הוועדה המשותפת לוועדת החוקה, חוק ומשפט, לוועדת הפנים והגנת הסביבה ולוועדת המדע והטכנולוגיה בהתאם לחוק הכללת אמצעי זיהוי ביומטריים ונתוני זיהוי ביומטריים במסמכי זיהוי ובמאגרי מידע, התש"ע-2009, כנסת 20, פרוטוקול מספר 23, 2017-07-02 10:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב, אנחנו פותחים את ישיבת ועדת החוקה והנושא שלנו זה מעקב על הנושא הביומטרי.

ניסן סלומינסקי: הוועדה היא ועדה משותפת לנושא.

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב לכולם, גם לאנשי הממלכה, אנשי המקום, חבריי, כל אלה שהצטרפו אלינו ואני מתנצל לאלה שאני יושב עם הגב אליהם.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן הנושא הביומטרי, זה לא סוד שהוא נושא לא פשוט משני היבטים כשההיבט המרכזי שלו זה הנושא של המאגר.

ניסן סלומינסקי: מאגר של כל האינפורמציה שרק אפשר הכוונה טביעת אצבע בעיקר טמונה במאגר אחד ואם הוא לא מספיק שמור ואפשר לפרוץ אותו יכול לגרום לנזקים גדולים מאוד.

ניסן סלומינסקי: לכן ההתלבטויות היו גדולות מאוד בעיקר בנושא של המאגר וכפשרה בכל הנושא הזה אז בסופו של דבר השר הלך על פשרה מסוימת ואנחנו החלטנו בהתאם לזה גם שצורת המאגר הביומטרי תהייה כך שכל אדם חייב כשהוא מחדש את תעודת הזהות שלו חייב שתהיה תמונת פנים ואם הוא רוצה יכול גם טביעת אצבע.

ניסן סלומינסקי: נגיד ככה, זה יכול להיות מצד אחד הסוכריה שנותנים כדי שמישהו ישים טביעת אצבע אבל זה לא סוכריה, אני אסביר עוד מעט למה, זה שאם הוא הולך רק על תמונת פנים אז הוא צריך לחדש את התעודה שלו כל חמש שנים לעומת זאת אם הוא הולך גם על טביעת אצבע אז הוא יכול לחדש את זה כל 10 שנים.

ניסן סלומינסקי: אז אני אומר שמצד אחד זה סוכריה כדי לתת לאנשים את החשק אולי לשים גם טביעת אצבע ואז הם יחסכו להם חמש שנים כל פעם שהם יצטרכו להגיע לפה וההסבר המלומד זה שבפנים אדם משתנה.

ניסן סלומינסקי: כל אחד רואה איך שזה משתנה ולכן הם לא יכולים לשמר רמה מסויימת שנקבעה שבה צריכים לשמר, לא יודע כמה 90 ומשהו אחוז.

ניסן סלומינסקי: הם לא יכולים לשמר תמונת פנים יותר מחמש שנים כדי לזהות את אותו אדם.

ניסן סלומינסקי: כי אחרי חמש שנים זה כבר לא ב-100% ואז דומה לזה יכול להיות עוד הרבה אנשים וזה מתחיל להיות מסובך.

ניסן סלומינסקי: לעומת זאת, טביעת אצבע היא אמינה הרבה יותר והיא משתנה פחות, ולכן 10 שנים.

ניסן סלומינסקי: לשאלתי למה עם טביעת אצבע אז למה עשר שנים ולא כבר לתמיד, לכל החיים והתשובה של המלומדים היתה שגם טביעת אצבע למרות שאנחנו חושבים שהיא נשארת לעד והיא לא משתנה, היא כן משתנה במשך הזמן משתנה, ולכן אחרי 10 שנים אם אנחנו רוצים שהזיהוי יהיה עדיין ברמה שנקבע אז צריך אחרי 10 שנים לבוא שוב ולחדש.

ניסן סלומינסקי: אז זה היה סיכום ועל זה הלכנו.

ניסן סלומינסקי: ואני אומר שוב שכל אחד בליבו פנימה הוא מאוד מגמגם בעיקר בנושא של המאגר.

ניסן סלומינסקי: רצינו שלאדם תהיה בחירה חופשית ושכל אחד יידע במדוייק שהוא לא חייב לתת טביעת אצבע אלא שזה רשות ושיידע את הכל, ולכן היה חשוב לנו מאוד שהדבר הזה יפורסם.

ניסן סלומינסקי: הדבר הטבעי ביותר שזה יקרה זה היה שכשכל אדם שמגיע לפקיד שהוא רוצה הפקיד צריך להגיד לו תמונה חייבים, טביעת אצבע זה רשות אם אתה רוצה.

ניסן סלומינסקי: ואז כל אדם, בשפתו, אם הוא מדבר עברית בעברית, אם הוא מדבר רוסית זה יהיה ברוסית, שיגידו לו ואז כל אדם יודע, מבין ויכול להחליט.

ניסן סלומינסקי: זה הדבר הכי פשוט וכך חשבנו.

ניסן סלומינסקי: משרד הפנים הסביר לנו בטוב טעם שזה נראה משפט אחד או שניים אבל עשו לנו חשבון כמה זמן זה לוקח והכפילו את זה בכל הדברים והמשמעות היא שמשפט כזה ואמירה כזאת וכניסה לדיבור בעניין תגרום לעיכובים גדולים מאוד ולתורים ארוכים וכו' וכו'.

ניסן סלומינסקי: היה על זה דיון לא פשוט ובסופו של דבר הסכמנו להתפשר ובתנאי שזה יהיה ברור וזה יהיה מפורסם בכל דרך שרק אפשר בגדול ובשש שפות כדי שכל אחד יקרא מראש ויידע מראש לקראת מה הוא הולך שזה אמור לכסות את זה שהפקיד לא יגיד לו.

ניסן סלומינסקי: אז זו המסגרת ומה שאנחנו רוצים לבדוק היום זה : א) אם בכלל משרד הפנים ערוך לזה.

ניסן סלומינסקי: ערוך הכוונה לקבל מסות כאלה של אנשים או לא.

ניסן סלומינסקי: ב) האם כל מה שדובר בסיכום, יש לי כאן את החוק שאושר, בחוק נכנסנו לפרטים ולפרטי פרטים, מה שבדרך כלל בחוק לא עושים.

ניסן סלומינסקי: פה נכנסנו כדי שלא יהיו אי הבנות או טעויות.

ניסן סלומינסקי: אז אנחנו רוצים לראות שבאמת כל הדברים האלה מתממשים וכל אדם שיגיע לו ושפתו תהיה רוסית או צרפתית או אריתראית שיידע מה הוא חייב ומה הוא רשאי והוא יחליט אם הוא רוצה או לא רוצה, זה הדבר השני.

ניסן סלומינסקי: והדבר השלישי זה לראות ולשמוע מכם בנושא של המאגר.

ניסן סלומינסקי: בדרך כלל ועדה צריכה לעשות את המעקב.

ניסן סלומינסקי: אנחנו הזדרזנו לעשות את זה בגלל השמועות שהגיעו אלינו.

ניסן סלומינסקי: היו מתוכנו חברת כנסת אחת וכמה מכרים שהיו ולא היו בצורה כמו שאנחנו הורגלנו, בגלל שהודענו אז יכול להיות שהביאו אותנו למקום הכי מסודר וסידרו את הכל באופן מתאים, זה גם יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: - - - בכל מיני לשכות והתברר שהמשרד לא ערוך לזה.

ניסן סלומינסקי: ככה נמסר.

ניסן סלומינסקי: אמרו לנו שהטיעון היה שחסרים הרבה מאוד תקנים וכדי שזה יעמוד בדרישות, בכל הלשכות, לא רק במקום שאולי נבחר, אלא בכל הלשכות אז צריכים עוד הרבה מאוד תקנים ועדיין התקנים האלה לא נמצאים ואמרו לנו שיש תור ארוך, בלאגן קצת ולא תמיד יש את כל השפות וכל הדברים.

ניסן סלומינסקי: אז אמרנו בואו נעשה סיור.

ניסן סלומינסקי: הייתה לנו אפשרות אחת לעשות סיור פתע, לקחת איזה לשכה באיזה מקום ולהגיע לשם.

ניסן סלומינסקי: לא יודע, יכול להיות שאז אולי היינו רואים את הדברים יותר, אבל העדפנו לעשות את זה באופן מכובד, להודיע לכם, תתארגנו תגידו לנו לאן לבוא.

ניסן סלומינסקי: בסדר אנחנו יודעים שפה בטוח שיהיה הכל מסודר אבל אני מקווה מאוד שנשמע מכם, בכל אופן זו ישיבת ועדה וכל אחד יודע שבישיבת ועדה הוא חייב לדווח דיווח אמת, זה לא - - - ושנשמע מכם גם מה קורה בלשכות האחרות האם יש חוסר באמת במשרד הפנים, האם חוסר בתקנים, חוסר באמצעי הסברה, חוסר בכל הדברים האלו ואחר כך נרצה לשמוע על המאגר.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה רק לציין דבר אחד שאנחנו מאוד הזדרזנו בעניין, עשינו ישיבות רצופות בגלל שמשרד הפנים, השר דרך אנשיו, אמרו לנו שהקיץ מתקרב ואנשים נוסעים ויהיה ביקוש גדול, לכן רצו שניתן להם את הזמן להתארגן לקראת המפץ הגדול, מה שנקרא, הקיץ.

ניסן סלומינסקי: אז עשינו את זה ואחר כך שמענו, ולכן באנו לראות, שחלק גדול מהלשכות לא בהכרח מוכן לזה, לא התכונן לזה, כאילו לא ידע שהקיץ מגיע וכו'.

ניסן סלומינסקי: אז אמרנו נבוא לפה, נדבר איתכם, נשמע ונראה ואחר כך נתקדם.

ניסן סלומינסקי: אז עד כאן הפתיחה ואם חבריי רוצים עוד להוסיף אז לשלב הזה יכולים להוסיף.

ניסן סלומינסקי: אם לא, אחרי שאתם תדברו תוכלו לשאול שאלות ולומר.

תמר זנדברג: אני רוצה להגיד שתיים-שלוש נקודות שבאמת כמו שציינת, אדוני היושב ראש, הגיעו אלינו בתקופה האחרונה מאז שהחוק או המאגר נכנס לתוקף חובה סטטוטורי זה בעצם שלוש נקודות.

תמר זנדברג: אחת, זה התורים והבלאגן שציינת.

תמר זנדברג: ככה גם פורסם בהרבה מקומות שנוצרה איזה תחושה ונוצרה אווירה בלשכות האוכלוסין שאני לא יודעת אם זה בגלל שאנשים התרשמו והבינו מהקמפיין שהגיע אליהם כולל השר ששלח להם מסרונים כאילו שהוא חבר שלהם והקמפיין שהיה כאילו שמפרסמים איזה יוגורט ביו וזה, אז אנשים הבינו שהם צריכים ללכת ולהחליף את הדרכון שלהם כי אולי לקראת הקיץ הדרכון הרגיל שהוא בתוקף וכו' לא יהיה בתוקף.

תמר זנדברג: אז בעצם אנחנו כמדינה יצרנו איזשהי בוקה ומבולקה כששלחנו את הציבור ללשכות האוכלוסין למרות שלא היה בזה שום צורך.

תמר זנדברג: לא הייתה סיבה שתהיה תנועה מעבר לרגיל אם אכן אותו מספר אנשים יחדש.

תמר זנדברג: זה אחד.

תמר זנדברג: שתיים, זה באמת ההערכות שם, בלשכות עצמן, למעבר הזה, שכמו שאתם יודעים אנחנו אחרי כמה שנים של דיונים עם חששות מאוד גדולים ועם סכנות שדרך אגב גם תומכי המאגר עשו את זה לשיטתם, למרות הסכנות, כולל חברי הכנסת שהצביעו בעד ועם חשש גדול ועם צורך שברגע שעושים את המאגר הזה הציבור יקבל את מלוא המידע לרבות, למשל, האפשרות שבסוף זה הגיע לזה, האפשרות שלו שלא לתת את טביעת האצבע.

תמר זנדברג: אז אנחנו רוצים לדעת האם נוכח העומס והבלאגן שנוצר האם ההסבר לציבור נעשה כמו שצריך והאם הציבור קיבל את כל המידע וקיבל את הזכות שלו, למעשה, שלא לתת את טביעת האצבע על ההשלכות.

תמר זנדברג: האם אנשים הבינו מה זה אומר נותנים או לא נותנים.

תמר זנדברג: זה שתיים.

תמר זנדברג: הדבר השלישי זה לא בלשכות עצמן אבל זה יענו פה, אני לא יודעת מי נמצא, אולי רשות שדות התעופה, אנחנו גם קיבלנו דיווחים על כך שבעצם בשדה התעופה העמדות שנותרו לדרכון הרגיל, דרכון הנייר הישן שעדיין בתוקף צומצמו מאוד ונשאר שם תור ארוך בניגוד לעמדות הביומטריות וזה עוד סוג של עידוד, דחיפה, איך שלא נקרא לזה, להגיד לאנשים שהדרכון הרגיל בתוקף שעוד נותר לו ואני אומרת, יש על זה עדיין מאבק ציבורי ומאבק פוליטי, הוא לא שווה וצריך למהר ולהזדרז וללכת ולהוציא את הדרכון החדש מה שבמעגל חוזר ישוב, גם ילבה את הסכנות, אבל גם את העומס על הלשכות.

תמר זנדברג: אז אלה שלושת הנקודות.

תמר זנדברג: תודה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: אורי.

אורי מקלב: תודה רבה אדוני היושב ראש.

אורי מקלב: קודם כל אני מברך אותך על עצם קיום הדיון והסיור המשולב.

אורי מקלב: לא הנחת הרבה זמן ללשכות למרשם רשות האוכלוסין להטמיע או להתחיל ליישם את ההנחיות אתה כבר יוצא לשטח כדי ללמוד ולראות ולהתרשם.

אורי מקלב: אני לא יודע בדיוק למה בחרו בסניף הזה אבל מבחינתי זה בסדר - - -

תמר זנדברג: קרוב לך לבית.

אורי מקלב: כן.

אורי מקלב: לא ראיתי שהם - - - בסך הכל להגיע היה קשה אמרתי למה צריך- - - ראשון לציון, רחובות - - - אני מכיר את הדרך אבל כשנכנסתי בכניסה ועדיין לא לקחתם לשכה פשוטה, לקחתם לשכה פעילה ותוססת להתרשם באופן אמיתי וטוב שנעבוד בשיתוף פעולה ולא לטאטא את הדברים מתחת לשולחן.

אורי מקלב: כשליווינו את כל הנושא של הביומטרי שני דברים או שתי הנחות עבודה גילו את פנינו.

אורי מקלב: הראשונה רצינו שתהיה תעודה מזהה שתהיה אמינה - - - מסמכים, רצינו שלא תנתן לזיוף.

אורי מקלב: בזה בעצם שכנעתם אותנו שכדי שיהיה מסמך אמין אנחנו צריכים לעשות את הפעולות האלה, אחת, שתיים, שלוש.

אורי מקלב: מהדברים האלה חששנו משני דברים שעמדו לנגד עינינו: הדבר הראשון היה באמת מה המשמעות.

אורי מקלב: מה עם שמירה על המאגרים וכו' וכו'.

אורי מקלב: דבר שני, רצינו שאנשים יידעו, יהיה ברור מאוד, שיידעו את הזכויות שלהם, שלא יתעלו אותם לכיוון אחד.

אורי מקלב: שזכות הבחירה תנתן באופן אמיתי לאנשים.

אורי מקלב: אז אמרנו שאנחנו צריכים את המידע הנכון שיהיה שילוט ושיידעו ושיסבירו להם ושלא ימנעו מהם את המידע ואת הזכויות שלהם.

אורי מקלב: אבל אני ככה בתוך הדיונים - - - אני ככה אמרתי שאני מקווה שלא תעשו פעולות כאלה שיהיו תורים ארוכים מאוד ושאדם יחליט - - - מה כדאי יותר, חמש שנים בלי טביעת אצבע או עשר שנים בלי טביעת אצבע אז הוא יהיה מותש והוא יהיה כל כך מפוחד מהתורים.

אורי מקלב: אז הוא אומר, אני צריך לעבור את הסיוט הזה עוד פעם אני אעשה מייד עשר שנים.

