ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 437, 2017-07-03 10:30

יעקב מרגי: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט, 3 ביולי 2017, ט' בתמוז ה'תשע"ז.

יעקב מרגי: הנושא: היערכות משרד החינוך והרשויות לחופשת הקיץ בחינוך המיוחד, הזנה לילדים עם מוגבלות בתקופת הארכת הלימודים בקיץ.

יעקב מרגי: אומר לכם, זה דיון ביוזמתי.

יעקב מרגי: אמרתי, תקבלו החלטות לטובת אוכלוסיות עם צרכים מיוחדים.

יעקב מרגי: במהלך חופשת הקיץ ובשנים עברו שמענו על חריקות כאלה ואחרות.

יעקב מרגי: מטבען של מערכות שהן צריכות התאמות שמקבלים החלטות, לא תמיד מקבלים החלטה וזה תואם את כל המעטפת של הילד או המעטפת של המוסד ולכן אמרתי, השנה אנחנו נקדים את פני הטובה, נסתכל על חצי הכוס המלאה, שכל ההחלטות הטובות שהמשרד קיבל ואנחנו עוד מצפים שהנושא הזה ילך וישתפר.

יעקב מרגי: להזכירכם, שנת הלימודים לילדים עם הצרכים המיוחדים, עם המוגבלות הקשה, הלקות הקשה מסתיימת ב-15 באוגוסט, לא לכולם.

יעקב מרגי: במהלך התקופה הזו אנחנו צריכים לוודא שמבחינתם זו שנת לימודים לכל דבר ועניין כולל כל הטיפול ההוליסטי.

יעקב מרגי: כדי שיהיה על מה לדון אני הייתי מצפה שמשרד החינוך ייתן לנו סקירה, אבל לפני כן קצת נתונים ממרכז המחקר והמידע של הכנסת בנושא הארכת שנת הלימודים בחינוך המיוחד.

יעקב מרגי: לאחר מכן אתן לרחלי אברמזון ממשרד החינוך לתת לנו סקירה איך המשרד נערך לחופשת הקיץ בחינוך המיוחד.

יעקב מרגי: בבקשה.

<אתי וייסבלאי: תודה רבה.

<אתי וייסבלאי: אתי וייסבלאי ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.

<אתי וייסבלאי: אני אציג ממש כמה נתונים בסיסיים בנושא חופשת הקיץ בחינוך המיוחד.

<אתי וייסבלאי: הדברים מבוססים על מסמך מרכז המחקר והמידע של הכנסת, ילדים עם צרכים מיוחדים בישראל, נתונים וסוגיות מרכזיות.

<אתי וייסבלאי: זה נכתב בשנת 2015 תוך עיבוד לנתוני משרד החינוך לשנת הלימודים הקודמת, תשע"ו.

<אתי וייסבלאי: באותה שנה היו כ-214,000 תלמידי חינוך מיוחד, מתוכם כ-85,000 תלמידים במסגרות חינוך מיוחד, גנים, כיתות חינוך מיוחד בבתי ספר רגילים ובתי ספר לחינוך מיוחד וכ-130,000 תלמידי חינוך מיוחד שהשתלבו בחינוך הרגיל.

<אתי וייסבלאי: בכל הנוגע לתלמידים המשולבים שהם כ-60% מתלמידי חינוך מיוחד, הם לומדים לפי לוח החופשות הרגיל של משרד החינוך.

<אתי וייסבלאי: חופשות תלמידים שלומדים במסגרות חינוך מיוחד מוסדרות בחוזר מנכ"ל לשנת 2004, נוהל הפעלת תוכנית חופשות בחינוך המיוחד.

<אתי וייסבלאי: מה שהחוזר הזה קובע, זה שמשך שנת הלימודים בחינוך המיוחד תלויה במגבלה של התלמיד ובמסגרת שבה הוא לומד.

<אתי וייסבלאי: המצב הוא שמתוך אותם 85,000 תלמידים, תלמידים עם מגבלות פחות שכיחות לא לומדים עד ה-15 באוגוסט ללא קשר למסגרת שבה הם לומדים.

<אתי וייסבלאי: מדובר בבערך 16,500 תלמידים שזוכים להארכה הזאת.

<אתי וייסבלאי: תלמידים עם מגבלות יותר שכיחות שלומדים רק בבתי ספר או בגנים לחינוך מיוחד זכאים להארכת שנת הלימודים עד ה-30 ביולי, שהם כ-31,000 תלמידים.

<אתי וייסבלאי: תלמידים עם מגבלות יותר שכיחות שלומדים בכיתות חינוך מיוחד בבתי ספר רגילים לא זכאים להארכת שנת הלימודים כלל.

<אתי וייסבלאי: מדובר פה ב-36,000 תלמידים.

<אתי וייסבלאי: באוגוסט 2016 שר החינוך הודיע כאן בוועדת החינוך על שינויים במועדי החופשות של תלמידי החינוך המיוחד.

<אתי וייסבלאי: מה שנאמר אז, שכ-2,000 עיוורים ולקויי ראייה וחרשים יהיו זכאים ללימודים גם בזמן חופשות בית הספר, כמו כל התלמידים שהלקויות שלהם פחות שכיחות.

<אתי וייסבלאי: כ-2,500 תלמידים עם מוגבלות שכלית התפתחותית קלה, רק אלה שלומדים במסגרות חינוך מיוחד יהיו זכאים להארכת שנת הלימודים גם הם עד ה-15 באוגוסט.

<אתי וייסבלאי: לגבי כל האוכלוסיות האחרות שעליהן דיברתי, אין שינוי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: רחל.

<רחל אברמזון: טוב, בהמשך לסקירה אני אדגיש שהמוגבלויות לתלמידים בשכיחות נמוכה באוכלוסייה אכן מקבלים הארכת שנת לימודים עד ה-15 באוגוסט כשאנחנו מדברים על כך שעל פי החלוקה למוגבלויות הם נמצאים החל מתום שנת הלימודים שלהם ברצף, זאת אומרת הילדים יכולים גם אם בעבר למשל מועד הלימודים הסתיים ב-20 ביוני ואי אפשר היה להתחיל מייד את הפעילות או שהיו מתחילים את הפעילות ומסיימים ב-4 באוגוסט, היום המשרד איפשר להמשיך ברצף לתלמידים עם אוטיזם.

<רחל אברמזון: אנחנו מדברים רק על החטיבה, כי בדרך כלל ה-20 ביוני זה החטיבה העליונה, אז זה חטיבת ביניים חטיבה עליונה.

<רחל אברמזון: אנחנו יכולים לדבר על כ-16,000 תלמידים בערך, משהו כזה, אולי אפילו יותר, שיכולים להמשיך את הארכת שנת הלימודים מה-20 ביוני עד ה-15 באוגוסט.

<רחל אברמזון: העשרה ימים האלה באמצע עומדים לרשותם, זאת אומרת אם מבצעים את הימים האלה, אפשר ברצף להמשיך את תוכנית הקיץ.

<רחל אברמזון: זה דבר אחד.

<רחל אברמזון: הדבר השני שהוא מאוד משמעותי זה באמת שנכנסה קבוצה שבעבר לא נכללה מסיבות כאלה ואחרות, המוגבלות השכלית ההתפתחותית הקלה שנכנסה.

<רחל אברמזון: אנחנו מדברים על היקף של כ-3,000 תלמידים שהצטרפו לתוך המהלך הזה וקיבלו את הזכאות להארכת שנת לימודים עד ה-15 באוגוסט.

<רחל אברמזון: בעבר הם קיבלו עד ה-30 ביולי.

<רחל אברמזון: הדבר הנוסף שאנחנו פתחנו ואפשרנו זה לקבל גם את החופשות, את סוכות, חנוכה ופסח.

יעקב מרגי: רחל, הטענה שעלתה בדיונים הקודמים, שאמנם זו הארכה אבל זו לא בדיוק הארכה.

יעקב מרגי: כשאנחנו מדברים על הארכת שנת לימודים, זאת אומרת שזו שנת לימודים לכל דבר ועניין כולל כל הטיפולים הפרא רפואיים, כולל כל מפעל ההזנה.

