ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 343, 2017-01-23 09:30

יעקב מרגי: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך התרבות והספורט של הכנסת.

יעקב מרגי: 23 בינואר 2017, כ"ה בטבת תשע"ז.

יעקב מרגי: הנושא על סדר היום: דיווח על שיבוץ תלמידות במגזר החרדי בשנת תשע"ז והצגת תכנית משרד החינוך לשיבוץ התלמידות בשנת תשע"ח.

יעקב מרגי: הלוואי והייתי זוכה אתמול לפניות של עיתונאים בנושא הזה, כמו שקיבלתי על הדיון בדוח שעל "צוק איתן".

יעקב מרגי: זה היה כמו מוניטור באופן קבוע, כל שלוש דקות עיתונאי אחר.

יעקב מרגי: לא היה אתר ולא היה עיתון או אתר תקשורת שלא התעניין מה העמדה שלנו בנושא.

יעקב מרגי: הנושא הזה לא פחות חשוב, בגלל זה אני הצמדתי וקיבלתי.

יעקב מרגי: אני ברשות

יעקב מרגי: כם, למרות שאני בדרך כלל מדבר מהבטן ישירות, אני אקריא מה שכתבתי לעצמי לפני דקה או שתיים.

יעקב מרגי: במדינה מתוקנת, תופעה שבה תלמידים נאלצים להמתין בביתם חודש, חודשיים, שלושה חודשים ואפילו להפסיד שנה כדי ללמוד במוסד שבו לבה או לבו חפץ, זה לא היה קורה.

יעקב מרגי: האידיאל הוא אזורי רישום כפי שקורה ומתרחש שנה שנה בחינוך הממלכתי, אלא שכאן, בגלל הייחודיות של החינוך החרדי, הנושא מורכב ביותר וכנראה שכל עוד "יהדות התורה" מתנגדת לחוק הוא לא ייושם ולא ישתנה המצב כפי שאנחנו חפצים ומבקשים.

יעקב מרגי: הנה, אני כבר חורג מהפרוטוקול ואומר דברים מהבטן.

יעקב מרגי: אפילו נשנה ואפילו נתקן את כל הטעון תיקון, זה כמו אותו חוק של המים.

יעקב מרגי: אתה חוסם אותם, הם יחפשו מים במקומות יותר נמוכים לעקוף את המחסום.

יעקב מרגי: במקומות עבודה שבהם מתקיימת אפליה ממוסדת כלפי עובדים המדינה יודעת לבחון זאת על ידי שבוחנים את מקום העבודה האם הוא פועל בצורה שיטתית ועקבית.

יעקב מרגי: במדינת ישראל, המדינה מאפשרת למוסדות לקבוע אחוז של בנות ממוצא מסוים באותו מוסד ותו לא.

יעקב מרגי: יש מוסדות שקובעים באופן שיטתי אחוז בנות ספרדיות ומוסדות שלא מאפשרים בדיקת רמתן של התלמידות שהתקבלו לעומת אלו שלא התקבלו.

יעקב מרגי: מדינה שיושבת ושותקת היא מדינה ששותפה לאותה אפליה.

יעקב מרגי: מדינה שגוררת את רגליה בטיפול באותן תלמידות שלא משובצות ומסתכלת עליהן כאילו הן הבעיה ולא על המוסד המפלה כבעיה, היא מדינה מפלה.

יעקב מרגי: היא מדינה שמעודדת אפליה.

יעקב מרגי: מדינה שלא טרחה לקבוע סנקציה בחוק, סנקציה מרתיעה כלפי מוסדות מפלים, היא מדינה שמעודדת אפליה.

יעקב מרגי: הדיון היום יתמקד בתחילתו בסקירת המצב בשנת הלימודים תשע"ז, מה שהיה ומה שנסגר עד להיום ולאחר מכן בהיערכות משרד החינוך לעונת הרישום לשנת תשע"ח, שמתחילה בימים הקרובים.

