעקב מרגי: איפה להבים ואופקים?

יעקב מרגי: שכנים שלי.

<חנן יזדי: לפני שנעבור לשאלה האחרונה לסיכום הסיור ולסיכום היום המיוחד והמקסים הזה, אני חושב שכן חשוב להעלות גם על סדר היום במהלך הביקור הזה כמה בעיות שאנחנו באמת נתקלים בהן.

<חנן יזדי: היום ראינו בית ספר שהוא מאוד מאוד מצטיין, שהוא מבחינתנו המודל לאיך מועצה בית ספרית תקינה ודמוקרטית אמורה להתנהל, שיש לה גם תכנית שנתית ערכית, לצד זה גם ראינו רשות שפועלת בצורה שהיא תקינה, דמוקרטית, על פי ערכים שמסדירים אותה וגם יוזמת דברים למען בני הנוער, אבל עדיין אנחנו נתקלים בבעיות מול מנהלי בתי ספר בבתי ספר מסוימים שעדיין מתנגדים לקיומה של מועצת תלמידים למרות החיוב בחוזר מנכ"ל, או בתי ספר, לצערנו אנחנו יותר רואים את זה בחינוך ההתיישבותי ובמגזר הערבי והחרדי, שם באמת יש איזה שהיא התנגדות לקיום של מועצת תלמידים תקינה ודמוקרטית.

<חנן יזדי: אני חושב שגם את זה חשוב להעלות ולתת לזה התייחסות.

<חנן יזדי: גם ברשויות מקומיות שבהן מנהל יחידת הנוער או ראש העיר מתנגד בצורה כזו או אחרת להקמת מועצת תלמידים ונוער רשותית, אז חשוב שגם לזה אנחנו ניתן מענה, ואני מאמין ש - - -

יעקב מרגי: שיכיר ביחידת נוער, אחר כך נלך איתו למועצת תלמידים.

<חנן יזדי: אני מסכים, אבל אני חושב שזה צריך לבוא ביחד.

יעקב מרגי: נכון, אבל אני אומר שאם הוא לא שם אז בטח הוא לא - - -

<חנן יזדי: אז חשוב, וזה גם אנחנו עושים באמצעות יוזמת החקיקה, לרתום את מנהלת יחידת הנוער ואת ראש העיר לכל התהליך.

<חנן יזדי: ונעבור פה לנציגים הנכבדים שלנו מהמועצה הארצית.

<חנן יזדי: אני באמת רוצה שכל אחד יבוא ויגיד את איפה הוא רואה את הקשר שלנו עם הכנסת כמשמעותי עבור בני הנוער.

נורית קורן: חברים, אני נפרדת מכם.

נורית קורן: תודה רבה, היה מאוד מעניין ותמשיכו לעשות בעשייה שאתם עושים, מבורך ביותר.

<דני קציר: שלום לכולם, דני קציר, תלמיד בכפר הנוער 'אשל הנשיא', מתאם פעולות הכנסת של המועצה הארצית, שזה אומר בעצם שאני אחראי על כל הגשר בין המועצה לבין הכנסת.

<דני קציר: תזכיר שוב מה הייתה השאלה שלך.

<חנן יזדי: איפה אתה, כמתאם פעולות הכנסת, רואה את הקשר שלנו עם הכנסת כמשמעותי עבור בני הנוער.

<דני קציר: האמת שאני רואה אותו באופן קבוע כשאני מגיע לכנסת, אם זה אומר שדברים שעולים לסדר היום באמת - - - עם הנוער.

<דני קציר: האמת שרק מהשנה אני מתאם פעולות כנסת ואולי הדבר שהכי זכור לי זה בשנה שעברה, כשהיה בדיון בכנסת על המצב בכפר הנוער 'אשל הנשיא', שממש יום אחרי הדיון הזה המצב השתנה.

<דני קציר: ככה ראיתי באמת את הכוח של הכנסת גם ברמה הפרטנית בית ספרית.

<דני קציר: השנה אני רואה את זה ממש כל שבוע, גם כנסת צעירה היה יום מצוין שהצלחנו להזיז בו הרבה דברים.

<איה פרישקולניק: הוא עבד קשה מאוד כדי שזה ייצא לפועל, הוא באמת עבד קשה.