יעקב מרגי: השאלה אם אנחנו השנה, כבר שנה שנייה אחרי אותה החלטה מבורכת של השר, אנחנו ערוכים לספק את המענים האלה?

<רחל אברמזון: אז אני רוצה להגיד שבאופן חלקי.

<רחל אברמזון: קודם כל הטיפולים ממשיכים אבל הם ממשיכים באופן אחר.

<רחל אברמזון: הם לא נפסקים.

<רחל אברמזון: אנחנו הרי אפשרנו גם למטפלים עם מקצועות הבריאות לחופשה גמישה במהלך השנה, זאת אומרת הם יכולים לקחת את החופשה שלהם לאו דווקא בקיץ.

<רחל אברמזון: הם יכולים לקחת את זה בתחנות זמן לאורך השנה, אז קודם כל חלקם כן עובדים.

<רחל אברמזון: לא כולם לא עובדים.

<רחל אברמזון: יכול להיות שהמתכונת של הטיפול היא לא באותה מתכונת של יום לימודים שגרתי.

<רחל אברמזון: זה הדבר הראשון.

יעקב מרגי: לא מבין.

יעקב מרגי: תסבירי לי.

יעקב מרגי: הילד, יש לו צרכים.

<רחל אברמזון: נכון.

יעקב מרגי: הטיפול, לא נתנו לו אותו כבונוס.

יעקב מרגי: נתנו לו את הטיפול הזה בגלל שהוא זקוק לו, בין אם זה בבית כשהוא בבית, בין אם הוא במערכת החינוך.

יעקב מרגי: מה קורה באותה תקופה, 1 ביולי, 20 ביולי עד 15 באוגוסט, האם הילד, יש לו את כל המעטפת?

יעקב מרגי: זה מה שאני צריך לדעת.

יעקב מרגי: את אומרת לי חלקית, זה תלוי אם ההוא יצא לחופש.

יעקב מרגי: אני מקבל תשובה מאוד לא ברורה.

<רחל אברמזון: לא, לא.

<רחל אברמזון: אז אני אומרת, הוא לא מקבל את כל המעטפת שהוא מקבל במהלך שנת הלימודים.

יעקב מרגי: למה?

<רחל אברמזון: כי אנחנו מדברים על תוכניות חופשה, על הארכת שנת לימודים בתוכנית חופשה.

יעקב מרגי: הרציונל היה הארכת שנת לימודים.

<רחל אברמזון: נכון, אז בהארכת שנת לימודים הוא מקבל בשלב הנוכחי את מה שהמשרד ואת מה שהמערכת יכולה לתת וזאת המעטפת שאנחנו נותנים בהפעלת תוכניות החופשה.

<חיים הלפרין: הרי אפשר לפתור את הבעיה אם מוסיפים תקנים במיוחד בתקופה הזאת, אבל נגיד שלא, הרי את גוררת את זה לכל השנה, כי אם הם עובדים בקיץ והם לוקחים את החופשות שלהם במשך השנה, את חייבת איזושהי יציבות ניהולית.

<רויטל לן כהן: אין רצף טיפולי.

<חיים הלפרין: כן.

<חיים הלפרין: רצף טיפולי, כל מי שקצת מבין, זה אחד הדברים היותר חשובים שיש כי זה בעצם הביטחון וזה החוסן וזה הרוטינה.

<חיים הלפרין: עם מה אנחנו מתמודדים?

<חיים הלפרין: אנחנו מתמודדים ברוטינה.

<חיים הלפרין: ברגע שאת מוציאה את הילדים, בכלל דרך אגב, כל ילד מהרוטינה, את משלמת על זה מחיר, אז קשה לי להבין כשאת אומרת משפט כזה בעצם את מוציאה אותו מהרוטינה.

<רחל אברמזון: אני יכולה לומר שמה שאנחנו מנסים לעשות זה באמת לשמור על הרצף שגם הצוותים יעבדו.

<רחל אברמזון: אני חייבת לומר שגם מבחינת הצוות עצמו אין חובה שהצוות יעבוד.

<רחל אברמזון: הצוות נמצא ורוב הצוותים עובדים ורוב הצוותים נמצאים ומגויסים.

<רחל אברמזון: יחד עם זה, אנחנו לא יכולים לחייב אותם.

<רחל אברמזון: יש הסכמי עבודה.

<רחל אברמזון: מותר להם גם לצאת לחופשות וזאת זכותם.

יעקב מרגי: השאלה, כשקיבל שר החינוך החלטה להאריך את שנת הלימודים.

יעקב מרגי: דרך אגב, אני עכשיו קורא את המכתב שהוא הוציא.

יעקב מרגי: יש שם בעיה התנסחותית.

יעקב מרגי: לא שמו לב או שאני לא מבין את זה נכון.

יעקב מרגי: "כמו כן ילדים עם לקות ראייה או שמיעה, תוארך חופשת הקיץ שלהם בשבועיים נוספים", זאת אומרת פיצל להם את שנת הלימודים בשבועיים.

<רחל אברמזון: לא, למה?

<יהודית גידלי: חופשת הקיץ תוארך.

<יהודית גידלי: <קריאה:> פעילות חופשת הקיץ.

יעקב מרגי: זה מה שהוא כתב.

יעקב מרגי: הוא התכוון ההיפך.

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: רחל, אני מבין את המצוקה שלך.

יעקב מרגי: השאלה אם שר החינוך שקיבל את ההחלטה הזו להאריך את שנת הלימודים עד ה-15 באוגוסט לקח בחשבון את סוגיית ההסכם הקיבוצי?

יעקב מרגי: סליחה, הסכם קיבוצי, שנת הלימודים שלי מסתיימת ב-30 ביוני, אני לא מתייצבת.

יעקב מרגי: איך הוא מיישם את ההחלטה שלו?

<רחל אברמזון: יש לפעמים קשיים.

יעקב מרגי: אין "לפעמים".

<רחל אברמזון: אני אומרת שיש לפעמים קשיים.

יעקב מרגי: אם לא סגרתי את זה, זה לא לפעמים, זה יהיה לי קושי מעיקרא לקיים את ההחלטה שלי.

יעקב מרגי: את מבינה?

<רחל אברמזון: כן.

יעקב מרגי: קחי את ההורים האלה.

יעקב מרגי: הם יבואו בצדק אל מנהל המוסד שלהם, סליחה, יש החלטה של המשרד.

יעקב מרגי: אתה חייב לתפקד במאת האחוזים.

יעקב מרגי: מבחינת ההורים, ההורים לא יודעים את השורות הקטנות.

יעקב מרגי: לא מכירים את המצוקות ואת הפרטים, הסכם קיבוצי.

יעקב מרגי: זה גם לא צריך לעניין אותם.

יעקב מרגי: ברגע שמשרד מקבל החלטה ששנת הלימודים מוארכת עד ה-15 באוגוסט, מטבע הדברים האימא תלך ותפרע את השטר הזה ממנהל המוסד ואל מי יבואו?

יעקב מרגי: ואתם גנבים ואתם עושקים על גב הילדים המסכנים.

יעקב מרגי: זה טענות שנשמעות.

<חיים הלפרין: מה חסר לך?

יעקב מרגי: היא אמרה.

<חיים הלפרין: הרי זה התפקיד שלנו, לנסות ללחוץ על מקבלי ההחלטות.

<רחל אברמזון: זה לא עניין של חסר.

<רחל אברמזון: צריכה להיות הסכמה.

<חיים הלפרין: לא, כשאת באה ואת אומרת לי, זה לרשות המורים, אני לא יכולה להכריח, יש לך אחריות אבל אין לך סמכות.

יעקב מרגי: הבנו.

יעקב מרגי: משרד החינוך, מישהו נוסף רוצה להתייחס?

יעקב מרגי: לפני שאעביר את רשות הדיבור, רחל, עוד נושא שהיה בכותרת של הדיון, סוגיית ההזנה, אז אני מבקש להתייחס לזה.

<חיים הלפרין: ואני מקווה שיש רצף.

<חיים הלפרין: סוגיית ההזנה היא כמו שרחלי אמרה, נסגרת ב-30 ביוני יחד עם תום שנת הלימודים.