אורי מקלב: לא ידעתי שהתחכום, אני אומר את זה במרכאות, לא רק שיהיה כאן תורים אלא בכלל ההתשה תהיה הרבה יותר שלא יהיה לו את הכוח סבל כדי להסכים בכלל לחשוב שהוא ילך לעבור את זה בעוד חמש שנים.

אורי מקלב: אנחנו בסך הכל נמצאים לא הרבה זמן, לא הרבה ימים מאז הנפקת של חיוב תעודת זהות ביומטרית וכבר הכנסת דנה בשאילתה דחופה, אני הגשתי אותה, בכנסת כבר הייתה ועדת הפנים שדנה בשמונה בבוקר שבוע שעבר.

אורי מקלב: הנה אנחנו נמצאים פה, אמנם פגישת עבודה אבל שבוע שעבר שזה לא סתם גם הדחיפות בעניין הייתה גם לאור הפניות.

אורי מקלב: ואנחנו מקבלים מאנשים פניות שהתורים מאוד מאוד ארוכים.

אורי מקלב: אנשים - - - הדלתות נסגרות עוד לפני סיום זמן קבלת הקהל ב-11:00 וגם ב-10:30.

אורי מקלב: - - - חבר כנסת שבא עם הבן שלו ללשכה בנתניה ואמרו לו כן, זה בערך יהיה ב-15:00 אחר הצהריים אבל אל תצא מהבניין מכוון שאנחנו לא ניתן לחזור.

אורי מקלב: אתה לא יכול לחזור עד 12:00 מכוון שיכול להיות שנסגור קודם.

אורי מקלב: אתה צריך להשאר פה בבניין את כל השעות האלה.

ניסן סלומינסקי: כמו בבחירות.

ניסן סלומינסקי: מי שנמצא בפנים - - -

אורי מקלב: כן.

אורי מקלב: אבל בחירות עוד יש לך את האפשרות לבוא יותר מוקדם, מקבלים אותך עם רצון.

אורי מקלב: וכאן אנחנו מקווים שהשירות יהיה יותר טוב מיום אחד מהבחירות.

אורי מקלב: אני גם בהזדמנות הזאת רוצה לברך את מנהל רשות האוכלוסין החדש, שיהיה לך בהצלחה.

אורי מקלב: אנחנו גם בסך הכל, אנשים ביקרו אותנו וביקרו אותנו על - - - אנחנו הגנו על מה שאנחנו החלטנו בסופו של דבר, הגנו על הדבר הזה.

אורי מקלב: אנחנו מקווים גם שהצד השני יישם את כל מה שאנחנו אמרנו שהבטיח לאנשים ואנחנו, אני חושב שבסופו של דבר, שהיום באים ולא מקבלים את השירות אני חושב שזאת פגיעה אמיתית.

אורי מקלב: זה נפל לתקופה אמנם סוערת של הקיץ, הרבה אנשים זקוקים לשירותים האלה, אבל גם בלי זה, אני לא חושב שהיינו צריכים.

אורי מקלב: אני מאוכזב.

אורי מקלב: אני חייב להגיד לכם שאני מאוכזב מאוד מהקבלת פנים הזו בחוק החדש.

אורי מקלב: לא היה צריך להיות ככה.

אורי מקלב: זה מקום מסודר.

אורי מקלב: יש תקנים, היו צריכים להיות תקנים.

אורי מקלב: לא חשבנו שניפול על הטכני או על השירות, על הדברים הבסיסיים.

אורי מקלב: הבנו שאנחנו יכולים שאנשים כן יקבלו את ההסבר, לא יקבלו את ההסבר, אנשים יהיו להם תהיות.

אורי מקלב: אנחנו מאוד מקווים שלא תהיה הכוונה לכיוון הזה מחוסר מודעות אבל שאנשים יעמדו היום במצב שמזכיר תקופות של פעם לא בעידן שלנו היום וכל ההזמנות האלה, כן הזמנות ולא הזמנות דרך - - - אפשר ואי אפשר.

אורי מקלב: אני ברשותך, אדוני היושב ראש, אקריא לך מכתב שקיבלתי ביום רביעי האחרון קצר מבחורה בת 17 והיא כותבת לי: "שלום, קוראים לי מרים", כותבת גם את המשפחה, "ואני בת 17.

אורי מקלב: אני אמורה לטוב ב-16 ביולי לניו יורק", כשהיא כתבה לי את זה זה היה בערך 20 בקודם, "ועכשיו כדי לחדש דרכון יש מתכונת חדשה כלומר דרכון ביומטרי וניסיתי לפני שבועיים לקבוע תור דרך האתר של משרד הפנים ולא עובד.

אורי מקלב: התקשרתי לנציגת שירות והיא אמרה לי לא לדאוג, נצליח לחדש לך את הדרכון לפני מועד הטיסה ושיחזרו אליי תוך 48 שעות והכל יהיה בסדר", מרגיעים והכל בסדר, "אבל לא חזרו", אמרו לה תוך 48, "וניסיתי שוב ושוב לשלוח מיילים ואף אחד לא חזר אליי.

אורי מקלב: לפני יומיים התקשרתי שוב והנציג אמר לי שאין לו איך לעזור לי ושנשלח מייל שוב.

אורי מקלב: וגם הוא אמר שזה סיכון והגיוני מאוד שאני לא אקבל את הדרכון עד מועד הטיסה.

אורי מקלב: אתמול פנינו טלפונית", תראה מה שבחורה בת 17 צריכה לעשות, "אתמול פנינו טלפונית למנכ"לית של משרד הפנים והיא אמרה לנו לנסות להגיע היום ולהכנס בין התורים.

אורי מקלב: אך כשהגענו לא נתנו לנו להכנס ואמרו לנו שחייבים תור והם קבעו לי תור ב-9 ביולי", אנחנו מדברים על ה-28 ביוני, "אך לוקח לדרכון מינימום 10 ימי עבודה להגיע והתאריך שקבעו לי זה שבוע אחד קודם.

אורי מקלב: כלומר שעד אחרי מועד הטיסה לא יהיה לי דרכון.

אורי מקלב: לכן בלשכה ראינו שלחלק מהאנשים האחראית כן נתנה אישור לעשות באותו יום אבל לחלק סירבה.

אורי מקלב: אז הנה בבקשה יש בבקשתך לעזור לי או לייעץ לי מה לעשות בנידון, אני אשמח מאוד.

אורי מקלב: תודה רבה ויום טוב".

אורי מקלב: זה מכתב אחד שמשקף מכתבים רבים ופניות רבות.

אורי מקלב: ואני שואל, למה, מדוע.

אורי מקלב: אני חושב שנעזוב עכשיו ביומטרי, נעזוב הכל, אנחנו צריכים דבר ראשון את השירות.

אורי מקלב: אנחנו לא יכולים ככה לפגוע בשירות הזה, בשירות לאנשים.

אורי מקלב: חברת הכנסת מלינובסקי גם נכנסה, בדרך היא דיברה איתי שהיא מבקשת שנעשה דיון מהיר, היא הגישה דיון מהיר בעניין - -

יוליה מלינובסקי: כן.

יוליה מלינובסקי: יש כבר חמשה חברי כנסת - - -

אורי מקלב: - - התחלתם להעסיק אותנו בביומטרי, בהשמה, בהטמעה של הדברים, בשילוט או שהחלטתם להעסיק אותנו עכשיו במתן השירות הבסיסי.

אורי מקלב: אני באמת מבין על מה אנחנו מדברים.

אורי מקלב: דבר כזה שאנחנו צריכים להחזיר אותנו 20 שנים אחורנית במתן השירות.

אורי מקלב: על זה אני תוהה.

אורי מקלב: אנחנו היינו בוועדת הפנים ב- - - לשנות את התוצאות.

אורי מקלב: אני לא חושב שהתקדמנו מאז.

אורי מקלב: אדוני היושב הראש, אני חושב, ביומטרי לא ביומטרי, שירות זה דבר ראשון ולהחזיר את האמון לאנשים ואחרי זה להתחיל לדבר על ביומטרי.

ניסן סלומינסקי: תודה.

יוליה מלינובסקי: אני מצטערת נתקענו בפקקים כמו רבים פה.

יוליה מלינובסקי: ככה, כל מילה שחבר הכנסת מקלב אמר למקום אני גם מקבלת כאלה פניות וזה מטורף.

יוליה מלינובסקי: אנשים לא צריכים לסבול מחוסר הזכות שלנו במדינה.

יוליה מלינובסקי: אנשים לא צריכים לסבול מזה.

יוליה מלינובסקי: הבעיות של הפקידות, של המנהל ושל המשרד הן לא הבעיות של האזרחים.

יוליה מלינובסקי: צריך למצוא עכשיו פתרונות במיידית.

יוליה מלינובסקי: אחד מהם זה לפתוח לשכות בשעות נוספות.

יוליה מלינובסקי: אתם צריכים להסתדר עם ועד העובדים על זה בתקופת הקיץ.

יוליה מלינובסקי: זה לדעתי.

יוליה מלינובסקי: הכל דעתי כמובן.

יוליה מלינובסקי: לנסות לחשוב איך לתת כמה שיותר פתרונות.

יוליה מלינובסקי: לנסות לפתוח שעות, להוסיף עוד ימים, לחשוב על התקופה עכשיו.

יוליה מלינובסקי: צריך לחפש על זה חוקים.

יוליה מלינובסקי: האם יש איזשהו מצב לתת כרגע תעודות מעבר זמניות כדי - - - כי מה הבעיה עם הדרכון הביומטרי שאתה בא לפקיד, קודם כל לוקח הרבה יותר זמן כל ההליך.

יוליה מלינובסקי: חמש שאלות, אם משהו לא בסדר את האימות, אחר כך זה הולך להנפקה, אחר כך זה הולך לדואר, בקיצור שבועיים.

יוליה מלינובסקי: זה לא משהו שאנחנו - - - פעם זה היה תוך יומיים אתה מקבל דרכון.

יוליה מלינובסקי: דבר נוסף, ותחשבו על זה, זה פותח פתח לשחיתות.

יוליה מלינובסקי: כי מה קורה?

יוליה מלינובסקי: היום אני אזרח מן השורה, אני צריכה דרכון, אני מתחילה לחפש מכרים או מאכרים שיכולים לנסות ולעזור ולקדם לי תור.

יוליה מלינובסקי: אנחנו לא רוצים להיות שם.

יוליה מלינובסקי: תבינו, אני באתי ממדינה שאנחנו יודעים מה זה מצוקה.

יוליה מלינובסקי: כל פעם שהמדינה יוצרת מצוקה במשהו, תמיד אבל תמיד נכנס לשם גורם כלשהו או על ידי פקיד או על ידי מאכר שפותר את המצוקות.

יוליה מלינובסקי: שיהיה ברור.

יוליה מלינובסקי: טבע בני האדם הוא אותו טבע.

יוליה מלינובסקי: מה שהיה פעם זה נשאר אותו דבר.

יוליה מלינובסקי: הכל עובד כאשר אין מצוקות.

יוליה מלינובסקי: כשיש מצוקות זה תמיד מתפוצץ.

יוליה מלינובסקי: אז זה המצב.

יוליה מלינובסקי: אני הגשתי דיון מהיר לוועדה הביומטרית.

יוליה מלינובסקי: חמשה חברי כנסת חתמו.

יוליה מלינובסקי: אני מקווה מאוד שמחר נשיאות הכנסת תאשר את זה ושם זה כבר יהיה דיון- - - פה אנחנו לדעתי אנחנו שואלים שאלות ואז נקבל גם תשובות.

ניסן סלומינסקי: לא, לא, גם פה יכול להיות דיון.

ניסן סלומינסקי: הישיבה היא ישיבה לכל דבר.

יוליה מלינובסקי: ישיבה לכל דבר אבל גם יהיה המשך.

יוליה מלינובסקי: אני לא רוצה לשמוע שוועד העובדים לא מוכן.

יוליה מלינובסקי: אם יש צורך - - - גם את יושב ראש ההסתדרות.

יוליה מלינובסקי: יכול להיות שצריך עכשיו לעשות הקפאה.

יוליה מלינובסקי: אתה יודע, שעשינו את ה- - - אתם במשרד הפנים דרשתם מהר, מהר, מהר ודרשתם שזה יהיה עכשיו נכון?

יוליה מלינובסקי: היינו יכולים לעשות את זה לחודשי החורף אז לא היינו היום עדים לכל המצוקה הזאת.

יוליה מלינובסקי: אבל דרשתם, קיבלתם, עכשיו האחריות היא שלכם, של הפקידות ושל המשרד, לדעתי, לא רק לדעתי, של כולם.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: אז שמעתם את ההתחלה.

ניסן סלומינסקי: אני מניח שבמשך הזמן יהיו יותר אבל - - -

<נירה למאל רנלבסקי: נירה למאל, היועצת המשפטית של הוועדה.

<נירה למאל רנלבסקי: למיטב הבנתי יש אפשרות להנפיק משהו זמני הבעיה שזה אז מחייב אחרי פרק זמן קצר מאוד לשלם שוב ול- - -

ניסן סלומינסקי: ניתן להם לענות - - -

יוליה מלינובסקי: ועוד דבר אחרון.

יוליה מלינובסקי: אתם מבקשים עכשיו מיילים.

יוליה מלינובסקי: סליחה, לא כל אחד מסוגל לשלוח מייל הזה ויתרה מזאת אתם לא עונים.

יוליה מלינובסקי: גם יש לי פנייה ששלחו מייל תוך שבועיים כל יום, אין תשובות.

יוליה מלינובסקי: אז אני לא רואה שכל אחד בגיל מסויים יכול לעשות את הסיפור הזה עם המיילים.

<אמנון שמואלי: אמנון שמואלי, בחצי שנה האחרונה ממלא מקום המנכ"ל.

ניסן סלומינסקי: רק שוב מזכיר לכל הדוברים שאנחנו בישיבת ועדה זה לא פגישה.

ניסן סלומינסקי: ישיבת ועדה המשמעות היא שבאמת חובה על כל אחד שמופיע לומר את האמת, את כל האמת ורק את האמת גם אם האמת לא נעימה.

ניסן סלומינסקי: א' - זו אחריות וזו החובה להגיד בוועדה וב' המטרה שלנו זה כרגע למצוא, אנחנו שומעים מהקהל, להבין את הבעיות, לנסות לפתור אותן ואם יש צורך אנחנו גם יודעים ללחוץ כדי לקדם.

ניסן סלומינסקי: לכן, תהיו פתוחים, גלויים.

<אמנון שמואלי: אני מגיע לפה אחרי ארבע הערכות מצב אצל השר לגבי איך אנחנו מתרגלים את שיפור השירות.

<אמנון שמואלי: אנחנו נותנים דיווח שוטף- - - כבר בפתיח אני רוצה לומר שכל מי שמגיע לפי זימון התורים תוך רבע שעה הוא מקבל שירות.

<אמנון שמואלי: אז בוא נגיד שהאסטרטגיה חייבת להיות זימון תורים.

<אמנון שמואלי: זה ברור לכולנו.

<אמנון שמואלי: מה שקורה אצלנו כרגע, הזמן טיפול בתיעוד ביומטרי הוא רבע שעה.

<אמנון שמואלי: זה בערך פי שלוש או פי ארבע ממה שהיה בעבר.

<אמנון שמואלי: יתירה מכך, אם פעם יכולת לחדש את זה בדואר או באמצעות תחנות שירות שהיה לנו 108 תחנות שירות, כיום אי אפשר.

<אמנון שמואלי: כיום זה מחייב אותנו להגיע ללשכה.

<אמנון שמואלי: מתחילת החודש הנפקנו 107 אלף דרכונים ו-65 אלף תעודות זהות.

<אמנון שמואלי: כלומר, אם אנחנו מסתכלים מבחינת התוצרים - - -

תמר זנדברג: 107 אלף דרכונים מתחילת החודש?

תמר זנדברג: איך זה ביחס לקודמות?

<אמנון שמואלי: ביחס לשנים קודמות זה פחות אבל ביחס, מכוון שעשינו הערכות מקדימה, אנחנו בערך ב-8% יותר משנים קודמות מתחילת השנה עד היום.

<אמנון שמואלי: היה לנו פרסומי חורף וביקשנו לאנשים להגיע ואנשים נשמעו והגיעו וכל אלה שלא הגיעו בדקה ה-90 נוצר מצב טוב.

<אמנון שמואלי: לגבי המיילים - - -

ניסן סלומינסקי: דרך אגב אתה יודע לחלק כמה מתוכם היו רק תמונות וכמה מתוכם היו גם טביעות אצבע.