יעקב מרגי: הרישום מתחיל בא' שבט, אם אני לא טועה זה 28 בינואר.

<קריאה: שבת הבאה.

יעקב מרגי: רבותיי, סדרי הדיון: בלי הערות ביניים, בלי קריאות ביניים, בבקשה.

יעקב מרגי: כל אחד יקבל רשות.

יעקב מרגי: אין לנו הרבה נוכחים, אין הרבה חברי כנסת פרט לידידי, שעקבי בנושא הזה ועוקב אחרי הסוגיה הזו, חבר הכנסת מאיר כהן, השר לשעבר.

<קריאה: כל הכבוד לו.

יעקב מרגי: מי שרוצה לדבר, מי שחושב שהוא ידבר בהמשך, לרשום פתק למנהלת הוועדה ואין קריאות ביניים, כל אחד יכבד את הדובר.

יעקב מרגי: אני אתן את רשות הדיבור למשרד החינוך.

יעקב מרגי: איציק, הצג את עצמך לנוכחים.

<איציק זהבי: איציק זהבי, מנהל המוסדות החרדים.

<איציק זהבי: בוקר טוב לכולם.

<איציק זהבי: קודם כל, אני רוצה לפתוח בתודה לחבר הכנסת, יושב ראש הוועדה יעקב מרגי, תודה גם על הזימון של הדיון הזה, שבעיניי הוא מאוד מאוד חשוב וגם תודה על כל התהליך, שבו אנחנו עובדים במשך חודשים ארוכים בהקשר של הנושא הזה ומטפלים בו.

<איציק זהבי: ברשותכם, אני רוצה לחזור על דבריו של שר החינוך ולומר בצורה מאוד מאוד ברורה.

<איציק זהבי: המשרד והמערכת שלנו, בנושא של האפליה של התלמידות, הם חד משמעית, אין שום מקום לאפליה של תלמידות.

<איציק זהבי: כל מקום, כל סמינר, כל גוף שיעשה, שעשה, כזה מעשה, טיפלנו בו בצורה המחמירה ביותר שאפשר - - -

מאיר כהן: היות ואנחנו מכבדים אותך, תחסוך מאיתנו את הפתיח הזה.

מאיר כהן: תפסיק.

מאיר כהן: יאללה, יאללה, הלאה.

מאיר כהן: מה אתה חושב, שאתה מוכר עגבניות למי?

<איציק זהבי: תודה על - - -

מאיר כהן: סליחה, אני אכבד אותך, אבל אל תמשיך בקו הזה, אז כדאי שתפסיק.

מאיר כהן: אצלכם יש את האפליה הסמויה, לא הסמויה מן העין, אתם רואים אותה, אבל אתם מנסים לעשות ממנה אפליה סמויה.

מאיר כהן: אני יותר לא אגיד כלום, אבל אנא, תכבד את היושבים כאן.

<איציק זהבי: אני מכבד אותך יותר מכל דבר - - -

מאיר כהן: אז תפסיק להגיד ולהצהיר הצהרות.

<איציק זהבי: אני אומר את המדיניות של משרד החינוך - - -

מאיר כהן: אתם נותנים יד לאחת מהעוולות הגדולות ביותר שיש במדינת ישראל.

<איציק זהבי: אנחנו עושים את הכול כרגולטורים ואחראים על מערכת החינוך כדי למנוע את הדברים הללו, כולל בבית המשפט, כולל - - -

<קריאה: ממש.

מאיר כהן: אתה יודע שהיו אצלי הורים שפנו אליכם ואתם נהגתם בהם בהסתר פנים, הרחקתם אותם מהמשרד, כולל פקידים אצלכם שאמרו להם: "לא יעזור לנו, גם אנחנו אין לנו כוח, תלכו, תחפשו מקום אחר".

מאיר כהן: משרד החינוך הישראלי.