<איה פרישקולניק: מגיע לו כל הכבוד.

<דני קציר: אני חושב שמה שהיה בכנסת, זה הראה שיש לנו מקום לתחומים שהכנסת נוגעת בהם, גם בתחומים שלא מתקשרים ישירות לבני הנוער.

<דני קציר: לדוגמה בוועדת הכלכלה היה דיון על תקנות תעבורה, לא משהו שנשמע שיש לו קשר ישיר לבני הנוער, אבל לקחנו שם חלק מרכזי ובאמת אני מאמין שלבני הנוער יש מקום בכל דבר שמתקיים בשיח הציבורי ולא רק להתעסק בהכרח במה שקשור ספציפית אלינו.

יעקב מרגי: אצלנו בהגדה של פסח, באחד הטקסטים כתוב 'עמלנו אלו הבנים'.

יעקב מרגי: יהודה גליק אמר הווה, אנחנו אומרים דור העתיד, עזוב ניואנסים, אין ספק שכל מה שמתקבל ונעשה בכנסת יש לו השלכות, לרוב, ל - - - פעם חשבו בכנסת והקימו את נציגות הדורות הבאים כדי לבחון על כל הליך חקיקה ותקנות, אם יש להם השלכות ואם אנחנו פוגעים בדורות הבאים.

יעקב מרגי: לכן אני מתחבר לזה.

יעקב מרגי: אני מבין שאי אפשר לבוא כל יום ולכל דיון ולהיות בכל מקום כי בסוף אתם גם תלמידים וגם המשאבים וגם הזמן, אבל אין ספק שהיום - - - פעם 'תן לאצבעות ללכת' זה היה פרסומת של דפי זהב, היום אנחנו יכולים מכל מקום לעקוב בדיונים אחר הנושאים שעולים לדיון בכנסת, אפשר להתכתב עם חברי הכנסת, כפי שאמרה חברת הכנסת מירב בן ארי.

יעקב מרגי: אני בעצמי, בקדנציה הראשונה הכנסתי חוק לספר החוקים בעקבות פנייה של תלמיד.

יעקב מרגי: לכן אני מתחבר לזה ויש לכם מה לומר כמעט בכל נושא שנדון בכנסת.

<אורי מלכין: אני רוצה רק להגיד, אני בן 32, אני בוגר של מועצות התלמידים והנוער, אני חייב להגיד שישראל היא המדינה היחידה בעולם שמעגנת את מועצות התלמידים גם ב - - -

יעקב מרגי: למה אתה כזה?

יעקב מרגי: רציתי לשאול את הדרה אם היא יודעת מה קורה בעולם.

<אורי מלכין: אז לפני זה אני רוצה להגיד שכשאני הייתי נער זה היה בשלבי הקמה וכל הפרויקט הגדול הזה לא היה קורה אילולא הגב' שיושבת כאן, גב' הדרה רוזנבלום, שמסיימת השנה את תפקידה ופורשת, לצערנו, היא הקימה מפעל לתפארת שבכל העולם מקנאים בנו על מה שיש.

<אורי מלכין: אפשר שתגידי משהו.

<הדרה רוזנבלום: בסוף.

<הדרה רוזנבלום: קודם הילדים.

<דניאל זליקוביץ': אני זלי מחיפה, הסגן של חנן.

<דניאל זליקוביץ': אני חושב שהקשר שלנו עם הכנסת מתבטא עם כמה חברי כנסת מסוימים, כמוכם למשל, שבאמת עוזרים לנו, לבני הנוער, לקדם את הדברים שאנחנו צריכים בהם עזרה בכנסת.

<דניאל זליקוביץ': אילולא אתם, שזה פשוט חשוב לכם, אין לכם איזה שהוא אינטרס, אתם וחברת הכנסת יפעת שאשא ביטון וחברי כנסת נוספים, פשוט בא לכם לעזור לנו.

<דניאל זליקוביץ': מה שאני אומר זה הקדמה לזה שחייבים גם שתהיה חקיקה בכנסת כדי שיהיו יותר חברי כנסת כמוכם.

יעקב מרגי: זו הצעת חוק שלי שמתנגדים לה פעם אחר פעם.