<אמנון שמואלי: כולם טביעות אצבע.

<אמנון שמואלי: מה נשמע במאגר ומה לא נשמר זה אופרה אחרת.

<אמנון שמואלי: אבל בואו נתחיל מזה שלכולנו ברור שצריך דרכון ביומטרי עם טביעות אצבע ועם זה חייבים, זה הכל.

<אמנון שמואלי: אנחנו מדברים על המאגר, יש פה את אלוף העולם בנושא המאגר, הוא יטפל, אני לא יודע להשיב, הוא ישיב מהפן המקצועי.

<אמנון שמואלי: מרגע שעלינו לאוויר עשינו כמה חלופות.

<אמנון שמואלי: במקרה שאכן יהיה כזה עומס כבד ולצערי הימים הראשונים היו מטורפים.

<אמנון שמואלי: כולם צבאו על הלשכות שלנו.

<אמנון שמואלי: עברנו מייד לזימון תורים - - -

תמר זנדברג: הם קיבלו sms מהשר אז הם פתאום הבינו שהם צריכים לרוץ ללשכה.

<אמנון שמואלי: הרעיון הוא שאנחנו מעוניינים שאנשים יגיעו במועד, מתי שצריך, והרבה מהאנשים כמעט 17% הגיעו שלא במועד.

<אמנון שמואלי: יש להם דרכונים בתוקף, הכל בתוקף.

<אמנון שמואלי: הם באו והם יצרו עומס נוסף.

<אמנון שמואלי: לכן הפעלנו את החלופה של הזימון תורים ונכנסנו מה-8 בחודש נכנסנו לזימון תורים.

<אמנון שמואלי: אבל מה, עם ישראל כמו עם ישראל הוא זימן תורים בכל הארץ.

<אמנון שמואלי: מי שיענה לי ראשון הוא יזכה - - -

יוליה מלינובסקי: הבעיה שלא עונים בכלל.

ניסן סלומינסקי: לא, רבותיי, כרגע הוא מדבר אז נשמע אותו אם יהיו שאלות נרשום ואחר כך נעשה את זה.

<אמנון שמואלי: היינו אמורים ב-20.3 לעלות עם תוכנת זימון תורים עצמאית, מה שנקרא My Visit, רצינו לעלות, בגלל בעיות של אבטחת מידע לקחת זמן.

<אמנון שמואלי: הצלחנו לעלות רק בתחילת החודש.

<אמנון שמואלי: היום כבר שלוש לשכות עובדות, וכנראה מחר הלשכה הרביעית.

<אמנון שמואלי: וככה תוך שבועיים שלושה כל הארץ תהיה עם זימון תורים אוטומטי למעט מי שלא יכול.

<אמנון שמואלי: מוגבלים, אלה עם הטלפונים האלה שלא יכולים להכנס לאפליקציות, לאלה נפתח מרכז מידע לזימון תורים שאני מקווה שעד סוף השבוע הוא יעבוד ואז יהיה מוקד לזימון תורים בלבד ויהיה מוקד - - -

יוליה מלינובסקי: הוא יהיה - - - בשפות?

<אמנון שמואלי: הוא יהיה בכל השפות, כן.

<אמנון שמואלי: לכן, מבחינת הערכות אנחנו נתקלים בבעיה.

<אמנון שמואלי: המצב נרגע רבותיי.

<אמנון שמואלי: המצב נרגע.

<אמנון שמואלי: הפאניקה שהייתה כבר חלפה לה.

<אמנון שמואלי: מרבית הלשכות מקבלים ואמרתי עוד פעם, מי שמגיע בזימון תורים, רבע שעה עד שעה הוא גמר, הוא סיים.

<אמנון שמואלי: אלה שמגיעים ללא זימון תורים אותם אנחנו מקבלים עד קצה גבול היכולת.

<אמנון שמואלי: תזכרו שזה דורש הסברים, זה דורש ריכוז של הבנאדם.

<אמנון שמואלי: להגיד להרחיב את שעות הפעילות, מה אתם רוצים, לחזור לימי העבדות?

<אמנון שמואלי: אנחנו לא - - -

אורי מקלב: כשאתה אומר זימון תורים אנחנו צריכים להבין, אוטומטי או לא אוטומטי, השאלה אם המערכת תקבל הודעה שאחרי כך וכך תורים היא תזרוק את האנשים, לא תענה לאנשים, הרי זה כבר יכול להיות אוטומטי בתוך הגדרות.

אורי מקלב: מאשר אם אנשים יקבלו את המענה - - - אתה אומר, מי שזימן תורים קיבל תוך רבע שעה, נכון, את הסלקציה עשיתם כבר הרבה קודם.

אורי מקלב: אנשים פשוט לא הצליחו להזמין תורים דרך מערכת זימון תורים.

אורי מקלב: אז מה זה משנה אם פה זרקתם אותם או שדרך המערכת.

אורי מקלב: השאלה היא אנשים מקבלים - - - הנושא המרכזי הוא לקבל את האמון חזרה של אנשים.

אורי מקלב: כי עבדתם הרבה שנים על שיפור השירות.

אורי מקלב: איבדתם בחזרה, הלכתם רוורס.

אורי מקלב: אנשים היום, משרד הפנים שוב לשכות הפכו לסיוט.

אורי מקלב: כל כך הרבה השקעתם, כל כך הרבה אנחנו השקענו, כל כך הרבה סידרתם.

אורי מקלב: למה זה היה צריך להיות?

אורי מקלב: וזה שאתה אומר לי היום מערכות לזימון תורים זה לא אומר לנו שום דבר.

אורי מקלב: בגלל שאם המערכות יהיו סתומות, יהיו זרוקות ויהיו סגורות אז מה הועילו בעניין הזה?

אורי מקלב: זה הכל - - -

יוליה מלינובסקי: בנאדם צריך לקבל תשובות, לבוא וצריכים לקבל אותו.

יוליה מלינובסקי: זימון תורים - - -

ניסן סלומינסקי: השאלה גם אם אתם עובדים עד 12 באמת או שעובדים הרבה יותר.

ניסן סלומינסקי: כלומר, אם אתם מקציבים עד 12 אז בטוח שלא תספיקו.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, אני אתן לך לענות אחר כך אנחנו נשאל.

<אמנון שמואלי: אני אענה על הכל.

<אמנון שמואלי: ראשית, ב-12 סוגרים את הדלתות אבל הלשכות מלאות עד אפס מקום בשעה הזאת, צריך לסיים אותם, צריך לסיים אותם בקו הראשון, צריך לסיים אותם בקו השני כדי שזה יעבור למאגר לבדיקה.

<אמנון שמואלי: אז לא שב-12 אנחנו הפסקנו לתת את השירות.

<אמנון שמואלי: ב-12 - - -

ניסן סלומינסקי: לפי איך שהסברת זה לא יכול להיות מצב שב-12 הן מפוצצות כי הרי לפי מה שאתה אומר זה מגיע בזימון תורים וכל אחד יש לו את הרבע שעה שלו - - -

<אמנון שמואלי: אבל הם לא מגיעים ככה.

ניסן סלומינסקי: אתם לא קובעים לאחרי 12 אז כלומר מבחינת

ניסן סלומינסקי: כם זה אם אתם עובדים נכון ולפי מה שאתה אומר לא יכול להיות מצב שב-12 הכל מפוצץ.

ניסן סלומינסקי: ב-12 היה צריך להיות כמעט ריק.

ניסן סלומינסקי: דבר אחד.

ניסן סלומינסקי: דבר שני, אם ב-12 אז למה לא להאריך את זה ל-13, ל-14 אני לא יודע אם מישהו כאן מכל אלה אנשים שנמצאים פה עובד עד 12 וזהו, זה נראה - - -

אורי מקלב: ב-12 הם צריכים להמשיך לקבל את ה- - -

ניסן סלומינסקי: לכן אני אומר צריך כן להמשיך לא לסגור את ה- - -

<אמנון שמואלי: בשלב הראשון מקבלים את כל אלה - - - יש שני סוגי שירות - - -

אורי מקלב: יש המון אנשים שבאו ואמרו לא, הדלת הייתה סגורה.

<אמנון שמואלי: אני מבקש רק להיות צמודים לעובדות.

<אמנון שמואלי: אנחנו לא צמודים פה לעובדות וזה הבעיה.

<אמנון שמואלי: אז אני אומר, יש שני סוגים של מקבלי שירות.

<אמנון שמואלי: המקבלי שירות של התיעוד הביומטרי ויתר מקבלי השירות.

<אמנון שמואלי: יתר מקבלי השירות בכל תנאי תמיד נכנסים גם אם אנחנו עמוסים.

<אמנון שמואלי: הם מקבלים את זה בעמדות ייעודיות אז אין בעיה.

<אמנון שמואלי: לגבי התיעוד הביומטרי אנחנו מזמנים בזימון תורים ויש לנו גם את המזדמנים.

<אמנון שמואלי: כאשר לזימון תורים מוקצות עמדות מסויימות ולמזדמנים עמדות אחרות.

<אמנון שמואלי: בשעה 12 כשהלשכה מפוצצת, אין מקומות ישיבה, סוגרים את הדלתות וכל אלה שבפנים, כולם מקבלים שירות עד לסוף - - -

תמר זנדברג: כמה זמן זה לוקח מ-12 עד שהלשכה מתרוקנת?

<אמנון שמואלי: לפעמים עד 15:00 ועד 16:00.

<אמנון שמואלי: וביום שני ורביעי זה עד שעה 19:00 בערב.

תמר זנדברג: מה, אז איך זה יכול להיות.

תמר זנדברג: בנאדם שמגיע ב-8:00 לוקח לו שלוש-ארבע שעות, רק ב-12:00 הוא התקבל וזה שהגיע ב-12:00 עד 15:00?

ניסן סלומינסקי: משהו כאן לא מסתדר לי.

<אמנון שמואלי: לא נותנים לי להסביר זה הבעיה.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, בואו ניתן להסביר.

<אמנון שמואלי: יש יום שני ורביעי שאנחנו מקבלים אחר הצהריים.

<אמנון שמואלי: בימי שני ורביעי - - -

ניסן סלומינסקי: גם אחרי צהריים או רק?

<אמנון שמואלי: גם אחרי הצהריים.

<אמנון שמואלי: ביום שני ורביעי מה שאנחנו עושים ב-12 סוגרים את הדלתות וב-14:30 פותחים אותן עוד פעם.

<אמנון שמואלי: האנשים בשעה 14:00 מסיימים את הקבלת קהל, אפילו לא נושמים, ועוד פעם נכנסת קבלת קהל ומסיימים בערך בין 18:00 ל-19:00 בערב.

תמר זנדברג: זה שני ורביעי.

<אמנון שמואלי: בימים אחרים כמו ביום ראשון, שלישי וחמישי מה שאנחנו עושים זה מכניסים עד שעה 12, צריכים לסיים עד שעה 16:00, בשעה 12:00 הלשכה כולל המזדמנים, כולל כולם, נמצאים בפנים, בתוך הלשכה נותנים להם שירות עד הסוף.

<אמנון שמואלי: אף אחד לא סוגרים בפניו את הדלת.

<אמנון שמואלי: הנקודה היא שיש לשכות שהן קטנות שאי אפשר להושיב שם אפילו אנשים אז הם הולכים ללשכות אחרות או ללשכות האם.

<אמנון שמואלי: לדוגמה, אני לוקח את הלשכה שנמצאת פה ברמת גן.

<אמנון שמואלי: הלשכה ברמת גן שאומרים שהיא סגורה.

<אמנון שמואלי: הלשכה ברמת גן מקבלת את כל המוזמנים, את כל המזדמנים עד שהיא יכולה.

<אמנון שמואלי: היא יכולה עד מקום X.

<אמנון שמואלי: כל היתר נשלחים לרמת גן או לבני ברק או לתל אביב ושם נותנים להם מענה.

<אמנון שמואלי: אז זה לא שאנחנו לא מקבלים את ה- - -, מקבלים אותם.

<אמנון שמואלי: בד בבד, אם אתם שואלים אותנו, זה לא יעזור לנו אם נרצה או לא נרצה אנחנו נהייה חייבים ללכת לנושא של זימון תורים כדי שאנשים לא ימתינו וגם אני לא רוצה בשעה 8:00 בבוקר 200 איש שנמצאים בלשכה בכפר סבא כי יש עכשיו חג עיד אל פיטר אז כולם מגיעים, אין מקום.

<אמנון שמואלי: הלשכה יכולה להכיל 30-40 איש.

<אמנון שמואלי: מעבר ל-30-40 איש אי אפשר להכניס פיזית אנשים לשם.

<אמנון שמואלי: זה אחד הפתרונות - - -

יוליה מלינובסקי: אדוני אתה לא נצמד לעובדות.

יוליה מלינובסקי: אני הייתי בלשכה בחולון, אני ראיתי מה קורה שם.

יוליה מלינובסקי: הדלת בשמונה בבוקר סגורה ולא נותנים להכנס לאף אחד.

יוליה מלינובסקי: אתה פשוט מספר דברים שהם לא נכונים.

ניסן סלומינסקי: רגע יוליה, לא כך, אני אתן לך אחר כך לדבר, תני לו בבקשה.

יוליה מלינובסקי: הוא מטעה אותנו.

ניסן סלומינסקי: לא ככה, ממש לא.

<אמנון שמואלי: אני לא יודע איך הנפקנו 107 אלף דרכונים אם לא קיבלנו אנשים.

<אמנון שמואלי: אמרנו שזה פי שלוש, אוקיי.

<אמנון שמואלי: אין ספק שאנחנו נצטרך לעשות, אנחנו עושים הפקת לקחים, עושים תהליכים, צריך יותר כוח אדם, צריך יותר לשכות, צריך יותר הנגשה, יותר שטח רצפה כדי להכיל את האנשים.

<אמנון שמואלי: לכן, השאלה היא איך עושים את זה הכי טוב מבלי לבזבז כספי ציבור.

<אמנון שמואלי: אמרתי, זימון תורים זה אחד הפתרונות שיתן.

<אמנון שמואלי: אנחנו מיד בספטמבר נצא לכולם בקריאה, לכל האזרחים בקריאה שעליהם לחדש את הדרכונים, שיבואו בתקופת השפל, שיבואו באוקטובר, בנובמבר - - -

תמר זנדברג: למה לחדש את הדרכונים?

<אמנון שמואלי: חברות התעופה דורשות חצי שנה תוקף.

<אמנון שמואלי: והבנאדם הגיע חצי שנה, הוא הגיע בדיוק לדקה ה-90 והוא אומר, אני חייב כרגע לחדש.

<אמנון שמואלי: זה נתון שהוא לא יודע אותו והוא מגיע - - -

אורי מקלב: אל תגיד שאתה קורא לכולם - - -

תמר זנדברג: - - - את הביומטרי- - - אבל אנשים הבינו או שהם צריכים לרוץ לסופר לקנות יוגורט ביו או שהם חייבים ללכת ללשכה כי יכול להיות שדרכון הנייר לא בתוקף למרות שכן בתוקף.

ניסן סלומינסקי: כלומר לוותיקים שאין תאריך אז עד 2020 - - -

תמר זנדברג: עד אז בעזרת השם נבטל את המאגר הביומטרי.

<אמנון שמואלי: עיקר הלחץ זה דרכונים ולא - -

תמר זנדברג: רק בתקווה שזה יהיה לפני שיקרה אסון ולא אחרי.

<אמנון שמואלי: - - ולכן הדרכונים אנחנו רוצים לווסת ובאמת להתחיל לתת לאנשים שלא יגיעו ליולי אוגוסט שתמיד כולם פתאום נזכרים.

<אמנון שמואלי: מה שנצליח לקחת אז ולצורך העניין גם בוועדת הכספים להוזיל את האגרות של החורף על מנת שבאמת יבואו בזמנים האלה כדי לווסת.

<אמנון שמואלי: נצטרך למצוא את הנקודה האופטימלית בין כמות לשכות שנפתח לבין כמות עובדים שנהיה כדי לעשות ניצול מירבי של הכל.

<אמנון שמואלי: אין ספק שאנחנו צריכים עוד כוח אדם, אין ספק שצריכים עוד לשכות, ולכן אנחנו הולכים בשני מישורים בנושא הזה.

<אמנון שמואלי: אחד זה פתיחת לשכות שלנו שאנחנו על חשבון התקציב שלנו ופתיחת לשכות משנה באמצעות המועצות האזוריות והעיריות.