<איציק זהבי: משרד החינוך עושה את תהליך העבודה באופן המקצועי ביותר, המסודר ביותר ואתה מוזמן, אני מוכן לארח אותך אצלי ביחד עם כל הצוות, כדי שתשמע את הדברים מגוף ראשון - - -

מאיר כהן: 30 שנה עבדתי במשרד החינוך.

<איציק זהבי: אני מכיר, אני יודע, אדוני, אני מכבד אותך כי אני מכיר אותך גם מן התפקיד הקודם.

<איציק זהבי: בעבודתי הקודמת - - -

מאיר כהן: אם אתה תבוא ותגיד בפני יושב ראש הוועדה, שאני מאוד מכבד אותו ואני לא האמנתי שהוא יעשה את הדיון הזה ואני גאה בו שהוא - - - כי אני יודע מה עושים לו בגלל הדיון הזה ומה יעשו לו, אבל לפחות שתגיד, "אנחנו מודעים למצוקות.

מאיר כהן: אנחנו עושים הכול, אנחנו נשתף פעולה עם יושב ראש הוועדה.

מאיר כהן: חבריא, אם זה קורה זה לא טוב, אנחנו נפשפש במעשינו", אבל מה אתה בא ואתה אומר?

מאיר כהן: אתה - - -

<איציק זהבי: כל מה שאתה אומר אני אומר.

יעקב מרגי: בוא תאמר.

יעקב מרגי: תן לו, תן לו, בבקשה.

יעקב מרגי: איציק, איציק, בוא, בבקשה.

<איציק זהבי: אני אומר שוב, אנחנו עושים את הדברים האלה.

<איציק זהבי: אמרתי בפתיחת הדברים שלי שאנחנו עושים את הדברים האלה בצורה של עבודה משותפת, גם עם הוועדה וגם עם הרשויות המקומיות.

<איציק זהבי: יותר מזה, אנחנו נערכנו באופן כזה שלקראת השנה הקרובה, בעזרת השם, אני מקווה שאנחנו נמצא פתרונות הרבה יותר טובים בתוך התהליכים הללו.

<איציק זהבי: אני חייב לציין בעניין הזה בצורה מאוד מאוד ברורה, שאנחנו טיפלנו בתוך התהליך הזה, מכיוון שאנחנו באיזושהי סקירה של סיכום, אנחנו טיפלנו ב-241 פניות אל ועדת הערר החל ממרץ 2016, מתוכן פנייה שטופלה בהתערבות של המחוז לשביעות רצון של המשפחות כולן, ללא צורך בפנייה לדיון נוסף בוועדת ערר.

<איציק זהבי: היו למעלה מ-180, כמעט 190.

<איציק זהבי: בתוך הפניות המופנות לוועדות ערר, היו 10 עררים שנדחו ו-11 עררים שנתקבלו.

<איציק זהבי: אני חושב שהנתונים מראים תמונת מצב מאוד מדויקת.

<איציק זהבי: יותר מזה, אנחנו הגענו גם לשיח עם כל הגורמים שקשורים לנושא הזה, עם מנהלי אגפי החינוך ברשויות המקומיות.

<איציק זהבי: אחת לשלושה חודשים אנחנו יושבים בצורה קבועה, בפעם האחרונה ישבנו בחודש דצמבר, כדי להכין אותם לקראת התהליך הזה.

<איציק זהבי: אנחנו עבדנו מול איגוד הסמינרים כדי לתת להם את המקום של האחריות שעליהם לקחת לתוך התהליך הזה.

<איציק זהבי: אנחנו ביקשנו והבהרנו שאנחנו לא נעבור לסדר היום בכל אחד ואחד מהמקרים, בין אם זה מקרה של אפליה או בין אם זה מקרה של התעמרות בילדה או בהורים של ילדה.

<איציק זהבי: אנחנו מטפלים באופן אישי.

<איציק זהבי: אני באופן אישי מלווה מקרים של הורים ושל תלמידות, כדי לפתור את הנושא הזה.