<חיים הלפרין: אנחנו השנה התחלנו בפיילוט משותף בחמש רשויות לבחון את ההספקה של ההזנה באמצעות הספקים של המשרד במקום בהזנה דרך הרשות כפי שהתקיימה עד השנה.

<חיים הלפרין: גילינו הרבה מאוד דברים מעניינים.

<חיים הלפרין: דבר שני, אנחנו בוחנים לקראת השנה הבאה באמת את האפשרות לבחון לעשות התאמות לצרכי הארכת שנת הלימודים.

<חיים הלפרין: זה עוד לא מגובש עד הסוף אבל הכיוון הוא לבחון את זה באופן הכי רציני שאפשר.

יעקב מרגי: אני אומר לכם, אני מלין על עצמי איך אכלתי את הלוקש הזה שנה שעברה, שנקרא 15 באוגוסט, ובירכתי.

יעקב מרגי: עכשיו לעשות פיילוט, חמש רשויות.

יעקב מרגי: בבקשה, אמיתי שוחט.

<אמיתי שוחט: אמיתי, נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

<אמיתי שוחט: ככלל אני אגיד כותרת לשני הנושאים של הדיון של הוועדה, שהארכת שנת הלימודים זה הארכת שנת לימודים לכל דבר.

יעקב מרגי: על מה אתה מתבסס?

<אמיתי שוחט: על החוק.

יעקב מרגי: משפטי?

<אמיתי שוחט: כן.

יעקב מרגי: ההחלטה של השר הייתה בקביעה משפטית שמחייבת?

יעקב מרגי: היה שינוי לחוק חינוך חובה חינם?

<אמיתי שוחט: מבוסס על חוק חינוך מיוחד.

יעקב מרגי: הייתה החלטה שזה תוקן?

<חיים הלפרין: לא היה שימוש בסמכות הסטטוטורית.

<אמיתי שוחט: לא צריך.

<אמיתי שוחט: זה כבר קיים לפני כן.

<אמיתי שוחט: גם בחוזר מנכ"ל של חופשות בחינוך המיוחד כתוב בכל מקום שנכתב בו תוכניות החופשה, הכוונה להארכת שנת הלימודים על פי חוק החינוך המיוחד, זאת אומרת שמה שנקרא החופשות זה הארכת שנת הלימודים.

<אמיתי שוחט: גם בדיון שהיה כאן בוועדה לפני כשנתיים רחלי אמרה, אני מצטט, "אני מבקשת שנשמור על המושג הארכת שנת הלימודים כי אנחנו מדברים על הארכת שנת הלימודים בכל ההיבטים הפדגוגיים, בעיקר בעקבות הדיון החשוב הזה".

יעקב מרגי: הדיון הזה יוליד הצעת חוק תיקון לחוק חינוך חובה.

<אמיתי שוחט: אז קודם כול זו המסגרת לשני הנושאים.

<אמיתי שוחט: קודם כול נושא של החופשות.

<אמיתי שוחט: דיברו כאן על נושא של החינוך המיוחד.

<אמיתי שוחט: אני באמת שמח שהם מכירים בפער הזה.

<אמיתי שוחט: אני באמת רוצה להעלות את הנושא של הילדים המשולבים.

<אמיתי שוחט: אני מתאר לעצמי שצריך לפתור אותו אבל האמירה שאנחנו רוצים להגיד כאן היא שהילדים המשולבים זכאים וצריכים את זה.

<אמיתי שוחט: בעיקר צריכים.

<אמיתי שוחט: גם בחופשות הם צריכים מענה.

<אמיתי שוחט: הייתי לפני כשבועיים בהשתלמות של מתי"א כאן בירושלים.

<אמיתי שוחט: דיברו על ילדים עם הפרעות נפשיות.

<אמיתי שוחט: שאלו מה הם הטיפולים שהילדים מקבלים בבית הספר, האם אפשר להשוות אותם לטיפולים פסיכולוגיים שהם מקבלים במסגרות פרטיות.

<אמיתי שוחט: אמרו, אי אפשר להשוות את זה כי אין רצף בסיפור הזה.

<אמיתי שוחט: טיפול פסיכולוגי הוא מחויב.

<אמיתי שוחט: הוא לאורך כל השנה.

<אמיתי שוחט: הטיפולים שקיימים במערכת החינוך הם בהפסקות ואי אפשר לסמוך עליהם, אז לכן צריך לתת את המענה הזה גם בחופשות, אם זה בשילוב עם החברה למתנ"סים.

<אמיתי שוחט: צריך לחשוב על כל מיני מסגרות של פתרונות, אבל זה לילדים המשולבים.

<אמיתי שוחט: הנושא של ההזנה בהארכת שנת הלימודים, אז באמת זה נושא שצריך להיפתר.

<אמיתי שוחט: גם אם משרד החינוך כרגע עובד בפיילוט, אז לא יתכן שיהיו רשויות שלא יקרה.

<אמיתי שוחט: צריך בינתיים להגיע להסדר זמני עם רשויות או דברים כאלה.

יעקב מרגי: כל הבסיס של הדיון הזה, של הארכת שנת הלימודים, מה שאני מתרשם כרגע, אם אני אקח את הביטוי הכי נכון, זה וולונטרי כזה.

<אמיתי שוחט: לצערנו.

יעקב מרגי: אם זה המינוח הנכון.

יעקב מרגי: משרד החינוך, אני אתן לכם שוב להתייחס לכל ההערות.

יעקב מרגי: תודה רבה, אמיתי.

יעקב מרגי: אמירה חדר.

<אמירה חדר שושן: אני אימא למתבגרת על הספקטרום האוטיסטי, יושבת ראש הנהגת הורי בית ספר גיל בתל אביב.

<אמירה חדר שושן: אני רוצה להתייחס לפיילוט, לנושא של ההזנה בקייטנות.

<אמירה חדר שושן: עד לפברואר השנה כל ילד תוקצב בערך קרוב ל-25 שקלים ליום להזנה כשהכסף הזה, 25 שקלים בערך ליום לילד הספיק להזנה לאורך כל השנה כולל הקייטנות.

<אמירה חדר שושן: מול הקייטרינג שאנחנו עובדים איתו אנחנו משלמים בערך 15 שקלים לארוחה חמה וזה באמת נפרס לאורך כל השנה והספיק לכל השנה.

<אמירה חדר שושן: מפברואר התבשרנו, הנחיתו עלינו פיילוט.

<אמירה חדר שושן: פיילוט, משמעו לבחון איזה קונספט אחר.

<אמירה חדר שושן: מה שקרה, שהפיילוט הזה, אנחנו משלמים מהכיס שלנו, ההורים, את דמי הלימוד של הפיילוט.

<אמירה חדר שושן: יכול להיות שהוא לא יצליח, יכול להיות שהוא כן יצליח.

<אמירה חדר שושן: אנחנו משלמים, לא בכל הארץ.

<אמירה חדר שושן: אנחנו נכנסנו לפיילוט ואנחנו משלמים את שכר הלימוד של משרד החינוך.

יעקב מרגי: איך אתם משלמים את שכר הלימוד?

<אמירה חדר שושן: יש 25 שקלים תקציב ליום לילד.

<אמירה חדר שושן: הם החליטו ש-no more להשתמש בתקציב הזה גם לקייטנות.

<אמירה חדר שושן: החל מפסח מצאנו את עצמנו, ההורים, משלמים 12,500 שקלים מהכסף שלנו לקייטרינג כי משרד החינוך לא מוכן לממן את הקייטנה.

<אמירה חדר שושן: אנחנו עומדים על חוב עתידי של 70,000 לקיץ.

<אמירה חדר שושן: אני אתן לכם רק מספרים.

<אמירה חדר שושן: קייטנת סוכות, 10,670 עולה הזנה, חנוכה, 10,670, פסח, 12,448 שקלים, קיץ, 69,356.

יעקב מרגי: כמה ילדים לומדים בבית הספר?

<אמירה חדר שושן: 114 ילדים בבית הספר.

<אמירה חדר שושן: אין סיכוי שבעולם לגבות מההורים את הכסף הזה.