<אמנון שמואלי: אנחנו כבר במשא ומתן עם 15 כאלה כאשר האוריינטציה היא ללכת לכיוון הפריפריה ששם המצב קצת יותר קשה.

ניסן סלומינסקי: אתה אומר אנחנו צריכים וצריכים, אבל בגלל זה אנחנו בוועדה הזדרזנו כל כך, אני אומר שוב, לא על חשבון דיונים לעומק אבל הזדרזנו מאוד כי כל הזמן, ובצדק, משרד הפנים וכל - - - אמרו, חבר'ה הקיץ מתקרב, תמרור אדום עצום.

ניסן סלומינסקי: אז כל מה שאתה אומר עכשיו, צריכים וצריכים וצריכים, הרי היה צריך לעשות קודם כדי שכשנגיע למקום - - - אנחנו את שלנו עשינו.

ניסן סלומינסקי: אתם הייתם צריכים לעשות את כל זה לפני כן כדי שהיום שנשב פה תגיד לנו לא היינו צריכים אלא עשינו את זה, עשינו את זה עשינו, עשינו ועשינו.

ניסן סלומינסקי: עכשיו אני שומע ממך שאתם עכשיו מודעים אולי ואתם מתכוונים לעשות ולעשות.

<אמנון שמואלי: לא, גם עושים.

<אמנון שמואלי: לא רק מתכוונים לעשות, גם עשינו.

<אמנון שמואלי: הרחבנו - - -

אורי מקלב: - - - מתי זה, לוח הזמנים - - -

<אמנון שמואלי: לוח הזמנים היא כבר עובדת.

אורי מקלב: מהיום כבר?

<אמנון שמואלי: עובדת כבר מתחילת - - -

אורי מקלב: היית אומר שמערכת הזימון עובדת בצורה כזאת שכולם מבינים מה זה.

<אמנון שמואלי: אז אני אומר עוד פעם, אנחנו עולים ואנחנו מאוד זהירים, אנחנו עולים עקב בצד אגודל ולא יצאנו לא בפרסום ולא כלום.

<אמנון שמואלי: עכשיו כל מי שנכנס למערכות שלנו מגיע אוטומטית לזימון תורים.

אורי מקלב: אנחנו לא אמורים לקבל את זה עוד פעם עכשיו.

אורי מקלב: אנחנו לא אמורים לקבל היום כנבחרי ציבור - - -

<אמנון שמואלי: אז אני אומר אנחנו לא גמרנו את הפריסה שלנו - - -

אורי מקלב: תגיד, היום אנחנו נקבל תלונות על ה- - - או שתגיד לי עוד שבוע, עוד עשרה ימים - - -

<אמנון שמואלי: אמרתי, עוד שבוע וחצי נעלה את מרבית הארץ תהיה למעלה.

<אמנון שמואלי: זה אנחנו הולכים עקב בצד אגודל שלא יהיה מצב - - -

אורי מקלב: כשאתה אומר מרבית הארץ תמיד אתה משאיר לך - - - אנחנו לא נוכל - - -

<אמנון שמואלי: אתה רוצה שאני אגיד לך את כל ה- - -

אורי מקלב: כן, אז תגיד לי, מתי יהיה זמן שאתה חושב ששם - - -

<אמנון שמואלי: עד סוף יולי הכל יהיה למעלה.

<אמנון שמואלי: זה בטוח.

<אמנון שמואלי: אני רוצה להתמקד במקסימום - - -

ניסן סלומינסקי: אבל כשהתוכנה תעבוד של הזימון תורים, זה דבר חשוב ומסודר אבל אז יכול להיות שיתברר לכם שאתם מסוגלים, בכוח אדם שיש לכם, רק לענות על חצי ואתם תקבעו לחצי מהמבקשים תורים והחצי האחר יתגלגל ויתגלגל ויתגלגל.

ניסן סלומינסקי: אז השאלה, זה שתהיה תוכנה, מצד אחד זה מכובד ומצד שני זה מייעל ועכשיו אתם תצטרכו לתת פתרון בצד השני.

ניסן סלומינסקי: תקבעו להם תורים אבל שלא יהיה מצב שחצי מהמבקשים לא תקבעו להם תורים.

ניסן סלומינסקי: ואז עוד פעם מגיעים לאותה סיטואציה שרק התור לא יהיה פה התור יהיה בזה שחצי מהאנשים פה מקבלים מענה.

<אמנון שמואלי: אנחנו מעריכים שאנחנו ניתן מענה ללמעלה מ-95% מהאנשים.

<אמנון שמואלי: זה הערכה שלנו וה-5% נמצא להם פתרונות אחרים.

<אמנון שמואלי: אנחנו ניתן בסוף לכולם מענה בדרך כזו או אחרת.

ניסן סלומינסקי: הלשכות שלכם, אני לא מכיר אותן, כאן אני רואה לשכה מכובדת, גדולה, רחבה.

ניסן סלומינסקי: בשאר המקומות הן גם כאלה או שיש לכם חדרים פצפונים ששני אנשים עובדים שם - - -

<אמנון שמואלי: עשינו חלוקת עומסים על לשכות.

<אמנון שמואלי: הלשכה בתל אביב היא לשכה גדולה מאוד, ולכן הרחבנו אותה ב- - - שלצערנו בגלל אישורים כאלה ואחרים עלינו ממש בתחילת יוני.

<אמנון שמואלי: הצלחנו לעלות בתחילת יוני אבל מרגע שפתחנו את העמדות הנוספות בלשכה בתל אביב יש כוח אדם לתת מענה לאזור תל אביב, מענה מצויין, הוא גם סופח אליו את גבעתיים - - -

ניסן סלומינסקי: איפה הלשכה נמצאת, באיזה מקום?

<אמנון שמואלי: היא נמצאת מול עזריאלי, קריית הממשלה.

<אמנון שמואלי: היא לשכה גדולה עם יכולות גדולות.

<אמנון שמואלי: בהתחלה בגלל שהיינו רק עם 13 עמדות נוצר לחץ, לא הצלחנו, אנחנו לא עבריינים, לא ניכנס אם אין אישור מכיבוי אש או אישור כזה או אחר, אנחנו ניכנס רק אחרי שעמדנו בכל דרישות החוק.

<אמנון שמואלי: אז זה התעכב קצת ונכנסנו.

<אמנון שמואלי: פתחנו, עובד, מאז אתם לא שומעים בעיות על תל אביב.

<אמנון שמואלי: גם לא מחזירים אף אחד.

ניסן סלומינסקי: במקומות אחרים איפה - - -

<אמנון שמואלי: במקומות אחרים, בלשכת פתח תקווה עשינו שיפוצים.

<אמנון שמואלי: עשינו ב-10-15 לשכות שיפוצים.

<אמנון שמואלי: אנחנו מזהים באזור הצפון, באזור טבריה, באזור קריית שמונה, ששם אנחנו כבר במשא ומתן, אתם יודעים איך לוקחים דיור, לוקח זמן והכיוון שם שזה יתן את המענה לאזור הצפון.

<אמנון שמואלי: באזור הדרום אנחנו למעשה היינו צריכים לפתוח בקריית גת שזה היה נותן לנו מענה לאזור באר שבע.

<אמנון שמואלי: ברהט שכנענו את ראש העיר להרחיב לנו את העמדות כדי לתת לפזורה שם מענה.

<אמנון שמואלי: ואנחנו - - -

ניסן סלומינסקי: באר שבע אין לכם?

<אמנון שמואלי: בבאר שבע יש לנו לשכה גדולה מאוד שנותנת שירותים טובים מאוד אבל זה לא מספיק.

ניסן סלומינסקי: מישהו אחר רוצה עוד לומר משהו בהקשר של השירות.

ניסן סלומינסקי: את המצוקה אתם מרגישים מאתנו.

ניסן סלומינסקי: אתם מרגישים מה אנחנו שומעים ואנחנו הרי מצד אחד אנחנו שומעים את הציבור, מצד שני אנחנו גם רוצים שהממלכה תצליח כי הרי אנחנו גם אנשי ממלכה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נמצאים בתווך, ששומעים מצד אחד, מצד שני שומעים אתכם ורוצים לעזור.

ניסן סלומינסקי: אז אם יש מישהו מכם שרוצה להוסיף משהו לנושא של השירות - - -

<בנו נאייף: אני רוצה להוסיף, שמי בנו נאייף, אני סמנכ"ל למנהל ומשאבי אנוש.

<בנו נאייף: אני רוצה להגיד שרשות האוכלוסין וההגירה חתומה על הסכם תקציבי כמו כל משרד ממשלתי אחר.

<בנו נאייף: אנחנו ביצענו 100% ניצול תקציבי.

<בנו נאייף: היו לנו 100 תקנים, ניצלנו אותם עד ה-1.6.

<בנו נאייף: קיבלנו כרגע עוד 60 תקנים נוספים מהאוצר לגיוס מיידי.

<בנו נאייף: אנחנו אמורים לקבל בתחילת 2018 עוד 31 תקנים אחרי מדידה.

<בנו נאייף: בנוסף אנחנו גם בהסכם - - -

ניסן סלומינסקי: רגע, 60 שקיבלתי - - - אם הם לא יהיו כרגע יעילים - - - יהיה מחסור ועד שזה, הקיץ הזה כבר עבר - - -

<אמנון שמואלי: אבל לא חיכינו, אנחנו פרסמנו.

<בנו נאייף: יצאנו ועשינו מכרזים, בלי שום קשר שיהיה לנו בסיכום התקציבי אנחנו קיבלנו אותם כרגע מהאוצר.

<בנו נאייף: אני רוצה גם להוסיף שכבר פתחנו עוד יום נוסף לחלק מהלשכות.

<בנו נאייף: בימי שלישי גם בזימון תורים.

<בנו נאייף: ההסכם מאפשר לנו לפתוח במקום יומיים אחר הצהריים, ארבעה ימים אחר הצהריים, בהסכם החדש שנוצר.

<בנו נאייף: הרי גם צריך להבין שרשות האוכלוסין לא אחראית על ההסכם.

<בנו נאייף: ההסכם הזה מנוהל על ידי אוצר המדינה ועל ידי הסתדרות עובדי המדינה.

<בנו נאייף: כרגע הוא נמצא בניסוחים אחרונים.

<בנו נאייף: יש הסכם, עובדתית אנחנו מבצעים את ההסכם.

<בנו נאייף: מה שיש בהסכם מבוצע הלכה למעשה, גם העובדים קיבלו מקדמות.

<בנו נאייף: ואנחנו כבר פתחנו ביום שלישי שעבר, ארבע לשכות פתחו אחר הצהריים אנחנו עתידים לפתוח עוד יותר לשכות ולהוסיף את זה במקום יומיים אחר הצהריים לשלושה או ארבעה ימים אחר הצהריים.

<בנו נאייף: ההסכם הזה מאפשר כך שנרחיב את השירות ניתן עוד שירות לעוד אוכלוסיות.

ניסן סלומינסקי: גם את יום א' תכניסו אחר הצהריים?

<בנו נאייף: ההסכם מדבר על ארבעה ימים: ראשון, שני, שלישי ורביעי אחר הצהריים.

<ארז מלמד: ארז מלמד, מנהל הלשכה פה בבני ברק.

<ארז מלמד: אני רוצה לגעת רגע בנושא של השירות.

<ארז מלמד: קודם כל בנושא של הזימון תורים נגעתם וחשוב להדגיש, אנחנו לא מוציאים אף אזרח מהלשכה.

<ארז מלמד: כולם כולל כולם מתקבלים.

<ארז מלמד: אנחנו עובדים בכמה ערוצים.

<ארז מלמד: מי שהזמין תורים הוא בסדר עדיפות ראשונית, מקבל את השירות מזמן ההגעה שלו סדר גודל של בממוצע רבע שעה-עשרים דקות הוא לא בלשכה עם שביעות רצון מעל ומעבר, הוא הזמין תור.

<ארז מלמד: מי שהגיע ללשכה כמזדמן כי הוא לא ידע, כי הוא שכח, כי יש לו טיסה בעוד שבועיים והוא לא הספיק הוא שלח ארבעה או חמשה מיילים לאותה לשכה, אתם יכולים לראות את זה, מאותם אזרחים חמשה ששה מיילים יום אחרי יום.

<ארז מלמד: אז להגיע לתלוליות ה- - - האלה של - - - גם קשה לנו.

<ארז מלמד: אנחנו מגיעים לאנשים, עוזרים לאנשים.

<ארז מלמד: אם מגיע לפה כמזדמן אנחנו בשום שכל יושבים עם האזרח, ועומדים פה בכניסה נציגים שלנו, ומראים לו את האופציות שיש.

<ארז מלמד: ואם הטיסה שלו היא בראש השנה לאומן, ויש הרבה כאלה, והם הגיעו היום, אנחנו ממליצים לו, יש טבלה, שבץ את עצמך בתאריך ושעה, תגיע באותו יום, באותו תאריך, באותה שעה, לא תצטרך להמתין.

<ארז מלמד: ואם הטיסה שלך היא בעוד שבועיים וחצי ואתה לחוץ, שב בלשכה, תמתין, תקבל מענה.

<ארז מלמד: נכון, זה יקח יותר זמן, זה יקח שעה וחצי לעתים המתנה, לפעמים קצת יותר, אבל כולם כולל כולם מקבלים שירות.

<ארז מלמד: אנחנו לא סוגרים דלתות, לא שולחים אנשים הביתה.

ניסן סלומינסקי: אם אתה כבר רוצה, מה נפל דווקא - - - בר יוחאי - - -

אורי מקלב: מה יש לך נגד אומן?

ניסן סלומינסקי: אין לי נגד אומן.

ניסן סלומינסקי: יש קברים בישראל של תנאים מה אתה נוסע ל - - -

אורי מקלב: אתה לא רוצה - - - קברים בישראל - - -

ניסן סלומינסקי: קברים של תנאים אז אתה נוסע, לא חשוב, דווקא אומן או מישהו אחר.

ניסן סלומינסקי: אבל בסדר זה משהו אחר זה בהזדמנות אחרת.

<ארז מלמד: הלשכה נותנת שירות לא רק לאזרחי בני ברק, גם משמשת כלשכה אזורית כמו יתר הלשכות בארץ.

<ארז מלמד: אנחנו לא ממוקדים נטו לאזרחים של בני ברק או ל- - - כל האזור, כולל כל האזור, כל מי שעובד, כל אזור המרכז מגיעים אלינו.

<ארז מלמד: שיטת הזימון תורים עובדת יפה, עובדת יפה מאוד.

<ארז מלמד: אנשים מאוד מאוד מרוצים.

<ארז מלמד: אפשר לצאת החוצה, לשאול את הבנות, לעשות סיבוב, לראות, הן עושות את הטלפונים.

<ארז מלמד: יש לנו - -- שתי פקידות שיושבות אך ורק על הנושא של זימון תורים.

<ארז מלמד: ברגע שיכנס ה-My Visit ויכנסו האפליקציות יהיה הרבה הרבה יותר קל גם בנושא הזה.

<ארז מלמד: בנושא ההסבר והמידע על הביומטרי.

<ארז מלמד: קיימים פה שילוט גדול מאיר עיניים.

<ארז מלמד: דבר נוסף זה הדפי מידע שבכניסה.

<ארז מלמד: כבר כשנכנסים מקבלים מהמאבטח, מהבחורות שנותנות את המספרים ומסבירות לאזרחים ונותנות להם את הדפי מידע כך שבזמן שהוא ממתין הוא כבר מגיע מוכן אל הפקידה עם ידע.

<ארז מלמד: שאלות שיש - - -

אורי מקלב: כמה אחוזים משתמשים בלשכה של בני ברק?

אורי מקלב: - - - לשכה של בני ברק נותנת רק לבני ברק או נותנת לאזור?

<ארז מלמד: לכל הארץ.

<ארז מלמד: אין רק בני ברק.

<ארז מלמד: אנחנו נותנים לכל הארץ.

אורי מקלב: כמה משתמשים בזימון תורים, כמה מתוך האוכלוסייה, כמה באחוזים פה השתמשו בזימון תורים, תוך רבע שעה יצאו.

אורי מקלב: כמה מתוך ההנפקות שלך היו דרך המיילים בזימון תורים.

<ארז מלמד: אין לנו נתונים סטטיסטיים באחוזים.

<ארז מלמד: אני מדגיש דבר נוסף, היום אפשר להתקשר גם ל-*3450 ויש שם נציג ייעודי שדרכו הם שולחים לנו את המייל.