<איציק זהבי: אנחנו גם נערכנו באופן כזה שלקראת השנה הבאה, גם צוות המפקחים נערך בצורה נכונה יותר, בודק את כל תהליכי הרישום בתוך בתי הספר.

<איציק זהבי: המפקחים הכוללים בוחנים אחד לאחד את התיקים, את תיקי הרישום בתוך המסגרות הללו, ולצורך העניין זה, היום, צוות רחב של המשרד ביחד עם הלשכה המשפטית, ערך והכין עדכון של התקנות לקראת ההרשמה של שנת הלימודים הבאה.

<איציק זהבי: ההרשמה כאמור נפתחת בשבת הבאה.

<איציק זהבי: אנחנו בעקבות הדיון היום נפרסם את התקנות האלו באופן מסודר, כדי שכולם יידעו למה יש לצפות.

<איציק זהבי: אנחנו גם מתכוונים לעשות קמפיין תקשורתי, בעיקר בתקשורת החרדית, כדי שהורים לא יתבלבלו ולא ייפלו בין הכיסאות, כדי שידעו בדיוק מה צפוי להם, איך זה צפוי להם, מה צריך לעשות ואיך צריך לעשות, זה לגבי הנושא הזה.

<איציק זהבי: אני רוצה לומר, זה לא שמשרד החינוך, ואני כמנהל המחוז, יודעים ועושים הכול בצורה מושלמת.

<איציק זהבי: אף אחד מאיתנו הוא לא עשר.

<איציק זהבי: אני לא מלאך, אני עושה עבודה קשה יומיומית, מקצועית, באמונה שלמה שאסור לתת לדברים כאלה להיעשות.

<איציק זהבי: יושבים פה עמיתים וחברים והם יודעים את הדברים הללו.

<איציק זהבי: אנחנו באמת באמת קשובים לנושא הזה, הנושא הזה מדיר שינה מעיניהם של רבים, כולל המנכ"לית וכולל שר החינוך.

<איציק זהבי: יחד עם זאת, יש גם מקום לאחריות, לא רק של הסמינרים, על התהליכים הללו, יש פה מקום של רשת החינוך העצמאי בתוך הדרך לקראת, מכיוון שהילדות הללו עד סוף כיתה ח' נמצאות שם ברובן.

<איציק זהבי: יש פה כאן מקום בכל מה שנוגע לרשויות מקומיות ולהתנהלות של הרשויות המקומיות.

<איציק זהבי: לא יעלה על הדעת שרשות מקומית תעכב שיבוצים של תלמידים ותלמידות ותעביר אותם, תיתן להם שיבוץ רק במהלך חודש דצמבר, זה לא יקרה - - -

יעקב מרגי: רגע, שנבהיר.

<יואב ללום: מה עשיתם?

יעקב מרגי: רגע, יואב.

יעקב מרגי: יש חברי כנסת, יש להם את האפשרות להתפרץ.

יעקב מרגי: קבלו רשות דיבור.

מאיר כהן: יואב, יש דברים שאותם אל תלמדו מאתנו.

יעקב מרגי: גם בבית המשפט אתה לא קופץ כך.

יעקב מרגי: בוא, מאחר והקפצת את המרכז לשלטון מקומי, כשאתה אומר רשויות מקומיות, אז תדגיש "החרדיות".

<איציק זהבי: ודאי, סליחה.

<איציק זהבי: חרדיות ורשויות מקומיות שבהן יש כמות גדולה של תלמידים ואוכלוסייה חרדית גדולה.

יעקב מרגי: כמו ירושלים.

<איציק זהבי: ירושלים, גם רחובות, גם ראש העין, גם בית שמש.

יעקב מרגי: באופקים.

יעקב מרגי: סליחה, הייתה לי תופעה באופקים של מנהל מחלקת חינוך שסירב לשתף פעולה.

<איציק זהבי: אני התייחסתי לפורום, מי יושב בפורום - - -

יעקב מרגי: מיכל, ההבהרה הובהרה?

יעקב מרגי: בבקשה.