<דניאל זליקוביץ': נכון.

<דניאל זליקוביץ': אני יודע, זה לדעתי צריך להיות הקשר שלנו עם חברי הכנסת, שאנחנו נוכל לפעול.

<דניאל זליקוביץ': דני יעיד, החבר'ה שלנו עובדים מאוד קשה, וגם אתה יכול להעיד על זה, הם מגיעים לכנסת כל שבוע.

<דניאל זליקוביץ': אנחנו רוצים שיהיה לנו יותר - - -

יעקב מרגי: אני עומד להעלות אותה שוב בזמן הקרוב בוועדת שרים.

<דניאל זליקוביץ': נעשה גם איזה פגישה, יש לנו כמה עניינים בנושא ואני מקווה שזה יקרה.

<דניאל זליקוביץ': יש לנו עזרה בוועדת החינוך, יש לנו עזרה בוועדה לזכויות הילד, היינו רוצים שזה יהיה לנו בכל ועדה, היינו רוצים שכל חבר כנסת ירצה לעזור לבני הנוער.

<דניאל זליקוביץ': זה מה שהייתי רוצה.

<הדרה רוזנבלום: העירו לי שאנחנו קצרים בזמן אז אני אענה לשאלה שלך.

<הדרה רוזנבלום: קודם כל באמת הסיפור של המועצות בבתי הספר, המשך לרשויות, למחוז ולארצית, אין דבר כזה, זו המצאה שלנו.

<הדרה רוזנבלום: מועצות בבתי ספר יש, אני חזרתי לפני שבועיים ממינכן, לא בכל מקום.

<הדרה רוזנבלום: הדגם שהכי דומה אלינו זה בדנמרק, שם יש מועצות בית ספריות ומועצות רשותיות, אין להם מועצה ארצית, מפני שהם טוענים שהם עוד לא הגיעו לזה, אבל כן יש את הרמה שתלמידים נבחרים מבתי ספר למועצות הרשותיות.

<הדרה רוזנבלום: למשל בארצות הברית, בארצות הברית יש מנהיגות.

<הדרה רוזנבלום: יש להם נציג מכל עיר, דרך אגב, על כל עיר יש מפקח במשרה מלאה, יש ילד, יש מפקח ואיתו הוא עובד, אפשר ללמוד מזה קצת.

<הדרה רוזנבלום: באנגליה יש מנהיגות, אבל לא בצורה כזאת.

<הדרה רוזנבלום: בליטא יש מועצות רשותיות ויש מועצות אזוריות.

<הדרה רוזנבלום: אני ממש עשיתי על זה בדיקה, יש 22 מדינות שיש שם, אבל הכי דומה לנו זה דנמרק.

<הדרה רוזנבלום: בגרמניה הם מתחילים קצת, הם אפילו ביקשו ממני שאני אעזור להם כשאני אפרוש להקים דבר כזה.

<הדרה רוזנבלום: גם ביוון, ערש הדמוקרטיה, ביקשו ממני שאני אגיע לאיזה שהיא פגישה ואולי אפילו לעזור להם.

<הדרה רוזנבלום: האמת שזה מעורר קנאה, זה הדבר שהכי אני אוהבת לספר עליו בעולם, הם בהלם.

<הדרה רוזנבלום: יש היום ארבע מדינות שמנסות לעשות את זה, הם לא מצליחים להקים את זה.

<הדרה רוזנבלום: אז אנחנו במקום נורא טוב, אני ממש גאה בסיפור הזה.

יעקב מרגי: זה המקום להזכיר, זבולון אורלב חוקק אותו.

יעקב מרגי: מי חוקק את חוק זכויות התלמיד?

<הדרה רוזנבלום: סילבן שלום.

<הדרה רוזנבלום: בכל אופן היה בחוק זכויות הילד ניסיון של עינת וילף לבטל אותו, אבל בוועדת החינוך היו דיונים מאוד מאוד קשים וזה לא הצליח לה.

יעקב מרגי: החוק נשאר והיא כבר לא נמצאת.

<הדרה רוזנבלום: כן, זה קורה בדרך כלל.