<ארז מלמד: זאת אומרת, אותו אזרח בני ברק שאין לו מייל ואין לו אינטרנט ואין לו איך ליצור קשר איתנו כי אין לו מייל, כי אין לו אינטרנט, אם הוא יתקשר 3450* יקבל שם מענה מהמרכז מידע, יענה לו בחור והוא זה שישלח אלינו את המייל ואנחנו בהתאם לזה נשדך לו.

<ארז מלמד: אני חוזר ואומר, כל מי שמגיע ללשכה מקבל מענה.

<ארז מלמד: או שהוא מזמן לעצמו תור בשעה ייעודית או שהוא מקבל פה מענה בלשכה עצמה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: חבריי, חברי הכנסת, אם מישהו עוד רוצה לשאול על החלק הראשון עוד שאלות.

ניסן סלומינסקי: אבל קצר כי אני רוצה שנעבור לחלק השני ואז נעשה סיור.

יוליה מלינובסקי: קודם כל מה שאתם מספרים זה לא מדוייק.

יוליה מלינובסקי: אני מקבלת הרבה פניות ובדקנו את זה.

יוליה מלינובסקי: לשכה סגורה ורק מי שהזמין תורים יכול להכנס, אין מזדמנים שיכולים להכנס.

יוליה מלינובסקי: אנשים שבועיים שולחים מייל ולא מקבלים מענה.

יוליה מלינובסקי: אז יכול להיות שיש מציאות מקבילה אבל זו לא המציאות שלנו.

יוליה מלינובסקי: לגבי הסכמים קיבוציים, כשיש מצב חירום אז פותחים אותם ומגיעים להסכמות.

יוליה מלינובסקי: ואתם דרשתם לכנס את כל העניין הזה בתקופת הקיץ עכשיו לתוקף.

יוליה מלינובסקי: היה אפשרות לעשות בשום שכר התחלה מחודשי החורף אחרי סוף השנה.

יוליה מלינובסקי: אתם דרשתם את זה, אם דרשתם, הייתם צריכים להערך.

יוליה מלינובסקי: הפיילוט היה ארבע שנים קודם ואז כל ההסברים עכשיו הם הסברי סרק.

יוליה מלינובסקי: הנושא של זימון תורים, אני לא מצליחה להבין את זה.

יוליה מלינובסקי: בצורה כזאת גם מחר ביטוח לאומי יעשה זימון תורים וגם כבאות יעשה זימון תורים.

יוליה מלינובסקי: אתם לשכות שפתוחות לציבור השיטת זימון תורים בעיניי לא מקובלת.

יוליה מלינובסקי: בנאדם צריך להגיע ללשכה ממשלתית ולקבל שירות.

יוליה מלינובסקי: עכשיו אני שואלת שאלה, אני ניסיתי שבועיים לזמן תור, לא ענו לי ולא חזרו אליי, באתי ללשכה, לא פתחו לי ולא הכניסו אותי.

יוליה מלינובסקי: מה אתם משאירים לי כאופציה?

יוליה מלינובסקי: יש לי טיסה עוד שבועיים.

יוליה מלינובסקי: אתם יודעים מה אתם משאירים לי אופציה יחידה?

יוליה מלינובסקי: זה להגיע לנתב"ג ולעשות שם ב-800 ₪ - -

<קריאה: 1200.

<קריאה: ירד ל-800.

יוליה מלינובסקי: - - ואגב, שתבינו, שאנשים פונים אליי זה מה שאני ממליצה להם לעשות אלא אם כן אני מתחילה להתקשר לכל מיני מכרים וזה הופך להיות לשוחד או לשחיתות ואנחנו לא רוצים להיות שם.

<בנו נאייף: אנחנו נמצאים בשידור חי בלשכה אז אפשר ללכת לכניסה של הלשכה לראות אם בכלל מוציאים אזרחים מוזמנים או מזדמנים ומכאן להסיק לשאר הלשכות בארץ.

<בנו נאייף: אני לא יכול להגיד לאזרחים כן לבוא או לא לבוא כרגע כי אין לי שליטה על האזרחים ובטח לא על כל האזור של המרכז, יש כאן לשכה, היא נסגרת ב-12, אפשר לראות את זה בחי.

<בנו נאייף: לגבי ההסכם, יש הסכם, ההסכם הוא קיים.

<בנו נאייף: גם שר האוצר וגם שר הפנים לוחצים על החתימה של ההסכם, זה נמצא בניסוחים משפטיים.

<בנו נאייף: אני יכול לעמוד על הראש, זה מה שיש לגבי זה.

אורי מקלב: אתה רוצה להגיד לי שזה לא נכון שסגרו לשכות בירושלים, למשל, ב-11:00?

<בנו נאייף: נכון, אתה צודק, ואני אגיד למה.

<בנו נאייף: יש כאן ביטחון ציבור.

<בנו נאייף: הלשכות האלה נסגרו לסירוגין, לא נסגרו ונחסמו.

<בנו נאייף: ברגע שיש פחות אנשים הכניסו ונסגרו לסירוגין- - -

אורי מקלב: בנאדם עוזב את העבודה, אנשים פנו אליי, עוזבים צריך לדבר עם המעביד, נוסע באוטובוס, היה סגור, הוא גם לא יודע מה יקרה מחר, מחר אולי אותו דבר, בא בעשר וחצי גם היה סגור.

ניסן סלומינסקי: שמענו את הדברים.

ניסן סלומינסקי: אתם שמעתם אותנו.

ניסן סלומינסקי: להגיד לכם שאנחנו יוצאים רגועים, לא יוצאים רגועים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מקבלים מה שאתה אומר אנחנו גם רואים את הכוונה הטובה והרצון ואני מניח שבעוד חודש או חודשיים זה יהיה יותר טוב.

ניסן סלומינסקי: חבל לנו שהחודש-חודשיים לא התחיל בזמן שהיה צריך להתחיל ואז תקופה הבוערת לא היינו עומדים בפני הדברים האלה.

ניסן סלומינסקי: אבל שוב, מאחר וזה רק פעם ראשונה שאנחנו מגיעים, אנחנו נגיע שוב ונעשה ביקורת שוטפת, אז יהיה לכם את ההזדמנות גם לשפר את זה ולא להגיד, אם ירצה השם, אלא להגיד כבר - - -

<בנו נאייף: תמיד זה אם ירצה השם.

ניסן סלומינסקי: לא להגיד רק אם ירצה השם גם ברוך השם, אצלנו אומרים, ברוך השם זה על העבר, אם ירצה השם בעתיד.

ניסן סלומינסקי: להגיד הנה, כבר פתחנו את זה ופתחנו את זה, הוספנו את זה, עשינו את זה.

ניסן סלומינסקי: חתמו הסכמי עבודה, זה עובד כך וכך וכך.

ניסן סלומינסקי: וגם אנחנו נפסיק לשמוע מהקהל ומהציבור איך רואים את הדברים האלה.

ניסן סלומינסקי: כך אני מקווה שיהיה.

ניסן סלומינסקי: החלק השני - - -

יוליה מלינובסקי: אבל אני לא קיבלתי תשובה.

ניסן סלומינסקי: על מה?

יוליה מלינובסקי: אני לא קיבלתי תשובה מה אתם ממליצים לבנאדם שלא שלח מייל, מגיע ללשכה ובסוף הוא מגיע לשדה תעופה - - -

ניסן סלומינסקי: 3450* הם ממליצים.

ניסן סלומינסקי: שיצלצל 3450* והם יסדרו לו תור.

<אמנון שמואלי: הוא יכול לקבל שירות בכל הארץ, רבותיי, אנחנו לא הסכמנו לסגור את זה.

<אמנון שמואלי: בוא ניגע רק דקה על נושא שירות.

<אמנון שמואלי: מנהלי הלשכות פנו אליי, ביקשו להגביל את הנפקת הדרכונים לאזור.

<אמנון שמואלי: אם היו מנפיקים היו יכולים להתמודד בלא מעט לשכות.

<אמנון שמואלי: אנחנו הסכמנו כ- - - סירבנו כהנהלה להגביל את זה אזורית ואמרנו שזה פתוח לכל הארץ.

<אמנון שמואלי: אז הנה אומר לך ארז שכל מי שמגיע אליו מקבל את השירות.

<אמנון שמואלי: לשכה בחולון גם אם אני אוסיף לה עוד 10 אנשים אני לא יכול מכוון שאני צריך להעביר אותה מבנה והעברה שלה למבנה אחר מחייבת מכרז.

<אמנון שמואלי: עד היום כל המכרזים לא צלחו.

<אמנון שמואלי: זה לא אנחנו עושים את המכרזים זה האוצר עושה את הדיור הממשלתי.

<אמנון שמואלי: לכן הם מקבלים מענה בתל אביב.

<אמנון שמואלי: נכון שהלשכה בחולון היא קטנה להיקף הפעילות שלה ואם את שואלת מה מתכננים אנחנו מקווים ששנה הבאה בבת ים תהיה לשכה אז חולון תהיה הלשכה הכי טובה בארץ.

אורי מקלב: אני מנסה כבר כמה דקות טובות להגיע ל- 3450*, אני יכול ל- - - בשידור חי מה אני מקבל.

אורי מקלב: בכלל לא מגיע למוזיקה, לא מצליח ואז אומר הרשת פתוחה.

אורי מקלב: הוא לא מצליח אפילו להתקשר.

אורי מקלב: שמעתם?

אורי מקלב: ניתוקים ניתוקים.

אורי מקלב: אני מנסה, חשבתי שאולי טעיתי, ב-10 דקות האחרונות זה מה שאני - - - שאלתי את העוזר שלי, מה אתה קיבלת?

<קריאה: גם.

אורי מקלב: אולי זה שכולם מנסים חלקם - - -

ניסן סלומינסקי: אולי יודעים לזהות שזה אתה.

אורי מקלב: 3450* בשידור חי זה מה שמקבלים ניתוקים - - - לא באים לבקר - - - נתנו כאן ביקורת בונה, אנחנו משקפים את מה שהציבור אומר, מנסים לגשר - - - אתם מקבלים חלק שאתם לא מקבלים באים אלינו.

<אמנון שמואלי: היום בשעה 14:00 יש דיון אצלי.

<אמנון שמואלי: אנחנו מקווים שהיום בשעה 14:00 אנחנו נוכל לפתוח את מרכז המידע המורחב שלנו עם עוד 20 עמדות נוספות.

<אמנון שמואלי: זה יחייב פטורים כאלה ואחרים ש- - -

אורי מקלב: אני לא רוצה להנחות אתכם, אבל - - - בעיה בקליטה של 60 תקנים או עוד 31 תקנים אז יכול להיות שבזמן הזה באים לאוצר ומבקשים עובדים על חשבון התקנים, הוא כבר משלם לכם עכשיו, אם הבעיה זה כסף, לוקחים סטודנטים, נכון לא עובדים קבועים, מגבים, עובדים לשעבר, מביאים אותם עם תשלום מסויים.

אורי מקלב: זה ציר חירום, התקופה הזאת זה ציר חירום.

אורי מקלב: אני אומר את זה מבחינת האזרחים.

אורי מקלב: באמת, בחורה בת 17 שאמורה לטוס, כל אחד עם הסיפור שלו.

אורי מקלב: תחשוב, זה לא רק שהיא הלכה הביתה וזה סודר.

אורי מקלב: זה כל היום מסביב לעניין הזה, המצוקה, זה מעיק עליה, אנחנו - - -

<נירה למאלי רנלבסקי: צריך לחשוש מתביעות עתידיות של אנשים שיפסידו טיסות טיפה יותר חשובות או טיסות עסקים או טיסות רפואיות זה יכול להיות יותר - - -

אורי מקלב: למצוא פתרונות יצירתיים.

אורי מקלב: 60 עובדים, בעוד כמה, חצי שנה, בינתיים זמניים, חודשיים האלה, החודש הזה, לתגבר, כמו שהמערכת יודעת לצאת - - -

<אמנון שמואלי: אני חייב לענות לו על זה.

<אמנון שמואלי: קודם כל תגברנו ב-30 עובדים נוספים יחידות אחרות שיהיה ברור.

<אמנון שמואלי: גם את המרכז מידע.

<אמנון שמואלי: לגבי סטודנטים אני מוכן היום לקחת 30 סטודנטים כל עוד שהסטודנטים האלה שתביאו לי אותם אני מתחייב שתוך 24 שעות הם עובדים.

<אמנון שמואלי: הסטודנטים זה אוכלוסייה שכל המשק מתחרה עליה.

<אמנון שמואלי: אין סטודנטים, אנחנו לא מצליחים לגייס סטודנטים.

<רובי שמש: יש עוד עשרות - - - שמגיעים יום יום ללשכות של אנשים, יש מקרים - - -

אורי מקלב: אתה יודע ש- - -

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אני מבקש.

<קריאה: אנחנו רוצים גם לדעת אם זה פתוח לנו לשאול שאלות.

ניסן סלומינסקי: דקה רבותיי, כן.

<ארז מלמד: רק עוד נתון אחד מעכשיו.

<ארז מלמד: היום בבוקר לשכת בני ברק היו עד עכשיו 77 מוזמנים.

<ארז מלמד: 90 איש לקחו מספרים שהם לא מוזמנים שהם מזדמנים וקיבלו שירות.

<ארז מלמד: יש כרגע בהמתנה 25 אנשים.

<ארז מלמד: זאת אומרת, עד לרגע זה קיבלו כמות עצומה של מזדמנים אני לא מדבר על מוזמנים.

<ארז מלמד: מוזמנים 77 אנשים, יש ארבעה שממתינים שהזמינו תור.

<ארז מלמד: מעבר לזה 90 איש, זה נכון לרגע זה - - -

ניסן סלומינסקי: טוב, לפני שנעבור לחלק הזה אני ארשה לכם אם אתם רוצים לשאול.

ניסן סלומינסקי: זה חריג מאוד בוועדה שאנחנו נותנים אבל רק שוב מהסוג הזה שאם צברתם אתם מאגר של דוגמאות שיכולות לעזור לנו אז ניתן לכם לשאול קצר.

ניסן סלומינסקי: אם אתם רוצים.

<רפאלה רוייכמן: רפאלה רוייכמן מדה מרקר.

<רפאלה רוייכמן: ניתנו פה כל מיני דוגמאות שגם הצפתי את זה אתמול בסרטון שהעלנו בדה מרקר.

<רפאלה רוייכמן: אנשים פשוט לא מקבלים מענה קולי, זה לא הגיוני.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, זה דיברנו על זה באמת ונראה, מחר מחרתיים, אחרי שהם יפתחו את המענה, כך הם אומרים, היום אחרי הצהריים - - -

<רפאלה רוייכמן: זה מרגיש שעושים ניסוי על חשבון הציבור.

<רפאלה רוייכמן: אוקיי, הלכנו, ראינו, נתקלנו בבעיה, עכשיו אנחנו פותרים אותה.

<רפאלה רוייכמן: אי אפשר פשוט עכשיו לקבוע פה.

<רפאלה רוייכמן: אני לא שומע שיש רצון להגיד אוקיי אנחנו מפסיקים הכל, את השביתות ואת ה- - -

<קריאה: אין שביתות.

<רפאלה רוייכמן: לא יודעת, עיכובים ולשכות שנסגרות לפני הזמן ולהגיד עכשיו בשבועיים הקרובים אנחנו פותחים את הלשכות - - - לציבור.

<רפאלה רוייכמן: יש אנשים שטסים עוד מעט.

<רפאלה רוייכמן: ופעם, אם עד לפני החוק, אפשר היה להגיע, בסדר ישראלים נזכרים ברגע האחרון, הם יכלו לגשת, להפסיד יום עבודה, ללכת ללשכה ולהוציא תוך 10 ימים דרכון.

<רפאלה רוייכמן: עכשיו זה לא הולך ככה.

<אמנון שמואלי: בשנה שעברה גם אלה שנזכרו בדקה ה-90 - - -

יוליה מלינובסקי: אני יצאתי ללשכה ושאלתי אנשים.

יוליה מלינובסקי: אלף כל כנראה שהלשכה הזאת מיוחדת, היא לא עובדת לפי זימון תורים - - -

ניסן סלומינסקי: כשאת יצאת הוא נתן מספרים של 77 אנשים שהם בזימון תורים ועוד 90 מזדמנים שהלשכה עד עכשיו ועוד כ-20 ומשהו - - -

יוליה מלינובסקי: אבל אני הייתי עכשיו בחוץ, אני דיברתי עם האנשים.