<מיכל מנקס: תודה.

<איציק זהבי: זה לגבי הנושא של הרשויות מקומיות.

<איציק זהבי: בקיצור, אני חושב שיש פה אחדות רחבה של הרבה מאוד גורמים.

<איציק זהבי: בשורה התחתונה, למרות התחושה הלא נוחה סביב הנושא הזה, הנושא הזה היום נמצא ברמת מודעות מאוד מאוד גבוהה.

<איציק זהבי: כולם ערים לתהליכים הללו, יודעים את הדברים הללו וגם כשהנושא הזה נדון במהלך דצמבר האחרון בבית המשפט, פה בעניין הזה אני חייב לומר לשבחו של עורך הדין ללום שנמצא פה, על עצם זה שהוא העלה את הדברים הללו, גם בבית המשפט, בהחלט קיבלנו בעניין הזה תנופה וחיזוק ורוח גבית בתוך התהליכים הללו מתוך בית המשפט.

<איציק זהבי: אני חושב שבית המשפט אמר את דברו בצורה מאוד ברורה.

<איציק זהבי: אחת, כנגד הנושא של אפליה, ושתיים, הצורך למנוע מצב שבו תלמידים ותלמידות יישארו בבית אחרי פתיחת שנת הלימודים.

<איציק זהבי: לא יעלה על הדעת שתלמידים ייכנסו לבתי הספר או יצטרפו לבתי הספר או אפילו היום, שנמצאים במצב של סירוב, או סירוב הורים או סירוב של רשויות שלא נתנו להם שיבוץ וכן הלאה, לא יעלה על הדעת שאנחנו נתמודד עם תהליכים כאלה גם בשנה הבאה.

<איציק זהבי: ולכן אנחנו פה ולכן גם הכנו את המצגת ותיכף עורך דין לירון - - -

יעקב מרגי: איציק, לפני שאתה ניגש למצגת, האם אתה יכול לומר לנו כמה תלמידות היום יושבות בבית, בסוף חודש ינואר?

<איציק זהבי: כן, אני אומַר בצורה מדויקת.

<איציק זהבי: אנחנו מדברים היום בסך הכול על תלמידות שנמצאות בבית, שלא התחילו את שנת הלימודים של כיתה ט', חלק מהן בעקבות סירוב שיבוץ של הרשות המקומית וחלק מהן ללא שיבוץ, שרשויות מקומיות לא נתנו להן את השיבוץ, אנחנו מדברים בסך הכול על שתי בנות בירושלים שהן מסרבות לשיבוץ - - -

<צביקה כהן: יש - - -

יעקב מרגי: צביקה, צביקה.

<איציק זהבי: יש להן שיבוץ, אבל ההורים מסרבים.

יעקב מרגי: עזוב, עזוב את זה.

<צביקה כהן: כדי שיהיה ברור.

<איציק זהבי: צביקה, יו"ר הוועדה מבקש ממני נתונים, אני נותן את הנתונים.

יעקב מרגי: איציק זהבי, בבקשה.

<צביקה כהן: הן כבר לומדות.

<איציק זהבי: הן כבר לומדות?

<איציק זהבי: אז ברכה לך.

יעקב מרגי: לא, לא, זו לא ברכה לנו.

<יואב ללום: טוב שלא חיכיתם עד יוני.

יעקב מרגי: יואב.

יעקב מרגי: בבקשה.

<איציק זהבי: בביתר עלית יש לנו תלמידה אחת שמסרבת לשיבוץ ושתי תלמידות ללא שיבוץ.

<איציק זהבי: באשדוד יש לנו שתי תלמידות שמסרבות לשיבוץ.

<איציק זהבי: בבית שמש שתי תלמידות שמסרבות לשיבוץ.

<איציק זהבי: בבני ברק אחת מסרבת ושתיים שלא שובצו.

<איציק זהבי: קריית גת, אחת שלא שובצה, וברכסים אחת שמסרבת לשיבוץ.