<אמירה חדר שושן: נטל הטיפול של הילדים האלה עולה אלפי שקלים ביום.

<רויטל לן כהן: זה גם לא חוקי.

<אמירה חדר שושן: זה לא חוקי.

<אמירה חדר שושן: אין שום יכולת.

<אמירה חדר שושן: אנחנו מממנים גם את הפעילויות בתקופה הזו.

<אמירה חדר שושן: עשרות אלפי שקלים השקענו הקיץ.

<אמירה חדר שושן: אין לנו כסף לשלם גם על ההזנה.

<אמירה חדר שושן: זה יהיה או שהילד יאכל או שהוא יהיה כלוא בבית ספר או שהוא לא יעלה לאוטובוס או שלא יהיה לו טיפול.

<אמירה חדר שושן: למה אנחנו צריכים לקחת את זה על עצמנו?

<אמירה חדר שושן: מה פתאום הפיילוט צריך לבוא על חשבוננו?

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: רויטל, בבקשה.

<רויטל לן כהן: עורכת דין רויטל לן כהן, קואליציית הורים לילדים עם צרכים מיוחדים.

<רויטל לן כהן: אני חושבת, מעבר לעובדה שחוזרי מנכ"ל לאורך שנים בהרבה תחומים וגם בתחום הזה מצמצמים את החוק ופוגעים בזכויות הבסיסיות שהמחוקק כבר נתן לילדים עם המוגבלויות, כל פעם באמת מוצאים איזושהי דרך חדשה להסביר למה זה בסדר, זה לא בסדר, זה לא חוקי.

<רויטל לן כהן: החוק מאוד ברור.

<רויטל לן כהן: חוזר מנכ"ל לא.

<רויטל לן כהן: אני חושבת שכל עוד משרד החינוך החליט שיש הארכת שנת לימודים ושהשעות של הלימודים הן כאלה שמגיעות עד 13:00, 14:00, 15:00, 16:00, 17:00, לא יעלה על הדעת להשאיר את הנושא של ההזנה ואת הנושא של מה עושים בתוך הזמן הזה נתון לחסדים לא של הרשות המקומית, לא של ההורים, לא ליכולות של איש כזה או אחר לארגן את זה.

<רויטל לן כהן: הם בעצם לא עושים כלום, לפחות בתחושה שלנו ההורים.

<רויטל לן כהן: יכול להיות שהם עושים.

<רויטל לן כהן: אני לא רוצה אפילו להיכנס לשם, אבל יוצא שרשות חזקה או רשות שזה בראש מעייניה, תעזור.

<רויטל לן כהן: רשות שאין לה או שלא מעניין אותה, לא תעזור.

<רויטל לן כהן: הורים שיש להם, יכולים.

<רויטל לן כהן: הורים שאין להם, לא יכולים, והמצב הלא שוויוני הזה שיוצר פערים בלתי נסבלים ופוגע פגיעה חמורה בילדים שאנחנו צריכים לתת יד לשיקום שלהם גם אם עולים לנו היום יותר, וכן, הם עולים יותר, זה בסדר, זכותם.

<רויטל לן כהן: בעתיד אנחנו נתרום באופן כזה למיצוי הפוטנציאל שלהם שהם יעלו פחות למדינה ויגיעו למיצוי פוטנציאל עצמי יותר גבוה.

<רויטל לן כהן: לא יעלה על הדעת ששנה אחרי שנה אנחנו נמצא את עצמנו פה באותו דיון.

<רויטל לן כהן: צריך להחיל אותם, לדאוג להם לפעילויות, וכשאני אומרת פעילויות זה גם פעילויות משקמות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עורכת דין איילת דיין.

<איילת דיין: שלום, נעים מאוד, עורכת דין איילת דיין מאלו"ט.

<איילת דיין: אני רוצה לדבר על כמה סוגיות.

<איילת דיין: אני רוצה קודם כול להתחיל מהיישום.

<איילת דיין: גם בתי הספר שצריכים ליישם את הארכת שנת הלימודים בחופשות, פעמים רבות לא מיישמים באופן מלא.

<איילת דיין: מודיעים שהלימודים לא יהיו בימי שישי או יגמרו בשעה 14:30.

<איילת דיין: בחודשים האחרונים אנחנו באופן אישי קיבלנו למעלה מעשר פניות מהורים מבתי ספר שונים שהודיעו להם, אין יום שישי בחופשת הקיץ או חופשת הקיץ, הלימודים מסתיימים ב-14:30, וכשההורים מתעקשים אז מפחידים אותם ואומרים להם, אוקיי, אנחנו נעשה לכם את הלימודים בשעות האלה אבל זה לא יהיה צוות שאתם מכירים, הוא לא יודע לעבוד עם הילדים וחבל שתשלחו את הילדים, זה סתם יהיה אסון בשבילם.

<איילת דיין: אז גם כשכבר במסגרות שזה מיושם, זה לא מיושם כמו שצריך והרשויות המקומיות לא נותנות את חלקן.

<איילת דיין: אני לא רואה אם יש פה מישהו מהשלטון המקומי, אבל יש פה הרבה פעמים פער בין מה שהמשרד נותן להשלמה של הרשות המקומית, שהרשות המקומית לא משלימה, וליכולת של המשרד לאכוף על המסגרות באמת לתת את השעות המלאות.

<איילת דיין: בהקשר הזה גם ההזנה, כמובן שכבר דיברו עליה, שלא יתכן שפתאום בקיץ הילדים לא צריכים לאכול אפילו שהלימודים שלהם הם עד 16:45, ועוד פעם נטל על ההורים שגם ככה הנטל עליהם כבד מאוד.

<איילת דיין: הדבר השלישי שאני רוצה להתייחס אליו זה באמת התלמידים המשולבים.

<איילת דיין: התלמידים המשולבים, בייחוד אלה שכבר אין להם קייטנות, אלה שיש להם קייטנות בחלק מהמקרים הסייעת מצליחה להשתלב.

<איילת דיין: גם היו לנו מקרים השנה שהודיעו להם שהסייעת בחופש כל הקיץ ולא תהיה סייעת אחרת אז הוא לא יכול להצטרף לקייטנה, אבל הילדים היותר גדולים שאין להם קייטנות, למרות שהסייעת מקבלת שכר לשניים עשר חודשים ואמורה לעבוד שניים עשר חודשים, היא לא עובדת איתם בקיץ.

יעקב מרגי: גם המורה מקבל לשניים עשר.

<איילת דיין: נכון, אבל הילדים האלה המשולבים, הם צריכים את העבודה הרציפה הזאת גם בקיץ.

<איילת דיין: השילוב הוא לא רק לימודים, הוא גם חברתי.

יעקב מרגי: התייחסות מיוחדת לשילוב בנפרד, רחל, בסוף, התייחסות לכל ילדי השילוב.

<רויטל לן כהן: אגב, ההסכם הקיבוצי של הסייעות תוקן ב-2014 לצורך זה, כדי לשלב אותן בחופש.

<איילת דיין: ברגע שיקבעו בתוכנית חינוך יחידנית שקובעים לכל ילד משולב גם את העבודה שהסייעת צריכה לעשות איתו בקיץ, המטרות החברתיות, מטרות שיקומיות נוספות, לא רק ההנגשה של חומר הלימוד, היא תוכל לעבוד איתו גם בקיץ בצורה מפוקחת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: הניה מרמורשטיין.

<הניה מרמורשטיין: הניה מרמורשטיין, אני מ"עלה".

<הניה מרמורשטיין: אנחנו מסגרת שכן מתפקדת עד ה-15 באוגוסט אבל יש בזה המון מגבלות.

<הניה מרמורשטיין: קודם כול זה עד 12:45 בלי הזנה.

<הניה מרמורשטיין: הורים לא גומרים לעבוד ב-12:45, כך שרוב הילדים מקבלים את היום הארוך של הרווחה ואז רווחה לא משלמת הזנה, חינוך לא משלם הזנה.

<הניה מרמורשטיין: אנחנו צריכים לבד.

<הניה מרמורשטיין: אנחנו לא יכולים לבקש אפילו אוכל מהבית כי אצלנו זו מוגבלות קשה, סיעודיים שאנחנו צריכים לפעמים לטחון גרוס, כל מיני צורות.