יוליה מלינובסקי: קודם כל, רק בחורה אחת ידעה שצריך לשלוח מייל.

יוליה מלינובסקי: שלחו מייל אף אחד לא חזר אליה.

יוליה מלינובסקי: היא עכשיו באה כמזדמן נכנסה.

יוליה מלינובסקי: שאר האנשים בכלל לא יודעים שצריך לשלוח מייל ולא שלחו מייל והכניסו אותם ככה.

יוליה מלינובסקי: כנראה שהלשכה בבני ברק היא לא מאפיינת בנושא של מייל וזימון תורים.

יוליה מלינובסקי: אני דיברתי עם אנשים, סליחה - - -

ניסן סלומינסקי: קיבלו כאן

ניסן סלומינסקי: עד לרגע זה מהבוקר 90 מזדמנים ו-77 - - -

יוליה מלינובסקי: אף אחד לא זימן פה תורים.

יוליה מלינובסקי: תצא החוצה - - -

ניסן סלומינסקי: הוא דיבר שרק ארבעה מאלה שהזמינו תורים של הזימון עדיין נמצאים פה.

ניסן סלומינסקי: כל האחרים כבר גמרו והלכו בנושא זה.

ניסן סלומינסקי: על זה הוא נתן את הדיווח, כנראה שהיית בחוץ.

ניסן סלומינסקי: טוב רבותיי, בואו נאמר ככה, אתם שומעים את הדברים, אתם שומעים את התחושות, אתם שומעים יותר מתחושות.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים שתעשו, כל מה שאתה אומר שתעשו.

ניסן סלומינסקי: תעשו את זה בזריזות הרבה יותר גדולה ותגבירו את זה כי זה להערכתי גם זה לא יספיק.

ניסן סלומינסקי: אנחנו ניפגש עוד פעם בנושא הזה כדי לוודא שמה שאמרת שנעשה כבר עשיתם ואז תגיד אנחנו עומדים לעשות עוד וכל הזמן נעשה את זה.

ניסן סלומינסקי: נעבור לחלק השני- - -

יוליה מלינובסקי: אבל מה עכשיו?

יוליה מלינובסקי: פתרונות עכשיו, עכשיו.

יוליה מלינובסקי: מה שהם יעשו זה יהיה בעוד חודש, חודשיים, שלושה.

יוליה מלינובסקי: כי זה לוקח זמן.

יוליה מלינובסקי: עכשיו, היום, אנשים ישלמו בנתב"ג פי שלושה ממה שצריך כי לא תהיה להם ברירה, אתה מבין את זה?

<ארז מלמד: הנה סליחה, הנה הרשימת מוזמנים של היום.

<ארז מלמד: כל אלה שממורקרים זה אנשים שהגיעו היום לפי שעות כמו שאמרתי עד עכשיו 77 אנשים מוזמנים בצורה מסודרת.

<ארז מלמד: גם בבני ברק דרך המייל.

<ארז מלמד: זה נכון שאנחנו לא מצליחים לחזור לאלה שאולי ביקשו תורים בשישי שבת.

<ארז מלמד: נכון יכול להיות שיש לי רשימה של 400-500 ממתינים שנחזור אליהם.

<ארז מלמד: יש גם את זה.

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי, המאגר או הדרך למאגר.

ניסן סלומינסקי: זו נקודה שמאוד מטרידה אותנו ואני אומר שוב, גם אלה שתמכו בחוק ותמכו בנושא של המאגר עשו את זה מאוד בדחילו ורחימו וזה עשינו תחת מעטה התחייבות שהמאגר הזה נשמר ברמה הכי הכי גבוהה.

ניסן סלומינסקי: נדמה לי שאביתר - - - ישבתי אישית הרבה זמן כדי באמת לוודא שאכן המאגר הזה נמצא ברמה של לפחות המאגרים הכי של מדינת ישראל, לא רוצה להגיד שמות, ואני רוצה לדעת אם אכן זה כך.

ניסן סלומינסקי: כי החשש הגדול שלנו ברגע שיש התפרצות של כל כך הרבה נתונים של כל כך הרבה אזרחים, אם מישהו מצליח לפרוץ ולחדור יכולים להיות הרבה מאוד דברים לא נעימים, לא רוצה להגיד אסונות אבל גם זה יכול לקרות.

ניסן סלומינסקי: אז גם קצת אינפורמציה כמה מתוך אלה שהיו כן הסכימו גם לטביעת אצבע וכמה לא הסכימה.

<עצמון מינס: שמי עצמו מינס, ראש הרשות לניהול המאגר הביומטרי.

<עצמון מינס: אכן המאגר אנחנו מודעים למאגר שהוא רגיש, שהוא חשוב, שיש בו נתונים שצריך לשמור עליהם ולהגן עליהם גם מבחינת אבטחת מידע וגם מבחינת הגנת הפרטיות של האזרחים שזה נקודה מאוד מאוד חשובה ולצורך כך גם הרשות בנויה.

<עצמון מינס: אני רוצה רק לומר דברים שכדאי שאנשים יידעו כי אני חושב שהבלבול הוא גדול.

<עצמון מינס: אילו נתונים היום יש במאגר - יש את תמונת הפנים, אולי, אם הבנאדם הסכים, את טביעת האצבע, שתי טביעות מורות, שטוחות, לא מגולגלות ולא עשר כמו שאתה הולך בארצות הברית.

<עצמון מינס: שתיים שטוחות שזה רמה קצת נמוכה.

<עצמון מינס: ומספר מזהה חד חד ערכי כדי שנוכל לקשר את זה לרשות האוכלוסין, לא תעודת זהות.

<עצמון מינס: אלו הנתונים.

<עצמון מינס: אולי עוד משהו קטן אם זכר או נקבה.

<עצמון מינס: אבל אלו הנתונים שיש היום במאגר.

<עצמון מינס: כלומר אין שם נתונים פיננסיים - - - שוב, בעיקר מה שיש שם כמו שאמרנו זה את טביעת הפנים, את טביעת האצבע אם הבנאדם הסכים ומספר מזהה חד חד ערכי.

<עצמון מינס: אין שם נתונים דמוגרפיים, אין שם נתונים כספיים, רפואיים, צבאיים, שום, אין.

<עצמון מינס: כי אנשים חושבים שזה נתונים כמו שיש, אין שם, אלה הנתונים שיש במאגר.

תמר זנדברג: חוץ מתמונת פנים, טביעת האצבע והמספר, שהמספר הוא מספר - - - , יש עוד משהו?

תמר זנדברג: כי אמרת בעיקר.

<עמיר אריתן: נתונים תפעוליים לדוגמה: יום הבקשה, אם זו בקשה חדשה או חידוש.

<עמיר אריתן: אלה נתונים תפעוליים לנו אין שם שום נתון מזהה לגבי האדם.

<עצמון מינס: ראשית שנדע, אלו הנתונים שנמצאים במאגר.

<עצמון מינס: עכשיו לשאלתך למה מקבלים בין 7000 ל-10000 בקשות ביום אצל - - - מטפלים בזה תוך 24 מקסימום 36 שעות ונותנים את המשוב לרשות האוכלוסין - - -

תמר זנדברג: הנתונים התפעוליים האלה שאתה אומר הם נמצאים במאגר בצמוד לתמונה ולמספר?

תמר זנדברג: כלומר בנאדם מבחינת המאגר זה תמונה או תמונה וטביעה זה מספר שאמור לקשר ב- - -

<עצמון מינס: לא תעודת זהות.

תמר זנדברג: כן, כן, מספר ש - - -

<עצמון מינס: הכל זה מוצפן.

תמר זנדברג: זה המחולל, זה מה שהוא עושה, זה הצופן.

<עמיר אריתן: - - - באופן מוצפן במאגר - - -

תמר זנדברג: כן אני מבינה אבל הדרך להגיע להצפנה היא דרך המספר המחולל.

<עמיר אריתן: שני דברים שונים לחלוטין.

<עמיר אריתן: גם את צודקת וגם ראש הרשות צודק .

תמר זנדברג: זה לא אותו מספר?

<עמיר אריתן: זה גם מספר שהוא חד חד ערכי שהוא בעצם מחולל ההצפנה, מה שאת ציינת, וגם הנתונים עצמם והמאגר עצמו מוצפנים.

תמר זנדברג: אה, אוקיי, ברור.

<עצמון מינס: שזה עוד רמת אבטחה.

תמר זנדברג: נתוני ההרכשה האלה שציינת שזה תאריך ההרכשה ומה עוד?

<עמיר אריתן: אם זה בקשה למשל או אם זה פעם ראשונה או פעם אחרי זה.

<עמיר אריתן: הסיבה היא תפעולית כרגע, לבוא ולראות אם אני בנאדם שהגיע ומצאתי את התווים הביומטריים קודם, אבל אם - - - בקשה חדשה יש לי פה סימן לבעיה.

תמר זנדברג: אוקיי זה בעצם מידע שאתם אוספים כדי לעזור על זיהוי אולי אם יש התחזות או משהו מהסוג הזה.

תמר זנדברג: אז זה רק תאריך והבקשה?

<עמיר אריתן: ולשכה.

<עמיר אריתן: לראות אם יש בעיות מסויימות בלשכות מסויימות וכדומה.

תמר זנדברג: אז תאריך, לשכה, ואם זה בקשה חדשה או לא.

<עמיר אריתן: בגדול זה מה שאני זוכר.

<עמיר אריתן: בעיקרון אני אגיד ככה, פרטים מזהים יש רק מה שראש הרשות ציין כרגע שזה טביעות האצבע, תווי פנים ומספר מזהה חד חד ערכי שהוא לא תעודת הזהות ונתונים תפעוליים לא מזהים זה בגדול מה שאת אמרת, יכול להיות שיש עוד אחד שאני לא זוכר.

<עצמון מינס: כמו שאמרתי אנחנו מקיימים כבממוצע 7000-10000 בקשות- - -

תמר זנדברג: סליחה.

תמר זנדברג: הנתונים האלה שאמרת, המחשבה היא שאלה נתונים שסטטיסטית עוזרים לעלות על איזשהי בעיה, מישהו חשב על זה או שזה סתם מה שאפשר לעשות, זאת אומרת זה עם מחשבה תחילה?

<עמיר אריתן: אין לי מערכת אסיפה.

<עמיר אריתן: אני לא אוסף למטרות - - -

תמר זנדברג: לא, לא אסיפה.

תמר זנדברג: השאלה האם הידיעה מה התאריך והאם זו בקשה חדשה והלשכה, בעצם אלה נתונים שאתם חשבתם עליהם שהם יעזרו לגלות איזשהם מגמות אבל הם לא מזהים?

<עמוס ארבל: - - - בעיות של הרכשה או אי תאימות בין הנתונים עצמם - -

תמר זנדברג: כן אבל יכול להיות - - -

<עמוס ארבל: - - יש הרבה תקלות.

<עמוס ארבל: מן הסתם הלשכה עובדת כנראה לא נכון או לא בסדר.

תמר זנדברג: אני מבינה.

תמר זנדברג: אבל היה אפשר לחשוב נניח, אני לא יודעת, אם זה בחורף או בקיץ.

תמר זנדברג: האם הייתה כאן מחשבה כי אלה דברים שידועים לנו מהעבר שסטטיסטית אפשר בעזרתם לגלות דברים או שזה המקסימום שיכלנו לשאול בלי נתונים מזהים או מה.

<עמיר אריתן: הנתונים האלה גם הוצגו בפני הוועדה מספר פעמים בדיונים הקודמים, הם לא נתונים חדשים שאנחנו לוקחים, הם היו גם בפיילוט.

<עמיר אריתן: הם נועדו, כמו שציינו פה, לעזור גם בפן עצמו של התפעולי וגם בפן התפעולי הכללי של הפרויקט.

<עמיר אריתן: ניתן דוגמה, אם אני מקבל טביעות אצבע שבבירור הן מושחתות, יכול להיות שיש תקלה בסורק מסויים.

<עמיר אריתן: אם אני לא יודע מאיפה זה מגיע אני לא יכול להצביע, לא יכול להגיד, חבר'ה תזהרו, יש שם בעיה באחד הסורקים, זה נתונים תפעוליים.

<עמיר אריתן: אין בנתונים האלה שום דבר מזהה שיכול לעזור בהליך הזיהוי- - -

ניסן סלומינסקי: בואו נמשיך הלאה.

<עצמון מינס: לשאלתך, זה - - - מקבלים - - - מאוד מאוד מהיר כי נערכנו גם מבחינת תוכנה וגם מבחינת איוש התקנים ושל ה- - - שבודקים.

<עצמון מינס: והאחוז שבוחרים שטביעות האצבע לא יישמרו במאגר זה בין 10%-15%.

<עצמון מינס: זה אמנון יוכל להגיד - - - משהו כמו בין 10%-15% מבין ה-100 וכמה שהוגשו ביוני שביקשו לא לשמור את טביעות האצבעות - - -

ניסן סלומינסקי: בפיילוט היו כמיליון ומשהו אנשים שהיו.

ניסן סלומינסקי: אצלם היו גם טביעות אצבע נכון?

ניסן סלומינסקי: עכשיו כל זה עבר למאגר אוטומטית, צריך להודיע אנא תמחקו אני לא רוצה שהטביעות אצבע שלי יהיו?

ניסן סלומינסקי: איך זה הולך, איזה הפרוצדורה של אלה שהיו בפיילוט.

<עירית וייסבלום: החל מה-1.9 אפשר להגיש בקשה ללשכת רשות האוכלוסין למחיקת טביעות אצבע.

<עירית וייסבלום: זה אגב בקשה להנפקה חוזרת משום שלפי החוק - - -

<קריאה: - - - לדעתי - - -

ניסן סלומינסקי: לא, זה צריך להיות עוד פעם חדש הוא צריך לקבל.

<עירית וייסבלום: בו זמנית מבקשים בקשה להנפקה חדשה, מבטלים את ה - - - מדביקים חדשים, זה לפי החוק בתקנון.

ניסן סלומינסקי: זה מה שבתוך המאגר כרגע.

אורי מקלב: במאה אחוז זה - - -

<עירית וייסבלום: לא, אבל אספתם שם גם מתחת לגיל שש - - -

אורי מקלב: מתוך ה-107 אלף שהנפיקו יש כאלה שאנחנו לא לוקחים מהם טביעות אצבע.

<עירית וייסבלום: אנחנו ביקשנו שהפילוחים יהיו מי מסכים מעל גיל 16 כדי שזה לא יעוות את הנתונים.

<עירית וייסבלום: הנתונים מראים שכ-84% מסכימים לשמירת טביעות האצבע ואצל הקטינים פחות מזה, אצל הקטינים 59%- - -

אורי מקלב: הם קיבלו את כל המידע שסיכמנו עליו, אתם יכולים להגיד לנו כאן שהם קיבלו את כל המידע והאתגר, מה שאמרנו - - -

<עירית וייסבלום: יש את כל ה- - - הפנימיים - - -

אורי מקלב: אתם יודעים לגבי אלה שלא נתנו למה הם לא נתנו?

<עירית וייסבלום: אנחנו לא שואלים.

<עירית וייסבלום: אני רוצה להגיד שאנחנו לא מכריחים את האנשים לקרוא.

<עירית וייסבלום: יש את המייל - - -

אורי מקלב: שאנחנו לא מקבלים - - -

<אמנון שמואלי: כל אחד אומר אם הוא רוצה או לא רוצה לשמור במאגר וכל אחד - - - מסכים לא מסכים אז אין בעיה.

<אמנון שמואלי: אבל אני - - -

ניסן סלומינסקי: אבל לפי המספרים שפה, נכון שזה מספרים רגעיים וכו', אבל לפי הנתונים שפה אז האחוזים הם לא, זה לא נראה לי ש-852 מול 1931 זה 84% - - -

<קריאה: זה בני ברק.

ניסן סלומינסקי: הסתכלתי על בני ברק, רגע, יכול להיות שזה רגעי יכול להיות שזה אבל זה אחוזים שונים לגמרי מהאחוזים - - -

<עירית וייסבלום: אנחנו מסתכלים על דוח ארצי.

<עירית וייסבלום: הנתונים שמסרתי זה דוח ארצי.

<אמנון שמואלי: ברמה הארצית אנחנו רואים 13 אלף מתוך 75.

<אמנון שמואלי: סך הכל נניח שאלה שפוטנציאל לשמירה זה 88550.