<איציק זהבי: אני רוצה לומר בעניין הזה שאנחנו מטפלים עכשיו בעניין הזה דרך הביקור הסדיר.

<איציק זהבי: הביקור הסדיר ברשויות מקומיות וגם ברמת המחוז, מטפל בנושא הזה, בכל אחד מהמקרים בצורה - - -

יעקב מרגי: איציק, אתה מבין שזה נשמע "מסרבות לשיבוץ", כאילו אנחנו הפכנו אותן לבעיה.

יעקב מרגי: דוגמה, אני אקח את הדוגמה שהייתי מעורב בה.

יעקב מרגי: כמעט בכולן עורבתי, אבל אחת שהייתי מעורב בה בצד שאני עומד להציג, כדי שתבין.

יעקב מרגי: גם המצב הזה, לו יצויר שהוא מזערי, תדע לך שבגלל ההתעללות ומשך הזמן, הרבה בנות היום לומדות במוסדות שלא היו חפצות ללמוד בהן.

יעקב מרגי: חלקן נאלצות לנסוע חצי שעה ושעה לסביבה זרה להן, הן מרגישות בחברה שלהן כמנודות, לא רוצה לומר לך גם כמצורעות, שהן נאלצות לנסוע לעיר אחרת או למוסד אחר, בגלל שלא קיבלו אותן.

יעקב מרגי: יש שיטת פתרון, תנו לזמן הוא יעשה את שלו, הזמן הוא התרופה הכי טובה, במקרה הזה, יש עוד כמות כפולה מזו של בנות שנוסעות כל יום ללימודים תוך מפח נפש והתמרמרות.

יעקב מרגי: גם כשאתה אומר לי "מסרבות" הקב"סיות הן לא הפתרון, עם כל הכבוד.

יעקב מרגי: אני אקח את הסיפור של - - - בסדר?

יעקב מרגי: משפחת נקי נמצאים כאן?

יעקב מרגי: יפה.

יעקב מרגי: תבין טוב טוב.

יעקב מרגי: אני מתבייש, אני אומר לכם את זה.

יעקב מרגי: למרות שאתם מודים לי על המאבק והכל, אני מתבייש.

יעקב מרגי: למה אני מתבייש?

יעקב מרגי: אני אסביר לכם.

יעקב מרגי: אתה יודע שעוד שתי בנות, שהיו אחריהם, אחרי הבת שלהם, אחרי הבת שלהם, בסדר עדיפות לקבלה, לא קיבלו אותן, מה היה התנאי?

יעקב מרגי: "חכו, אתם תתקבלו, אנחנו קודם כל צריכים להזיז את משפחת נקי", מהמחסום אבל לכאורה למה?

יעקב מרגי: כי היה להם קייס ביד.

יעקב מרגי: על פי כל דין הבת שלהם הייתה צריכה להיות קודמת לבנות האלו ואז יצא קול קורא ברחוב, בת קול יצאה ואמרה, מי שתוקע את השלוש עכשיו זה מרגי, כי מרגי מגן על נקי.

יעקב מרגי: אז תזיזו את מרגי שלא יגן על נקי אז אנחנו נכניס את לביא ואת השנייה שאני לא יודע מיהי.

יעקב מרגי: אתה מכיר את זה, נכון?

יעקב מרגי: שתבין, אנחנו לא באים בטענות אליך, אני יכול לומר לפני שאתה ניגש לזה, אין ספק שבשנתיים האחרונות המחוז החרדי עושה עבודת קודש, אין ספק.

יעקב מרגי: אין ספק.

יעקב מרגי: עוד עם קודמך, מאיר שמעוני, ואיתך, אבל לצערי הרב לא הצלחנו.

יעקב מרגי: במקרה הזה הניתוח לא הצליח והחולה גם מת.

יעקב מרגי: היה מאמץ רציני ויש מאמץ רציני ודינמיקה של עבודה יום יום, שעה שעה, פרטני.