<חנן יזדי: אז באמת לסיכום אני רוצה להודות לכל מי ליווה אותנו היום, חבר הכנסת מרגי, שהגעת וקצת לטעום מהפעילות של מועצות התלמידים והנוער בארץ, תודה לפרלמנט הילדים המקסים של הרצליה.

<חנן יזדי: תודה למחלקת הנוער, תודה למנחה, מתן, תודה למזכירות מועצת התלמידים והנוער של מחוז תל אביב, והמנכ"ל, אורי מלכין.

<חנן יזדי: תודה רבה לחנה שוורץ, מנהלת המחוז שהגיעה וליוותה אותנו, תודה לגב' פינקלשטיין, שגם ליוותה אותנו היום, והדרה כמובן, הדרה שלנו, היא מדהימה.

<חנן יזדי: מלא אהבה.

<מתן: אני רק אגיד המון תודה.

<מתן: אני חושב שזה לא מובן מאליו שחברי כנסת יורדים לשטח, מגיעים ורואים באמת פעילות.

<מתן: אני חושב שיש לנו הרבה לאן לשאוף, לאן להתקדם.

<מתן: נגיד שהרצליה כן שואפת להיות חלק ממועצת הנוער המחוזית, כן רוצה להיות שותפה לפעילות גדולה יותר, כן שואפת להגיע לארצית.

<מתן: היום יש לנו נציג שהוא גם דובר המועצה, איתי שובל.

<מתן: השאיפה שלנו, ושחנן לא ישמע, זה שיהיה גם יו"ר מהרצליה, יש לנו שאיפות אימפריאליסטיות קצת.

יעקב מרגי: לא אכפת לו אחרי שהוא יסיים את התפקיד.

<מתן: אחרי שהוא יסיים את תפקידו, אז אנחנו גם ניעזר בו אפילו.

<מתן: אני רוצה באמת להגיד תודה רבה גם לגב' חנה שוורץ, שהיא איתנו לאורך כל הדרך, גם להדרה, שזה באמת להסתכל וללמוד, לוורד, שנמצאת ומלווה אותנו בכול, אורי מלכין, שלא הייתי מוצא את הידיים ואת הרגליים, ובעיקר בעיקר לכם, המון המון תודה, תמשיכו לעשות עבודת קודש ולהסתכל על הילדים, לחשוב עליהם ולחלום עליהם בלילה.

יעקב מרגי: משפט מסכם.

יעקב מרגי: משפט אחד.

יעקב מרגי: כפי שאמרתי, אין נתינה בלי קבלה.

יעקב מרגי: אם תכתבו את המילה נתן, אפשר לקרוא אותה מכל צד אותו דבר, כי מי שנותן מקבל.

יעקב מרגי: אנחנו שואבים גם את הכוחות מכם.

יעקב מרגי: אני מכוון מטרה בתפקידי זה כיושב ראש ועדת החינוך וגם בתפקידיי הקודמים בכנסת מ-2003, תמיד הסתכלתי לכיוון ומוכוון מטרה לבני הנוער ולאוכלוסיות שצריכות את הדחיפה שלי.

יעקב מרגי: מי שלא צריך אותי אני לא נמצא מימינו כי הוא יסתדר, את כל המשאבים שלי אני מפנה למי שצריך.

יעקב מרגי: ואין ספק וזה לא שאנחנו נותנים להם, אתם גם נותנים לי את הכוח להמשיך ולהיאבק.

יעקב מרגי: זה לא קל, מערכת החינוך היא מערכת גדולה, משרד החינוך זה המשרד הכי גדול תקציבית ומבנית אחרי משרד הביטחון.

יעקב מרגי: תארו לכם שאין לנו אתגרים ביטחוניים, משרד החינוך הוא המשרד המוביל וזה מורכב.

יעקב מרגי: לא אוהבים שינויים שם במערכת ולכן אנחנו שם כל פעם, לפעמים זה לא נוח להיות המחנך והמצליף, אבל זה מתבקש, זה הכרח לא יגונה לטובת המערכת והתלמידים שלנו.

<חנן יזדי: תודה רבה לחבר הכנסת מרגי.

<חנן יזדי: אנחנו רוצים גם להעניק לך תעודת הוקרה על כל הפעילות והעזרה ושיתוף הפעולה.

<חנן יזדי: תודה.