<אמנון שמואלי: זה הפוטנציאל לשמירה.

<אמנון שמואלי: מתוכם 13277 אי הסכמה.

אורי מקלב: זה קרוב ל-20%.

<אמנון שמואלי: לא קרוב ל-15%.

אורי מקלב: למה לא מתוך 75?

ניסן סלומינסקי: לא, מתוך 100, זה הסך הכל.

ניסן סלומינסקי: זה תלוי מלגאו או מלבר איך עושים את החיבור.

<עירית וייסבלום: הדוח האחרון שהסתכלתי עליו יש 88,598 הרכשות מעל גיל 16 ומתוכם 75,168 הסכימו לשמירת טביעת אצבע שזה כ- 84%.

<עירית וייסבלום: זה בפריסה הארצית, זה לא לפי לשכות.

ניסן סלומינסקי: הבנתי.

ניסן סלומינסקי: ומחיקה אני רואה ש-5 פה ו-161 סך הכל - - -

<עירית וייסבלום: מחיקה עוד לא.

<עצמון מינס: - - - נרשם במאגר.

<נירה למאלי רנלבסקי: את הקטינים מחקתם, מה שנשמר מתקופה הפיילוט?

<עמיר אריתן: עדיין לא.

<עמיר אריתן: שלושה חודשים, עדיין לא, רצינו קודם לייצב את הלשכות אבל נעשית מחיקה על פי חוק בהתאם לכל הבקשות של אי שמירת טביעת אצבע.

<נירה למאלי רנלבסקי: אבל הם עדיין לא יכולים לבקש.

<נירה למאלי רנלבסקי: אמרנו מהראשון בספטמבר.

<עמיר אריתן: אני מפריד.

<עמיר אריתן: 13,269 נמחק להם על פי חוק.

<עמיר אריתן: בהתאם להגדרות שהוגדרו בחוק.

<עמיר אריתן: כל אחד שמגיע ומבקש לא לשמור את טביעות האצבע - - -

<נירה למאלי רנלבסקי: זה לא מחיקה, זה אי שמירה.

<עמיר אריתן: נכון, זה אי שמירה אבל אני מזכיר לכם שהנתונים מגיעים אלינו.

<נירה למאלי רנלבסקי: השאלה שלי הייתה לגבי הקטינים שנשארו בתקופת הפיילוט.

<עמיר אריתן: לגבי הקטינים יש לנו שלושה חודשים, עדיין לא ביצענו את המחיקה, אנחנו קודם מחכים שהמערכות יהיו ערוכות ומוכנות להכל - - -

<נירה למאלי רנלבסקי: אז בעצם כרגע משווים גם מולם בעצם.

<עמיר אריתן: אנחנו משווים את כולם - - - בעיקרון - - -

ניסן סלומינסקי: עוד שאלה, יש מצבים שאיתרתם שבאמת יש ניסיון לגישה כפולה, מה שנקרא, זהות כפולה.

<עמיר אריתן: יש לנו מקרים שבבירור.

<עמיר אריתן: כשהם יתבררו אנחנו - - -

ניסן סלומינסקי: הרבה מקרים או שזה בודדים?

<עמוס ארבל: עשרות כל יום.

<עמוס ארבל: אבל מגיעים בסוף לסוף הבירור שזה לא משהו במתגבר אלא משהו - - -

<עצמון מינס: לא נדע כמה אנשים לא ניסו ולא זוהו בגלל כל האמצעים - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אני מדבר כמה כן ניסו.

<עמוס ארבל: בערך ארבע שנים היו משהו כמו 15-16 מקרים של ניסיון כזה או אחר.

<נירה למאלי רנלבסקי: חסר לנו הדוח האחרון של הפיילוט, לא קיבלנו עדיין על החצי שנה.

<עמוס ארבל: אבל מתקופת ה- - - לא היה ניסיון במתכוון, מה שנקרא - - -

ניסן סלומינסקי: רבותיי, מנסים זה רק 15 לזהות כפולה והמאגר כולו נועד כדי למנוע מצב של זהות כפולה.

ניסן סלומינסקי: השאלה היא האם בשביל 15 אנחנו עושים מאגר כזה או שהפוך בגלל שיש כל המערכת הזאת אז יש רק 15 ולא יותר.

ניסן סלומינסקי: והתשובה היא בוודאי תמיד עדיף - - - תרנגולת בנושא הזה.

<עצמון מינס: יש נתונים מהעולם, אמיר יוכל להרחיב על זה, שיראו שבמקום שהקשחת והבטחת את התיעוד ואותו לא ניתן וכמעט לא ניתן לזייף אז הנוכלים שהם לעולם לא חוזקים אז במקום לנסות להשיב מאמצים ולזייף הם עושים תעודה כשרה אבל ברמאות, כלומר לגנוב זהות.

<עצמון מינס: ואת זה המאגר, אם ירצה השם, אמור למנוע.

ניסן סלומינסקי: טוב, אוקיי, עוד משהו?

<עצמון מינס: האבטחות הן ברמה - - - אני מעל 35 שנה בתחום אני יכול לומר שאני פשוט מתרשם.

<עצמון מינס: לשבח לכל מי שהגדיר ומימש את כל האבטחות וההגנות על המאגר.

<עצמון מינס: אני אגיד רק באמת את עיקרי הדברים.

<עצמון מינס: ראשית המאגר הוא לא ברשת.

<עצמון מינס: בשום רשת, לא מחובר לשום דבר, מנותק לגמרי, בסדר?

<עצמון מינס: אין אליו שום גישה דרך רשת לכן האקר מבחוץ לא יכול - - -

תמר זנדברג: עד שהוא יפרץ ויעלה על רשת.

<עצמון מינס: אני מדבר כרגע כמה משקיעים כדי למנוע מצבים כאלה בסדר?

<עצמון מינס: אז ראשית הוא לא מחובר לרשת.

<עצמון מינס: דבר שני, יש הרבה מעגלי אבטחה.

<עצמון מינס: פיזיים, טכנולוגיים, נהלים, בקרות, מידור אצלנו.

<עצמון מינס: גם אצלנו בתוך הרשות יש מידור.

<עצמון מינס: נעשו המון המון מעגלי אבטחה כדי להבטיח את זה שהמאגר לא יזלוג החוצה, חס וחלילה, ומצד שני יש לי גם תפקיד מאוד בכיר שאחראי רק על הגנת הפרטיות של האזרח.

<עצמון מינס: כלומר, למרות שהחוק התיר שימושים נוספים כדי - - - ביטחון, משטרה, זה לתועלת, לוודא שלא עושים שימוש יתר או אין יד קלה על ההדק ולא - - -

ניסן סלומינסקי: אתה מודע לזה שבשימושים הנוספים עדיין אסור - - -

<עצמון מינס: בוודאי, מה שיבוא בחקיקה.

ניסן סלומינסקי: זו נקודה מאוד מאוד רגישה כמה אנחנו נאפשר את השימושים.

ניסן סלומינסקי: האם כל שוטר שיעצור מישהו בגין מהירות מופרזת יוכל לקבל את כל האינפורמציות מהמאגר או לא.

ניסן סלומינסקי: צריך עוד לעשות עבודה גדולה.

ניסן סלומינסקי: בינתיים, זה אסור.

<עמיר אריתן: נכון להיום בדומה לתקופת המבחן אין גישה לאף גורם חיצוני למערכת אלא אם כן הכנסת תחוקק אחרת.

<עצמון מינס: וכאשר יחוקק ויותר להם על פי חוק הדברים גם אז אנחנו שנינו אנשים מאוד בכירים ברשות שאמורים לוודא שהם באמת עומדים בזה ולא פרשנות שונה ולא יד קלה על ההדק כי אנחנו מבינים את הרגישות, את הפרטיות של האזרח כמה זה חשוב.

יוליה מלינובסקי: עד נשיא בית משפט מחוזי.

<עצמון מינס: אני יכול לומר לך שאנחנו מודעים לנושא הרגיש של הפרטיות של האזרח, ולכן ההנחיה החד משמעית שהיא גם לאנשים וגם מבינים את זה אבל הדגשתי את זה עוד הדגש והתר פשוט אנחנו השומרים של האזרחים פה, ממש ככה.

<עצמון מינס: וכאשר יותר על פי חוק - - -

ניסן סלומינסקי: שאלה נוספת, יש קשר בין המאגר הזה למאגרים אחרים שישנם במדינת ישראל?

ניסן סלומינסקי: נניח לצה"ל יש מאגר, האם מישהו יודע אם המאגר ההוא שמור בכלל.

ניסן סלומינסקי: יש לו מאגר, האם הוא שמור?

<עצמון מינס: אני לא אחראי על המאגרים האחרים, אני יכול רק לומר לך, אגב, שבמאגרים אחרים יש הרבה יותר נתונים ומאוד מעניינים את הגנבים מאשר אצלנו.

ניסן סלומינסקי: זה אני יודע - - - איך אומרים בהחלפת מידעים וכו' החוק החדש שמאפשר - - -

<עצמון מינס: אנחנו לא קשורים, נהפוך הוא, אנחנו גם לא עושים הנגשת מידע.

ניסן סלומינסקי: שם יש נתונים מטורפים על כל הדברים.

ניסן סלומינסקי: טוב, זה לא אצלי בוועדה אז אני לא יודע אבל לא שמעתי שנותנים לזה אבטחה מהסוג שאנחנו מדברים עליה.

<עצמון מינס: אדוני היושב ראש, אני יכול לומר לך שוב, להעיד על עצמנו מהתקופה הקצרה שאני ברשות - - -

ניסן סלומינסקי: מצד שני ישנם מאגרים במדינה - - - בצה"ל שהם - - - דברים שאין לי מושג אם הם נמצאים ברמת אבטחה כזאת או לא, להערכתי לא, וזה מדאיג מאוד שלא לדבר על ארצות הברית שכל אחד שמגיע לשם נותן את הכל.

ניסן סלומינסקי: יש יותר ממיליון ומשהו שם הוא נותן, לא יודע כמה - - - שם עכשיו, אין לי מושג- - -

<עצמון מינס: אצלנו הכל הוקשח לפי דרישות מאוד מחמירות של השב"כ ושירותי הביטחון, הכל מוצפן, כולם עוברים - - -

ניסן סלומינסקי: אוקיי, רבותיי, שאלה אחרונה כי אנחנו רוצים לעשות סיור וסוגרים עוד 20 דקות את הלשכה אז אנחנו רוצים לעשות סיור.

יוליה מלינובסקי: אני יצאתי ושאלתי את האנשים מה קורה, אם הם יודעים את ההבדל בין דרכון כזה לדרכון כזה.

יוליה מלינובסקי: אף אחד לא יודע שום דבר.

<קריאה: אנחנו לא מכריחים - - -

יוליה מלינובסקי: יש שעה מסויימת שלא מתאים למשרד הפנים.

יוליה מלינובסקי: כנראה שהאינטלגנציה שלך לא - - - כנראה שיש פה חוסר - - -

ניסן סלומינסקי: שמה אנשים לא יודעים מה?

יוליה מלינובסקי: אנשים לא יודעים את ההבדלים.

ניסן סלומינסקי: בין מה למה?

יוליה מלינובסקי: בין דרכון עם הפנים והטביעות אצבע, מה ההשלכות של העניין, מה הזכויות שלהם, איך זה עובד.

יוליה מלינובסקי: אז כנראה שזה לא מספיק ואני זוכרת שגם משרד הפנים הבטיח לעשות קמפיין מאוד רחב, להסביר בשפה פשוטה ומונגשת לאנשים את כל ההשלכות כי המספרים כבר מדברים בעד עצמם.

יוליה מלינובסקי: למה אנשים לא מבקשים כי הם לא יודעים שיש להם אפשרות כזאת.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, עכשיו הכל מתחת לרדאר.

יוליה מלינובסקי: ובנוסף, אדוני היושב ראש, עם כל הדברים היפים ששמענו פה, וכולם עשו את העבודה.

יוליה מלינובסקי: אני לא הבנתי את התשובות.

יוליה מלינובסקי: מה קורה עכשיו ולא בעוד חצי שנה כשהכל יסתדר.

יוליה מלינובסקי: אתם ידעתם שזה דדליין ואתם ביקשתם אותו בוועדה ועשיתם הכל שם היסטרית בלי שזה ייכנס עכשיו.

יוליה מלינובסקי: מה עושים עכשיו כדי לעזור לאנשים לקבל מה שמגיע להם מטעם המדינה.

ניסן סלומינסקי: לא צריכים לחזור על כל הפגישה.

ניסן סלומינסקי: זה הייתה כל הפגישה מהתחלה.

<עירית וייסבלום: אבל יש טענות לגבי ההסברה - - -

יוליה מלינובסקי: סרטוני הדרכה איפה?

יוליה מלינובסקי: כל הדברים שאנחנו צריכים לראות.

<עירית וייסבלום: אנחנו התחייבנו בחוק תקנות להקים מערך הסברה שכולל כמה האמצעים שיכולים להיות וגם להשלים זה את זה.

<עירית וייסבלום: החומר הבסיסי והתחייבנו לסופו, הסכמנו גם בתקנות להוסיף אותו ב- - - של חברת הכנסת מלינובסקי שפה נוספת והוספנו את הצרפתית.

<עירית וייסבלום: יש את העלונים האלה, הם מנוסחים בשפה פשוטה ובהירה.

<עירית וייסבלום: אני גם ביקשתי ממשרד המשפטים שיאשרו, שמקובל עליהם, שגם קטינים בגיל 16 יכולים להבין את זה.

<עירית וייסבלום: הם שלחו הערות ועדכנו.

<עירית וייסבלום: אנחנו דבר אחד לא יכולים לעשות, אנחנו לא יכולים להכריח את הציבור.

<עירית וייסבלום: ומכוון שאנחנו מניחים שיש אנשים שלא יקראו את המידע המרחב פרסמנו גם כרזות שנותנות מידע יותר תמציתי והן תלויות בלשכות בכל ששת השפות.

<עירית וייסבלום: להכריח את האנשים לקרוא אנחנו לא יכולים ולא צריכים.

ניסן סלומינסקי: יש לי שאלה אחרת, מה שיש פה, יש בכל הלשכות או שזה רק עשיתם לכבודנו?

<עירית וייסבלום: אנחנו את העלונים האלה הוצאנו, כאמור, בשש שפות וגם את הכרזות.

<עירית וייסבלום: אני רוצה להגיד שניתנה הנחיה שלשכה שנגמרות בה השפות כי נגמרו אלה שהגיעו מהדפוס להוציא מהמחשב בשחור לבן עד שיגיעו חדשות.

<עירית וייסבלום: לא יודעת מה היה בחולון, קשה להתמודד עם טענות.

<עירית וייסבלום: חברת הכנסת מלינובסקי גם יצאה קודם ואמרה, אין - - - קשה להתווכח - - -

יוליה מלינובסקי: מה זה אמרה, אני ישבתי עם אנשים.

<עירית וייסבלום: בסדר אבל הראו רשימה.

<עירית וייסבלום: אז יש פה ויכוח על העובדות.

<עירית וייסבלום: אני יכולה להגיד שנעשה מאמץ לתת גם מידע מורחב, גם מידע תמציתי ומי שלא קורא אותו - - -

תמר זנדברג: יש לי רגע שאלה, אחוז המסכימים והלא מסכימים לא - - -

ניסן סלומינסקי: שאלנו את זה.

<אמנון שמואלי: זה קטינים, קטינים שאנחנו לא שומרים.

תמר זנדברג: הדלתא זה קטינים שלא שומרים - - -

ניסן סלומינסקי: טוב רבותיי - - -

יוליה מלינובסקי: אדוני היושב ראש, סרטוני הסברה ש- - - בחוק.

<עירית וייסבלום: יש דברים שמחוייבים שזה הבסיס.

<עירית וייסבלום: לא העלינו עדיין סרטוני הסברה- -

<נירה למאלי רנלבסקי: סרטוני הדרכה.

<עירית וייסבלום: - - זה בין היתר.

<עירית וייסבלום: זה לא שאנחנו חייבים את הכל בבת אחת.

<עירית וייסבלום: העלנו את כל הדברים הבסיסיים.

<עירית וייסבלום: לכל תושב שרוצה את המידע יש את המידע.

<עירית וייסבלום: אם הוא רוצה לקרוא מורחב, אם הוא רוצה לקרוא תמציתי אלא מקוצר יש את הכל באינטרנט - - -

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אנחנו רוצים לעשות סיור גם.