<הניה מרמורשטיין: אי אפשר לבקש מהם להביא את זה מהבית.

<הניה מרמורשטיין: אנחנו צריכים לבד לממן את זה.

<הניה מרמורשטיין: כמו שרחלי אמרה, המורות והגננות והצוות הפרא רפואי לא חייב לבוא, אז אם הם רוצים לקחת חופש, הם יכולים לקחת חופש, מה גם שהם כן אפילו מממנים את זה.

<הניה מרמורשטיין: מממנים את זה באופן מוגבל ביותר, אז הרבה מורות והרבה גננות וצוות פרא רפואי מעדיפים לקחת את החופש כי זה ממילא לא משולם להם, אבל יש להם ילדים בבית.

<הניה מרמורשטיין: יושבים עם הילדים בבית ואז אנחנו מגיעים למצב שילדים עם מוגבלות כזאת קשה, אני צריכה להביא צוות אחר, אפילו אם זה לא האנשים שעובדים איתם ומכירים את הרצף ואת הכול.

<הניה מרמורשטיין: ההורים באים בטענות ואני בין הפטיש לסדן מי יממן.

<הניה מרמורשטיין: כל המנהלים שאנחנו איתם בקשר באמת מתפקדים.

<הניה מרמורשטיין: אנחנו מגיעים להמון אירועים חריגים בקיץ בגלל הדברים האלה שאין את אנשי המקצוע המתאימים.

<הניה מרמורשטיין: רצף טיפולים, בגלל זה שאין מספיק טיפולים, הם רוצים לגשת לקופת חולים.

<הניה מרמורשטיין: קופת חולים לא מממנת את זה כי הם נותנים את זה למסגרות, אז הם לא מוכנים לממן וגם זה הרבה תור ולא מכירים את הילדים ולא בדיוק יכולים לתת את הטיפול הנכון, ככה שאנחנו גם צריכים את החוק הזה, להחזיק את הילדים וגם לא מקבלים את כל היכולות ואת כל מה שצריך בשביל שנוכל באמת לתפקד ולתת לילדים האלה את כל מה שצריך.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אסתר קרמר.

<אסתר קרמר: אני רוצה לדבר קצת מהפן האישי.

<אסתר קרמר: אני אימא לילדה בשילוב.

<אסתר קרמר: בבית ספר שלה יש קייטנה דווקא.

<אסתר קרמר: היא ילדה בכיתה מקדמת, בכיתת שילוב.

<אסתר קרמר: יש בבית ספר שלה קייטנה.

<אסתר קרמר: כל שנה היא מאוד רוצה להשתתף בקייטנה אבל אין לי שום דרך לשלוח אותה לקייטנה.

<אסתר קרמר: היות ומשרד החינוך לא מממן את המשך הקייטנות, אז אין הסעות.

<אסתר קרמר: נכון שיוצאת הסעה כל יום מהשכונה, אבל לא מוכנים שהיא תעלה על ההסעה הזאת ולכן אין קייטנה.

<אסתר קרמר: אני מבחינתי רושמת אותה בשמחה לקייטנה, אבל הילדה לא יכולה ללכת לקייטנה כי אין לה הסעה.

<אסתר קרמר: זו כבר לא שנה ראשונה שדיברתי על זה.

<אסתר קרמר: גם שנה שעברה דיברתי על זה שהילדה שלי נשארת כל יום בבית.

<אסתר קרמר: כל הבנות של בית הספר שהיא כאילו משולבת איתן מגיעות כל יום לקייטנה אבל היא נשארת בבית והיא כל יום בוכה שהיא רוצה ללכת לקייטנה, אז אם אני יכולה, אני לוקחת אותה ברכב, אבל לא כל בוקר אני יכולה לקחת אותה הלוך וחזור, אז לא כל בוקר היא יכולה ללכת לקייטנה.

<אסתר קרמר: היא לא יכולה לנסוע באוטובוס.

<אסתר קרמר: אין לה מסוגלות לנסוע לבד באוטובוסים.

<אסתר קרמר: זה דבר ראשון.

<אסתר קרמר: דבר שני, אני רוצה לדבר על אימא אחת שאני מלווה אותה מזה כמה שבועות.

<אסתר קרמר: יש לה בת שמשולבת בשילוב יחידני בבית ספר חרדי בלוד.

<אסתר קרמר: הילדה, יש לה סייעת.

<אסתר קרמר: הסייעת יכולה לעבוד בחופש הגדול אבל בית ספר לא מוכן לשלב את הילדה בקייטנה כי הילדה בכיתה ז' והקייטנה היא רק עד כיתה ה'.

<אסתר קרמר: אנחנו פנינו לכל מי שרק אפשר.

<אסתר קרמר: זה לא עזר לנו.

<אסתר קרמר: יש סייעת ולא מוכנים לשלב את הילדה בתוך פעילות הקייטנה והילדה לא יכולה לקבל תוכנית בקיץ.

<אסתר קרמר: הילדה נכה על כיסא גלגלים.

<אסתר קרמר: האימא, ממש קשה לה להתמודד עם הילדה ולילדה אין פתרון.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: יש מישהו סביב השולחן שרוצה להתייחס ולא התייחס עדיין?

<רויטל לן כהן: אפשר רק להדגיש משהו שאולי לא היה ברור מהדברים של אסתר?

<רויטל לן כהן: הילדים בכיתות הקטנות, בכיתות החינוך המיוחד - - -

<יהודית גידלי: מה זה כיתות קטנות?

<חיים הלפרין: קטנות זה גודל הכיתה.

<רויטל לן כהן: כיתות חינוך מיוחד למיניהן, אלה שלא זכאים, למשל לקויות למידה.

<רויטל לן כהן: הם נשלחים רחוק מהבית.

<רויטל לן כהן: זה הרי לא בית הספר השכונתי, אז מצד אחד נגזר עליהם להיות מחוץ לקהילה.

<רויטל לן כהן: מצד שני, אנחנו מנתקים אותם כי אנחנו לא פותחים להם כיתות כאלה ליד הבית.

<רויטל לן כהן: הם נאלצים לנסוע ואז בחופש הגדול אין להם יכולת להגיע לכיתה הזו.

יעקב מרגי: בבקשה.

<אמירה חדר שושן: יש לי שאלה, כי אני לא קיבלתי חודשים מענה עליה.

<אמירה חדר שושן: אנחנו מקבלים 25 שקלים ליום, הזנה לילד, משלמים לקייטרינג 15 שקלים.

<אמירה חדר שושן: ב-10 נוספים מימנו את כל אורך הקייטנות.

<אמירה חדר שושן: מרגע שזה נפסק, 10 שקלים ליום לילד, נעלמו.

<אמירה חדר שושן: לא קיבלנו תגובה איפה הם מתגלגלים, והם כספים שיכולים להזין את הקייטנה.

<אמירה חדר שושן: איפה הכסף הזה?

<אמירה חדר שושן: אין לי מושג ולא קיבלתי תשובה.

<אמירה חדר שושן: שתיים, ממחר בבוקר אין אוכל לילדים כי הקייטרינג הגיע עד כה - - - ואני לא יודעת מי יממן את זה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אם היו הטענות האלה, הדיון לא היה מתקיים.

יעקב מרגי: אלה נושאים שצפו כל השנה, במיוחד שנה שעברה אחרי ההחלטה.

יעקב מרגי: אנחנו צריכים לצאת מכאן עם תשובות.

יעקב מרגי: גם עולם כמנהגו נוהג זו תשובה מבחינתכם.

יעקב מרגי: אנחנו מבחינתנו נראה מה אנחנו עושים, אבל צריך לקבל תשובה, האם ה-15 באוגוסט זה תאריך, דינו כדין 30 ביוני ביסודי או 20 ביוני בעל יסודי או שזה סתם איזו מחווה הומניטרית חלקית שניתנה על ידי השר.

יעקב מרגי: אני רוצה לקבל תשובות חד משמעיות.