יעקב מרגי: זה מטורף שבמשרד אנחנו מטריחים מנכ"לית משרד ומנהל מחוז לטפל פרטנית.

יעקב מרגי: בשום מדינה מתוקנת זה לא - - - כשאנחנו מדברים על מיליוני תלמידים במדינת ישראל, אנחנו עוסקים בפרטני ילדה ילדה, ילד פה ילד שם.

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: זה לא צריך לקרות.

יעקב מרגי: ביוצא מן הכלל צריך להיות בבודדת, שיש תמיד יוצאים מן הכלל.

יעקב מרגי: יוצאים מן הכלל, המערכת סבילה, אנחנו יודעים לסבול ויודעים לטפל בזה.

יעקב מרגי: זה קורה בחינוך המיוחד, שיש התאמות.

יעקב מרגי: בחינוך החרדי, אפשר לקבל את זה גם במובן מסוים כחינוך מיוחד, בסדר?

יעקב מרגי: אבל זה לא - - -

<איציק זהבי: חינוך ייחודי.

יעקב מרגי: בסדר, מיוחד , לא בגלל התלמידים אלא בגלל מנהלי המוסדות, חינוך מיוחד.

יעקב מרגי: גם טעון טיפוח הייתי אומר.

יעקב מרגי: ברגע שהשיטה לא טובה, זה יחזור, כי מה ששכללנו עם קודמך, עם מאיר שמעוני בשנה שעברה, מנהלי המוסדות שכללו את השיטה השנה והוציאו לך את הנשמה, סליחה על הביטוי.

יעקב מרגי: הוציאו לנו, לך.

יעקב מרגי: במקרה של ירושלים תדע לך, התברכנו ואני חייב לומר, יושב פה סגן ראש עירית ירושלים, רגע, זה לא אתה, אני לא כותר לך שום כתרים, מזל שהמפלגה שלו בהסכם קואליציוני קיבלה את האגף לחינוך חרדי, שהוא לצורך העניין, רשות רישום חרדית.

יעקב מרגי: תאר לך שהיה יושב שם רשות רישום חרדית, מה לעשות, לא נעים לומר, לא ספרדי.

יעקב מרגי: אתה יודע מה?

יעקב מרגי: מזל שהוא גם עבר משהו באלעד, שהוא נלחם חזק לטובת הבנות הספרדיות.

יעקב מרגי: תאר לך שהיה יושב שם אחד כמו שיש לנו ברכסים, ואני מאשים האשמה בוטה, ברכסים, שהוא הולך יחד עם מנהלי המוסדות, אז אנחנו היינו מתמודדים בירושלים עם כמה?

יעקב מרגי: לו יצויר שלא היית עושה משאים ומתנים, אלא עושה את תהליך רישום יבש, על עיוור, אתה הולך לפלורידה, מטייל חודשיים, בא, יש 500 בנות.

<צביקה כהן: בשנה הבאה 700 בנות.

יעקב מרגי: ברישום יש לו 700 בנות.

יעקב מרגי: תארו לכם שהיה יושב שם, סליחה, רגע - - -

<קריאה: לא נרשמו.

יעקב מרגי: רבותיי, אל תתפלאו.

יעקב מרגי: אני בתפקידיי הקודמים, כשהמפלגה מינתה אותי כחבר ועדה לטפל בבנות שישבו בבית, אלה היו המספרים, עם 540 התחלנו את הטיפול.

יעקב מרגי: התחלנו את שנת הלימודים עם 540 בנות בבית רק בירושלים.

יעקב מרגי: התקדמנו.

יעקב מרגי: אלה לא המספרים, אבל לו יצויר, מחר מחרתיים והנה, אני אומר לכם, "יהדות התורה" בהסכם קואליציוני הבא, לא מדבר איתו על תקציב ישיבות ולא על כלום, הראשון בסדר הדיון הוא אגף חינוך חרדי, לוקחים אותו חזרה.

<צביקה כהן: מבקשים אותו, אנחנו נשקול.