ניסן סלומינסקי: בואו נעצור פה.

ניסן סלומינסקי: איך אומרים, זו טעימה ראשונה רק שתרגישו מה מרגישים ולפעם הבאה, כמו שאמרתי, שהתשובות תהיינה - - -

יוליה מלינובסקי: אז אני אומרת לך, כנראה ש - - - לא מתאים לך אז תנסי לחשוב מה לא בסדר פה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה לאנשי הממלכה.

ניסן סלומינסקי: תודה לחבריי, אנחנו נמשיך יחד - - - לסיור.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה רק לומר שמצד אחד אנחנו מרוצים מחלק מהתשובות ומצד שני עדיין יש עוד הרבה הרבה מה לעשות כדי שנגיע לאותו אופטימום שקיווינו שכבר יהיה אבל עדיין לא ואנחנו מקווים מאוד שכן.

<נירה למאלי רנלבסקי: החשיבות של ההסברה בנקודה הזאת היא מאוד חשובה, ולכן סרטוני הדרכה היו אמורים להחליף את הפקיד בעל פה, זה היה הרעיון.

<נירה למאלי רנלבסקי: (סיור)

ניסן סלומינסקי: אתה קבעת תור?

<קריאה: - - -

ניסן סלומינסקי: ניסית לקבוע תור?

<קריאה: אמרו לי שעה וחצי המתנה.

<אמנון שמואלי: עד שעה וחצי.

<קריאה: כמעט הזמן של החופש.

ניסן סלומינסקי: קבעתם תור?

<קריאה: ניסינו לקבוע תור אבל לא היו מקומות להיום אז באנו כבר בלי תור.

ניסן סלומינסקי: באתם כמזדמנים.

<קריאה: באנו כמזדמנים, הכניסו אותנו, השירות מצויין, הכל תקין, תודה רבה, תודה רבה למנהל.

<קריאה: אולי אפשר לעזור לנכים, אולי קצת תהיה הנחה כי זה קצת מחיר מאוד יקר 250 ₪.

ניסן סלומינסקי: זה סיפור נפרד.

ניסן סלומינסקי: אוקיי תוביל.

ניסן סלומינסקי: אתם עושים דרכון ביומטרי?

ניסן סלומינסקי: וקבעתם תור?

<קריאה: לא ידענו ש - - -

ניסן סלומינסקי: אתם מודעים לאופציות שיש לכם- - - טביעת אצבע?

ניסן סלומינסקי: אמרו לכם את זה גם?

<קריאה: כן - - -

ניסן סלומינסקי: האנשים הם גם - - -

אורי מקלב: אותו בעל ש- - - הנישואים הגיע לאשתו עם כמה מגשים עם כוס קפה חם, כוס קפה קר, הפוך, כוס תה, כוס חלב והרבה סוגי עוגיות ועוגת גבינה הוא אמר לה, את רואה, ככה אני רוצה כל יום.

אורי מקלב: אתם מביאים אותנו לפה ללשכה מאוד יפה ומאוד מכובדת.

אורי מקלב: ככה אנחנו רוצים בכל הלשכות.

ניסן סלומינסקי: אומרים שיש לשכות הרבה יותר גדולות ומסודרות מזו.

ניסן סלומינסקי: שזו לא ה- "ה" מה שנקרא.

אורי מקלב: צריך לציין את הדבר הזה שהשירות הוא הכי חשוב וגם שאנשים יהיו מודעים לנושא הביומטרי.

ניסן סלומינסקי: שאלתי את הזוג הזה והוא אמר מיוזמתו, אנחנו מודעים, אמרו לנו, אנחנו מודעים אם רק תמונה או גם טביעת אצבע.

אורי מקלב: איך הם היו מודעים?

ניסן סלומינסקי: לא יודע.

אורי מקלב: איך אתם מודעים לעניין הזה?

<קריאה: אמרו לנו פה.

ניסן סלומינסקי: קראתם את זה ומפה אתם מבינים.

אורי מקלב: נותנים לכם לחכות בתור כדי שלא יהיה מה לעשות ואז חייבים לקרוא את - - -

ניסן סלומינסקי: הם מזדמנים הם לא בתור.

<קריאה: לקבוע תור שבוע מראש - - -

ניסן סלומינסקי: זה סיפור נפרד.

ניסן סלומינסקי: בעיקרו יודעים, חלק גדול, הרוב יודעים שאפשר לעשות תור ועושים תור.

ניסן סלומינסקי: ומי שלא נותנים לו גם להכנס.

ניסן סלומינסקי: אז זה בסדר מהבחינה הזאת.

ניסן סלומינסקי: אז פה ההסברים כתובים ופה יש לכם הסבר.

<אמנון שמואלי: רואה את הבחורה שעושה את ה - - - מחלקת את המספרים - - -

ניסן סלומינסקי: את המספרים למזדמנים?

<אמנון שמואלי: מי מזדמן, מי שגם מוזמן, לכולם היא נותנת.

ניסן סלומינסקי: מה תפקידך?

<קריאה: אני מחלקת את המספרים ואנחנו מסבירים פה על הביומטרי.

ניסן סלומינסקי: מה אתם מסבירים על הביומטרי?

<קריאה: מי שבוחר בעצם כן לשמור טביעות אצבע, לא לשמור טביעת אצבע, מה זה אומר.

ניסן סלומינסקי: כן, אתם מסבירים את זה לאנשים ששואלים?

ניסן סלומינסקי: לכל אחד שנכנס?

<קריאה: כמעט לכל אחד, כן.

ניסן סלומינסקי: גם אם הוא מזדמן - -

<קריאה: גם אם הוא לא שאל.

ניסן סלומינסקי: - - וגם אם יש לו תור.

<קריאה: נכון.

<קריאה: ברור.

ניסן סלומינסקי: ואתם מסבירים ומחלקים גם - - -

<קריאה: מחלקים דפים.

ניסן סלומינסקי: אומרים להם לקרוא?

<קריאה: אומרים להם לקרוא, מחלקים, נותנים להם פה גם מספרים.

<קריאה: אפשר לקבוע תור גם.

ניסן סלומינסקי: יש מישהו בשפה נוספת פה?

<קריאה: ברור.

<קריאה: יש פה שש שפות.

ניסן סלומינסקי: לא, מישהו שמסביר.

<קריאה: מישהו שמסביר אין.

<קריאה: רק אני כרגע.

ניסן סלומינסקי: ואת מדברת רק שפה עברית.

<קריאה: רק עברית, אנגלית.

<קריאה: יש לנו פקידה שמדברת רוסית.

ניסן סלומינסקי: הבנתי.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת שאת גם בעל פה מסבירה כמעט לכל אחד את האופציות האלה.

ניסן סלומינסקי: יפה מאוד.

ניסן סלומינסקי: זה אפילו מעל מה שהחוק דורש נגיד כך.

ניסן סלומינסקי: אבל זה יפה.

<קריאה: כן, חייב.

ניסן סלומינסקי: כמה יש מזדמנים וכמה מספרים?

<קריאה: כרגע זה עומד על 50/50.

ניסן סלומינסקי: ואתם לא סוגרים עוד את השערים?

<קריאה: לא, יש אנשים בחוץ, נותנים שירות, יש לנו זמן, כן.

<בנו נאייף: זה מה שאני אמרתי, 12 זה לא שאני סוגר, יאללה בואו נלך הביתה.

<בנו נאייף: נסגרת הדלת וכל מי שבפנים מקבל שירות.

ניסן סלומינסקי: טוב, אוקיי.

ניסן סלומינסקי: אחריכם, אתה מוביל?

<בנו נאייף: מנהל הלשכה יוביל אותנו.

<ארז מלמד: - - - להתקשר אלינו בטלפון הוא יכול לשבץ את עצמו בתאריך ושעה ואנחנו נשים אותו - - -

ניסן סלומינסקי: הם כאלה שלא יחכו פה.

<קריאה: אבל אם מישהו רוצה לבוא ולעשות ישר?

<ארז מלמד: מה זה עכשיו?

<קריאה: עכשיו אני באתי מהבית - - -

<ארז מלמד: לשבת ולהמתין.

<ארז מלמד: הוא יכול להמתין ולחכות הרבה זמן או לשבץ את עצמך - - -

ניסן סלומינסקי: 90 באים מזדמנים, רק 77 הם עם תור.

ניסן סלומינסקי: אז יש לנו הרבה מאוד אנשים שכאן הם אומרים - - -

<ארז מלמד: - - - כמה שעות או לשבץ את עצמך למחר, מחרתיים בבוקר.

<קריאה: אין, זה עוד שבוע.

<ארז מלמד: אתה יכול גם למחר.

<ארז מלמד: דבר עם ה- - - היא תעזור לך עם ה- - -

<קריאה: אתם עובדים חדשים?

ניסן סלומינסקי: לא, זו ועדה משותפת של הכנסת.

ניסן סלומינסקי: באת לדרכון או - - - הכניסו אתכם?

<קריאה: חיכינו בתור.

ניסן סלומינסקי: אתם מודעים לאופציות שקיימות?

<קריאה: לביומטרי בעיקרון כן.

ניסן סלומינסקי: איפה, הסבירו לכם פה?

ניסן סלומינסקי: או שאתם - - -

<קריאה: הסבירו אצל הפקיד.

ניסן סלומינסקי: גם הפקיד הסביר לכם?

<קריאה: כן.

ניסן סלומינסקי: וואו.

ניסן סלומינסקי: זה כבר דרגה גבוהה.

<קריאה: שירות מאוד טוב, מהיר וטוב.

<קריאה: היינו מרוצים.

ניסן סלומינסקי: כמה זמן חיכיתם פה?

<קריאה: לא חיכינו.

<קריאה: לקחנו מספר ואז אחרי שעה באנו לפה.

ניסן סלומינסקי: אז הלכתם וחזרתם.

ניסן סלומינסקי: הבנתי, יפה מאוד.

<קריאה: תודה רבה ניסן.

<ארז מלמד: ניסן זה חלק מהאסטרטגיה - - -

ניסן סלומינסקי: כל הזמן הסברתם שהפקיד אין לו את הזמן.

ניסן סלומינסקי: אני רואה שפה גם הפקיד מסביר, גם מישהי שבכניסה.

ניסן סלומינסקי: וואו זה יפה מאוד.

<ארז מלמד: יש לנו פה בלשכה 11 עמדות פעילות.

<ארז מלמד: כולם עושים - - - חוץ מ - - -

ניסן סלומינסקי: מה זה שירות?

<ארז מלמד: אשרות.

<ארז מלמד: ויזות לאנשים זרים.

<ארז מלמד: כל אחת מהעמדות - - - עובדות שיושבות במודיעין עושות זימון תורים ותור מהיר.

<ארז מלמד: זימון תורים, יושבות על הרשימות של - - -

יוליה מלינובסקי: שמענו עכשיו שבנאדם מגיע ראשון מעבודה ועוזב פה אחרון נכון?

<קריאה: ככה כל המנהלים.

ניסן סלומינסקי: רק שנייה.

ניסן סלומינסקי: לפחות אני אומר, מה שעשיתי עכשיו, שאלתי כאן באקראי הרבה מאוד אנשים.

ניסן סלומינסקי: אנשים אומרים, באנו, לא הזמנו תור, הכניסו אותנו ואנחנו לא הרבה זמן קיבלנו מספר.

ניסן סלומינסקי: אחד אומר אפילו, הלכתי קצת, חזרתי, מסדרים.

ניסן סלומינסקי: שאלתי אתה יודע מה, אז הוא אומר ככה, הבחורה שם שעומדת מסבירה לי שאני יכול או רק תמונת פנים או גם טביעת אצבע - - -

יוליה מלינובסקי: ואחרי שאני הסברתי - - - בחורה אחרת - - -

ניסן סלומינסקי: לא, זו שמחלקת את המספרים.

ניסן סלומינסקי: ב' שאלתי אנשים, אז הוא אומר, כן גם הפקיד אמר לי את זה.

ניסן סלומינסקי: אנשים שאני מכיר.

ניסן סלומינסקי: אני מכיר את הזוג הזה.

ניסן סלומינסקי: בלי קשר אני מכיר.

ניסן סלומינסקי: הם אומרים שגם הפקיד, מה שמשרד הפנים בזמנו אמר שלא, גם הפקיד מסביר להם שיש אפשרות כזו ואפשרות כזאת.

ניסן סלומינסקי: מהבחינה הזאת אני אומר, לפחות פה - - -

יוליה מלינובסקי: אני אקח אותך לאיזשהו סיור אקראי שאנחנו לא נודיע אז בואו נראה את התוצאות.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: אמרתי מראש בישיבה שהודענו, החלטנו להודיע, לא לבוא בהפתעה הפעם ולראות.

ניסן סלומינסקי: בסדר, לפחות זה נראה טוב.

ניסן סלומינסקי: ואני מבין שזו לשכה שהיא יפה והיא לא הלשכה הגדולה.

ניסן סלומינסקי: יש להם 15 לשכות יותר גדולות, יותר מכובדות ממה שזו אפילו.

ניסן סלומינסקי: יפה, אז יש דברים.

יוליה מלינובסקי: בואו נקרא אותם לחשוב על פתרונות עכשיו ולא בעוד חצי שנה.

ניסן סלומינסקי: זה מה שביקשנו שיעשו.

ניסן סלומינסקי: שלפגישה הבאה הוא לא יגיד יש לנו פתרונות אלא כבר עשינו אותם.

ניסן סלומינסקי: עשינו את זה ועשינו את זה.

ניסן סלומינסקי: נקווה שיהיה בסדר.

יוליה מלינובסקי: אוקיי, אז אתה כיו"ר ועדה משותפת לביומטרי מחר אתה תקבל החלטת הנשיאות על כינוס חירום של דיון מהיר ואז בכנסת כבר נעשה.

ניסן סלומינסקי: כן אבל אין טעם לעשות בעוד שבוע כי עכשיו עשינו אז צריך לחכות קצת.

יוליה מלינובסקי: אז נעשה בעוד שבועיים.

ניסן סלומינסקי: שבועיים זה לא - - -

יוליה מלינובסקי: דיון מהיר אתה חייב תוך עשרה ימים.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

יוליה מלינובסקי: לא, לא.

יוליה מלינובסקי: כי אני לא שמעתי מה עושים שבנאדם לא הצליח להכנס כשבנאדם לא קיבל תור ולא - - - בסוף מה שהם אומרים, האופציה היחידה שנשארת לו - - -

ניסן סלומינסקי: כאן לא ראיתי את זה.

ניסן סלומינסקי: לא ראיתי מישהו שלא הצליח.

ניסן סלומינסקי: כל אלה שיושבים פה אין להם זימון והם נכנסו ויושבים.

ניסן סלומינסקי: מה שכן - - -

יוליה מלינובסקי: אני שואלת אותך, מה הפתרון?

ניסן סלומינסקי: ב-12 סגרו את הדלת עכשיו - - -

יוליה מלינובסקי: אני ביקשתי פתרון.

יוליה מלינובסקי: אני שלחתי מיילים לא חזרו אליי, באתי, לא הכניסו אותי.

ניסן סלומינסקי: בסדר, אני מבין.

יוליה מלינובסקי: האופציה היחידה שנשארת לי זה ללכת לנתב"ג ולשלם 800 ₪.

ניסן סלומינסקי: אז אנשים אומרים שהם מגיעים ומקבלים אותם.

ניסן סלומינסקי: ועובדה, רוב אלה שפה עכשיו, כל אלה שהיה להם זימון כבר סידרו והלכו הבייתה.

ניסן סלומינסקי: כל אלה הם מזדמנים ומטפלים בהם - -

יוליה מלינובסקי: אני אוציא עכשיו קול קורא בפייסבוק, אנשים יספרו את הסיפורים ואנחנו נשמע אותם.

ניסן סלומינסקי: - - וחוץ מזה יש גם את הכוכבית הזאת שעד עכשיו אני לא יודע אם הצלחנו להכנס.

יוליה מלינובסקי: שאף אחד לא עונה.

ניסן סלומינסקי: תגידו לו שאני - - - הוא צלצל אליי, חזרתי אליו כמה פעמים, הוא כנראה אולי לא קיבל את זה שחזרתי - - -

יוליה מלינובסקי: בואו נעשה קול קורא בפייסבוק שאנשים - - -

תמר זנדברג: בסדר גמור.

תמר זנדברג: רק אני רוצה ממך את הלשכות שנראה איך זה מתפלג.