יעקב מרגי: אני אומר לכם חד משמעית, אם אתם לא תתקנו את זה, אני אתקן את זה בהצעת חוק, שההסתכלות על 15 באוגוסט לאותן לקויות יהיה מוגדר בחוק חינוך חובה.

יעקב מרגי: אני חושב שלא יעלה על הדעת, לא מאמין שהשר קיבל את ההחלטה הזו ונתן לזה התייחסות של איזו מחווה הומניטרית.

יעקב מרגי: או שנעלם ממנו נושא כל הטיפול ההוליסטי המערכתי או שהוא לא מכיר את החינוך המיוחד על בוריו, על גווניו ועל כל סוגיו.

יעקב מרגי: זו הסיבה שגם אנחנו עכשיו בתחילת החופשה של כל הילדים הרגילים נדרשים לסוגיה הזאת והלוואי ויכולתי לעשות את זה עוד לפני כן, אלא שצוק העיתים של הוועדה, כל אחד הוא בן יחיד וכל בעיה היא זועקת לשמיים, במיוחד שלנשיאות עומדת גם הזכות לקחת נושאים מהחלל החיצון או איזוטריים ולשים לי אותם בדיונים מהירים, לא יודע על פי איזה מבחן, אבל לא משנה.

יעקב מרגי: זה לוקח את הזמן, אז אני אומר לך, לאילן, לכל הצוות.

יעקב מרגי: אני צריך לקבל תשובות חד משמעיות לגבי ההזנה.

יעקב מרגי: אני לא נכנס כרגע האם התעריף של משרד החינוך הוא תעריף מספק.

יעקב מרגי: זה לא הדיון אם ה-25 שקלים הם מספקים, לא מספקים, ריאליים, לא ריאליים.

יעקב מרגי: הדיון שלעצמו הוא 1 ביולי, 15 באוגוסט, מה זה אומר.

יעקב מרגי: אני צריך לקבל תשובות חד משמעיות.

יעקב מרגי: מבחינתי, כשקיבלתי את הודעת השר, קיבלתי את זה כי זה הארכת שנת הלימודים לכל דבר ועניין.

יעקב מרגי: אם לא, אז השר לא הבהיר את עצמו והמשרד לא האיר את עיניו כנראה, אז אני מבקש תשובות לסוגיה הזאת קודם כול מבחינה משפטית, חוקית.

<אילן שי: הדבר הראשון שאני רוצה להעיר זה על מה שנאמר על ידי אמיתי.

<אילן שי: ההוראה של סעיף 14 שעניינה הארכת משך שנת הלימודים היא בסמכות שר החינוך בהסכמת שר האוצר.

<אילן שי: האופן שבו מממשים החלטת שר בדרך של צו או תקנות, לא בדרך של חוזר מנכ"ל, אז גם מבחינת הצורה זה לא האופן שבו מבצעים הוראה כזו וגם לא התקבלה הסכמת שר האוצר ולכן הארכה הזאת שבמסגרת מדיניות של משרד החינוך, זה לא אומר - - -

יעקב מרגי: אני פחדתי שלך לשם.

יעקב מרגי: זה מפלטו, לא רוצה להגיד לך של מה, כי המשרד, כשרוצה לתת לנו את כל כובד המשקל וחשיבותו של אותו חוזר מנכ"ל, הוא יודע לשים לנו את זה במרכז השולחן.

יעקב מרגי: אפילו אנחנו מרגישים את ההטחה על השולחן.

יעקב מרגי: פחדתי שתברח לשם, אבל הנה שמת את זה.

<חיים הלפרין: אבל זה המשרד היחידי שיש חוזר מנכ"ל, תקנות וחוק.

יעקב מרגי: מאחר ואתם עושים את זה, אני גם מרשה לעצמי לעשות זאת, ומבחינתי, למרות שאני אומר תמיד שחוזר מנכ"ל זו לא חקיקה ואני דורש שהדברים יהיו או בתקנות חקיקה משנית או בחקיקה ראשית, ואני אומר לך חד משמעית, נאמר בחוזר מנכ"ל, להערכתי השר לא ידע מה ההשלכות של קביעה חשובה ונדרשת של 15 באוגוסט.

<רויטל לן כהן: אדוני, אני רוצה לספר לך שהוא לא ידע.

<רויטל לן כהן: כשאנחנו סיפרנו לעוזרי השר שהילדים לא אוכלים, הם היו בהלם.

יעקב מרגי: ההבדל ביני לבינך, שאת יודעת.

יעקב מרגי: אני לא יודע.

יעקב מרגי: כל החיים שלי אני לומד.

יעקב מרגי: בבקשה.

<אילן שי: זה בהיבט של המקור הנורמטיבי.

<אילן שי: לגבי הסוגיה של הסכום, אני מבין שאנחנו לא רוצים להיכנס.

<רחל אברמזון: אני כן רוצה להתייחס בבקשה, אמירה, ולהגיד לך תודה שאת מביאה בשקיפות מלאה את התוצאות, וזאת הסיבה שאנחנו התחלנו בפיילוט הזה.

<רחל אברמזון: 25 שקלים נשארים 25 שקלים עבור הילדים ועבור ההזנה.

<רחל אברמזון: יחד עם זה, אני רוצה לסבר את האוזן ולספר שה-25 שקלים האלה נקבעו כדי לתת לילדים שנשארים עד 16:45 במסגרות החינוך לאורך כל שנת הלימודים שלוש ארוחות ביום, ארוחת בוקר, צהריים ומשהו אחר הצהריים, ולכן המקור הזה של ה-10 שקלים הוא בדיוק הנקודה שבה נכנס המשרד קצת לבקר ולראות מה עושים עם הכסף הזה, אז מצד אחד לפעמים אומרים לנו, אתם לא מספיק אוכפים, אתם לא מספיק מבקרים, אתם לא מספיק בודקים, אז בדקנו ובפיילוט אנחנו מגלים שבאמת צברו 10 שקלים לאורך השנה.

<רחל אברמזון: ההורים הביאו את מה שצריך להביא לארוחות הבוקר וכו' ואז נשאר בקיץ כסף לעשות - - -

יעקב מרגי: את רוצה לומר לי ש-25 שקלים זאת תמורה לשלוש ארוחות ביום?

<רחל אברמזון: כן.

יעקב מרגי: של מי?

<רחל אברמזון: לילד.

יעקב מרגי: ה-100%.

<רחל אברמזון: כן, שארוחת צהריים היא הארוחה החמה.

יעקב מרגי: עכשיו אני אגיד לך משהו.

יעקב מרגי: תחשבי שאמרתי לך את זה בצורה בוטה.

יעקב מרגי: אני לא אומר אותה בצורה בוטה.

יעקב מרגי: אחרי זה אמרת לה, "ההורים הביאו מה שהביאו".

יעקב מרגי: מה שההורים הביאו זה לא עניינך, לא עניין המדינה, לא עניין המשרד.

<רחל אברמזון: לכן אני עוד יותר רוצה לחדד, לומר שאם באמת היו משתמשים בכסף - - -

יעקב מרגי: את רוצה לומר שיש עודף מאותם 25 שקלים?

יעקב מרגי: <קריאה:> ברור.

יעקב מרגי: <קריאה:> זה בדיוק מה שמספרת האימא.

יעקב מרגי: את רוצה לומר לי שיש קייטרינג שמוכן לספק לך שלוש ארוחות ב-25 שקלים?

<רחל אברמזון: זה תלוי במספר הילדים.

<חיים הלפרין: אני אספר מה היה בכנסת.

<חיים הלפרין: החליפו את הקבלן שמביא את המזון ואז מה קרה?

<חיים הלפרין: היה להם שני סוגי מנות, מנה אחת לבני אדם ומנה אחת לא לבני אדם.

<חיים הלפרין: לא לבני אדם זה מה שילדים אוכלים.

<חיים הלפרין: איך אני יודע את זה?

<חיים הלפרין: כי פשוט הגיע אלינו בטעות שלושה שבועות.

<חיים הלפרין: עכשיו שיפרו את זה ואני מודיע לך חגיגית, אני לא הייתי נותן לילדים שלי ולאף ילד במדינת ישראל לאכול את האוכל הזה.

<רחל אברמזון: אז אני מבקשת ברשותכם, שחיים שאחראי על כל תוכנית ההזנה החדשה במשרד החינוך ייסבר את האוזן קצת על התוכניות האלה שהן כן קשורות, רק אני רציתי לומר, אמירה, שאנחנו לומדים את הפיילוט הזה ואנחנו לומדים באמת את היצירתיות בכל מקום ומקום, ולכן אנחנו לא מן הסתם אמרנו שאנחנו בוחנים באמת בחיוב לבחון ולראות מה אנחנו יכולים לעשות כדי לקדם את המענה הזה שאתם מאוד רוצים אותו.

<רחל אברמזון: בסדר, הדרישה היא דרישה והבקשה שלכם היא בקשה לגיטימית, רק אנחנו צריכים לדעת איך אנחנו עושים את זה ומאיפה אנחנו עושים את זה.

<רחל אברמזון: זה העניין שלנו.

יעקב מרגי: רחל, אמרתי שאני לא רציתי להיכנס לדיון של המחיר.

יעקב מרגי: השאלה היא כזו, האם עד ה-15 באוגוסט הילדים האלה שאושרה להם הארכת שנת לימודים זכאים להזנה מטעם המשרד?

<רחל אברמזון: השנה לא.

<רחל אברמזון: לא קבענו את זה.

יעקב מרגי: זאת אומרת, יביאו תיק אוכל כמו שהיינו באים לגן.

<רחל אברמזון: כן.

יעקב מרגי: אוקיי, תודה.

יעקב מרגי: זאת גם תשובה.

<רויטל לן כהן: יש ילדים שלא יכולים להביא.

יעקב מרגי: סליחה, זו גם תשובה.

יעקב מרגי: את רוצה שהיא תשקר או שתעשה הוקוס פוקוס?

יעקב מרגי: זו תשובה.

יעקב מרגי: לגבי טיפולים פרא רפואיים, רחל, אני רוצה תשובה.

<רחל אברמזון: הטיפולים יימשכו בדיוק כמו שהם היו בעבר.

יעקב מרגי: מה זה בעבר?

<רחל אברמזון: אני שוב אומרת, התוכנית היא לא תוכנית מלאה.

<רחל אברמזון: הם לא עובדים כמו שהם עובדים במהלך שנת לימודים, אבל אותם מקומות שבהם המטפלים ממקצועות הבריאות נמצאים ועובדים במהלך החופשה, הם יעבדו גם - - -

יעקב מרגי: הבנתי כבר בדברי הפתיחה שלך הקודמים.

יעקב מרגי: אתם מתכוננים לבוא להסכם עם צוותי העבודה האלה, שיתנו, או שאתם חיים עם זה טוב, טוב לכם מסגרת של קייטנה חלקית.

<רחל אברמזון: אנחנו נמצאים בשיח עם הסתדרות המורים.

<רחל אברמזון: יש נציגות לעובדים שלנו ולמורים.

יעקב מרגי: אני יודע.

<רחל אברמזון: אנחנו פוגשים אותם.

יעקב מרגי: ומה אתם מבקשים מהם בפגישות, לעשות טובה או לבוא איתם להסדרה?

<רחל אברמזון: זה לא עניין של טובה, זה עניין של הסדרה, לראות הסדרה.

<רחל אברמזון: זה דו צדדי.

<רחל אברמזון: יושב כאן נציג הסתדרות המורים, לדעתי.

<רחל אברמזון: יכול להציג את עמדתם.

יעקב מרגי: משרד החינוך, יש להוסיף עוד משהו?

יעקב מרגי: למישהו יש להוסיף משהו?

יעקב מרגי: בבקשה.

<מאיר אסרף: הייתה הידברות עם הסתדרות המורים ואנחנו נתקלים בבעיה.

<מאיר אסרף: הבעיה שדיברה עליה כאן נציגת משרד החינוך, ההסכמים הקיבוציים הם לא הבעיה אלא היישום שלהם.

<מאיר אסרף: ברגע שיש מספר נמוך של כוח אדם, יש חוסר בכוח אדם שמתעסק בחינוך מיוחד, אז לא ניתן ליישם את הסיכומים וההסכמים ויש להם קשיים להפעיל את המערכת הוולונטרית הזאת.

יעקב מרגי: זה בשוטף.

יעקב מרגי: הדיון כרגע בהארכת שנת הלימודים.

<מאיר אסרף: הארכת שנת הלימודים לפי ההסכמים שהגיעו איתנו היא וולונטרית לעובדי ההוראה, זאת אומרת עובד הוראה שמעוניין לשנות את ההעסקה שלו, הוא משנה בהתאם להסכמים.

יעקב מרגי: כיוונתי לדעת גדולים.

יעקב מרגי: אמרתי שהתחושה היא וולונטרי.

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: אני לא הייתי מברך את שר החינוך בשנה שעברה בסיכום של הדיון הקודם אם הייתי יודע שזה וולונטרי.

<הניה מרמורשטיין: רציתי רק להוסיף שמורה שרוצה לעבוד, אז הסכום שניתן ממשרד החינוך הוא לא מלא, אבל אני בתור עמותה צריכה להשלים לו, כי אני לא יכולה לתת לו פחות ממה שמגיע לו לפי הוותק, זאת אומרת שאני צריכה להוסיף לו כדי שהוא ירצה לבוא, אם הוא באמת רוצה לבוא.

יעקב מרגי: רחלי, אז הנה עוד סוגיה.

יעקב מרגי: למה השכר בתקופה הזו לא דומה לשכר בשוטף?

<רחל אברמזון: הם מקבלים מעל השכר השוטף.

יעקב מרגי: כרגע אמרנו הסכם קיבוצי.

יעקב מרגי: ניקח תאריך מסוים.

יעקב מרגי: אני כמורה, כאיש צוות, ה-1 ביולי הוא שלי מכוח הסכם קיבוצי.

יעקב מרגי: עכשיו אני הולך לעבוד במוסד שלה.

יעקב מרגי: אני מצפה לקבל גמול בנוסף למה ששלי, את אותו דבר שאני מקבל בשוטף.

יעקב מרגי: ודאי שהוא מקבל תוספת.

יעקב מרגי: אנחנו מדברים, למה לא מלא, למה לא זהה לאותו שכר, בנוסף.

<רחל אברמזון: זה לא התקן.

<רחל אברמזון: זה מעל התקן.

יעקב מרגי: אם ב-30 ביוני אני מקבל 100 ₪ לשעה, למה את רוצה שאני עכשיו אעבוד בחופשה שלי אצל גברת הניה ב-50 ₪?

יעקב מרגי: אני לא אלך לעבוד ב-50 ₪.

יעקב מרגי: אוקיי, הבנתי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: רבותיי, אני רוצה התייחסות למשולבים.

יעקב מרגי: להערכתי זו אותה התייחסות כמו שקיבלנו לגבי החינוך המיוחד.

<רחל אברמזון: רציתי רגע לדבר על הסייעות.

יעקב מרגי: אבל אני רוצה שתדברי על השילוב.

<רחל אברמזון: קודם כול, אין הארכה במסגרת שלנו בשלב הנוכחי.

<רחל אברמזון: הילדים בשילוב לא נכללו למסגרות מיוחדות להארכת שנת לימודים.

<רחל אברמזון: יחד עם זה, אנחנו באמת מצפים ורוצים שהם ישתלבו, אז במסגרת בתי הספר של החופש הגדול מ-א' עד ג' הם נמצאים שם יחד עם כל הילדים שלהם בתוך בית הספר.

<יהודית גידלי: עם הסייעות?

<רחל אברמזון: עם הסייעות.

<רחל אברמזון: עכשיו אני מחזיקה בידי שני מכתבים שאנחנו הוצאנו, אחד הוצאנו בשיתוף עם השלטון המקומי.

<רחל אברמזון: הגברת מיכל מנקס חתומה עליו.

<רחל אברמזון: זה מכתב שמנחה את הרשויות המקומיות לגבי ליווי הסייעת במהלך החופשה בפעילויות.

<רחל אברמזון: הפעילויות המאושרות הן: קיץ אחר לילדים ונוער ובתי ספר של החופש הגדול, קייטנות שמאושרות ומפוקחות על ידי הרשות והמשרד, קייטנה שקיבלה את האישור שלה מהבחינה הפדגוגית על פי חוזר מנכ"ל.

<רחל אברמזון: הסייעת עובדת באותו היקף שמוקצה לתלמיד במהלך השנה ויש לעשות כל מאמץ שאותה סייעת שעובדת עם התלמיד במהלך שנת הלימודים, תשובץ גם לעבודה איתו במהלך החופשה.

<רחל אברמזון: המכתב הזה מופנה למנהלי אגפים ומחלקות חינוך, מנהלי מחלקות חינוך מיוחד, מחלקות פרט, מפקחי החינוך המיוחד, כל המסגרות האפשרויות.

<קריאה: זה המכתב מ-2015?

<רחל אברמזון: זה אותו מכתב שאנחנו מחדשים אותו כל שנה.

<רחל אברמזון: אין בו שינוי מבחינה זו ואנחנו באמת רוצים לקוות שיותר ויותר ילדים בשילוב ישתלבו.

<רויטל לן כהן: ומה עם הילדים שאין קייטנות לגילאים שלהם?

<רויטל לן כהן: חטיבה, תיכון.

<רחל אברמזון: אז אני אמרתי, רויטל, גם לדיון הקודם הזכרתי שכל פעילות הנוער שהיא במסגרת קיץ אחר לילדים ונוער ברשות המקומית, זכאים הילדים להשתתף בה ולהיות מלווים על ידי - - -

<רויטל לן כהן: אני אמרתי את זה גם בדיון הקודם.

<רויטל לן כהן: הפעילויות האלה, אין להן סמל מוסד, אין להן סמל מסגרת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה, חיים.

<חיים הלפרין: לא מעט פעמים אני יושב עם שרים.

<חיים הלפרין: אני אומר להם, תגידו אם כן או לא.

<חיים הלפרין: אל תמרחו.

<חיים הלפרין: מי שאמר כמו שהשר, מה שהוא אמר, צריך לשלם עד השקל האחרון ולהבין מה האחריות של האמירות שלו.

<חיים הלפרין: את לא.

<חיים הלפרין: אני לא בא אלייך בטענות.

<חיים הלפרין: אני לא בא בטענות לעולם לא על הפקידות ולא על הצד המקצועי.

<חיים הלפרין: הביקורת שלי אליהם היא אחרת לגמרי, אבל יש פה אמירה.

<חיים הלפרין: אם שר אמר, צריך לקיים את זה.

<חיים הלפרין: אם לא, אז אנחנו נביא לפה עוד פעם את השר שהוא יחזור או שנזכיר לו מה שהוא אמר.

<חיים הלפרין: יש לזה השלכות.

<חיים הלפרין: אני שומע פה את אותם סיפורים כל הזמן.

<חיים הלפרין: הייתי ראש מועצה שבע וחצי שנים, הסעות, הזנה, כל מה שאת רוצה.

<חיים הלפרין: אם זו מועצה או עיר שהיא ענייה, אין להם מה לעשות בכלל, ואם בלי כוונה יצאה להם אוכלוסייה שמעבר לממוצע, אז אני לא רוצה להגיד מה המשמעות של התקציב בכלל.

<חיים הלפרין: זה דבר אדיר, אבל בסוף על מה אנחנו דנים?

<חיים הלפרין: זה הילדים.

<חיים הלפרין: צריך לעזור להם.

<חיים הלפרין: צריך לעזור למשפחות.

<חיים הלפרין: כבוד היושב ראש, אם אנחנו נמצאים באותו מקום, צריך להביא את השר לפה, לא את המנכ"ל, ולהסביר לו מה ההשלכות.

<חיים הלפרין: הוא אמר?

<חיים הלפרין: שישלם.

<חיים הלפרין: היה אומר, לא יכול, אין לי תקציב, ידענו להתמודד, אבל כשאומרים שיש, ולא, זה המצב הכי גרוע שיש.

<חיים הלפרין: ההתנדבות של המורים, די.

<חיים הלפרין: אני עכשיו בצוות של ההתאמות של החופש עם עודד פורר.

<חיים הלפרין: די.

יעקב מרגי: זה לא צוות, זו ועדת משנה שמינה היושב ראש.

<חיים הלפרין: אנחנו חוטפים מהורים ומהמורים.

<חיים הלפרין: מה אנחנו רוצים כולם?

<חיים הלפרין: טובת הילד והמשפחה.

<חיים הלפרין: כולם שוכחים את זה.

<רויטל לן כהן: משפט אחד לגבי הילדים המשולבים.

<רויטל לן כהן: הפתרונות הם לא תמיד הפעילויות הקיימות.

<רויטל לן כהן: חלק מהילדים האלה זקוקים למשהו מובנה, להטמעת החומר משנה שעברה או להתאמה לקראת שנה הבאה.

<רויטל לן כהן: לא יעלה על הדעת שלא ימצא פתרון שבו הם יכולים לשבת אפילו בספרייה או במועדוני הנוער עם הסייעות שלהם, לפעמים בקבוצות ולפעמים בנפרד.

<רחל אברמזון: את זה אמרנו שנבחן.

<רויטל לן כהן: אבל אתם בוחנים את זה כבר שנים.

<רויטל לן כהן: מה אכפת לכם שזה יקרה כבר השנה?

<רחל אברמזון: רויטל, ביקשו מאיתנו שהסייעת תבוא לביתו של הילד במהלך החופשה.

<רויטל לן כהן: את יודעת שמעולם לא אמרנו בית.

<רויטל לן כהן: אנחנו מדברים תמיד על ספרייה, מתנ"ס.

<אמיתי שוחט: רחלי, אבל אתם מסכימים שסייעת זה לא הפתרון היחיד.

<אמיתי שוחט: גם הפרא רפואי.

<אמיתי שוחט: רשויות שעדיין לא עושים את הפיילוט, שכן תהיה הסדרה מול הרשות בינתיים לפחות, על ההזנה.

יעקב מרגי: אם הייתה הסדרה, לא צריך פיילוט, היו מסדירים לכולם.

יעקב מרגי: המשרד לא שם.

יעקב מרגי: תמיד היושב ראש מודה למי שיזם את הדיון, אז הפעם אני אודה למי שיזם את הדיון, ליו"ר הוועדה.

יעקב מרגי: הוועדה קיימה דיון מעקב ובחינת היערכות משרד החינוך לחופשת הקיץ והארכת שנת הלימודים בחינוך המיוחד.

יעקב מרגי: בדיון הוברר שהחלטת השר להאריך את שנת הלימודים עד לתאריך 15 באוגוסט בלקויות הבלתי שכיחות אינה מגובה ביכולת המשרד לספק שירותים נאותים ונצרכים לאוכלוסיות אלו, כגון: צוות חסר שמגיע באופן וולונטרי ולא חובה, טיפולים פרא רפואיים בחסר, ילדים ללא הזנה, מערך הסעות לא מושלם.

יעקב מרגי: הוועדה דורשת אף לתת מענה ראוי לילדי השילוב במערכת החינוך.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת לתקן את חוק חינוך חובה שיכיל את החלטת השר להאריך את שנת הלימודים ל-15 באוגוסט על כל המשתמע מכך, שדין התקופה הזו יהיה כדין כל יום ויום בשנת הלימודים.

יעקב מרגי: אם המשרד לא יעשה זאת, אנחנו נשקול להגיש זאת כהצעת תיקון לחוק במסגרת ועדת החינוך.

יעקב מרגי: התחושה שלנו כפי שעלתה בדיון, שהשר אכן לא מודע לקושי האמיתי או לדרך שמבוצעת החלטתו.

יעקב מרגי: אני מבקש להביא את הרשמים של הדיון הזה בפניו ולהשיב לוועדה.

יעקב מרגי: אנחנו גם נעלה זאת בסיכום, שהשר יצטרך לתת לנו תשובה איך כבר במהלך הקיץ הזה המשרד ייתן מענים לסוגיות שעלו כאן בדיון.

יעקב מרגי: תודה רבה, הישיבה נעולה.