יעקב מרגי: תבינו, שתבינו, המצב היום הוא לא אידיאלי, המצב, גם אם הוא מזערי, קטן, הוא בגלל מצב משתנה, לא בגלל שהשיטה השתנתה.

יעקב מרגי: לכן חייב להיות פה שינוי והדברים שלי נושקים מיד להצגת המצגת.

יעקב מרגי: אם לא יהיה שינוי מהותי ושינוי משמעותי ושכולם במשרד, כולם, בלי יוצא מן הכלל, בלי כאלה שקורצים עין ופוזלים גם למנהלי המוסדות, הבעיה לא תיפתר.

יעקב מרגי: ואני אומר לכם, לא רחוק היום שגם בתי המשפט יפסיקו להיות סובלניים.

יעקב מרגי: בבקשה, איציק.

<איציק זהבי: ברשותך.

יעקב מרגי: למצגת, לא תגובות, את המצגת.

<איציק זהבי: משפט אחד לפני המצגת, ברשותך.

<איציק זהבי: קודם כל, מה שנעשה בירושלים, כמו שצביקה קודם תיאר, אלו 2,700 תלמידות וכל שנה זה גדל במאות וצריך למצוא לזה פתרונות.

<איציק זהבי: אני בעניין הזה גם המשרד, צביקה יודע את זה, כולנו רתומים כדי לעזור גם בנושא של מבנים.

<איציק זהבי: יש לנו קושי בירושלים, אבל לא רק בירושלים בנושא של מבנים שמתאימים.

יעקב מרגי: יהיה דיון מיוחד בנושא על בינוי כיתות בירושלים.

<איציק זהבי: כתוצאה מהתהליך הזה ישנן כיתות שהן מאוישות בלמעלה מ-50 בנות, מה שהוא קושי גם - - -

יעקב מרגי: כשאני אעשה דיון על בינוי כיתות למגזר החרדי בירושלים, יהיו יותר חברי כנסת פה.

<איציק זהבי: אני מקווה.

יעקב מרגי: כי כנראה לקירות יש יותר נשמה מאשר לבנות האלו.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: המצגת.

<איציק זהבי: עו"ד לירון ספרד.

<לירון ספרד: מה שאנחנו מבקשים להציג כרגע זה ההיערכות המתוכננת של המשרד לפתיחת שנת הלימודים תשע"ח, בכל הנוגע להליכי קבלה, רישום ושיבוץ.

<לירון ספרד: בשביל הסמנטיקה המשותפת שלנו כאן בוועדה אני אסביר, כשאנחנו אומרים קבלה, הכוונה לפנייה של תלמידות ותלמידים לבקש להתקבל ללימודים בבית ספר מסוים.

<לירון ספרד: המשמעות של רישום זה שברגע שקיבלתי הודעה חיובית ממוסד חינוך אני מבצע את אקט הרישום ואני אומר למוסד הזה, אני לומד אצלך ומבצע רישום, במוסד או באגף החינוך של הרשות המקומית, תלוי בהנחיות של הרשות המקומית.

<לירון ספרד: שיבוץ הוא בעצם כל התלמידים שנותרו לאחר הליכי קבלה ורישום ללא פתרון חינוכי, כלומר, לא התקבלו למוסד שהם ביקשו או למוסדות שהם ביקשו להתקבל אליהם ואז פעולת השיבוץ היא באחריות של רשות החינוך המקומית, לבוא ולדאוג לכל ילד שמתגורר בתחומה לפתרון חינוכי.

<לירון ספרד: זה שיבוץ.

<לירון ספרד: זה מבחינת הסמנטיקה.

<לירון ספרד: אנחנו כרגע נציג את לוחות הזמנים המתוכננים, שהם תוצר של הפקת לקחים.

<לירון ספרד: כל שנה אנחנו לומדים מהליכים, נתקלים בסיטואציות חדשות ומורכבות והמטרה של לוחות הזמנים שאנחנו נציג עכשיו היא לייצר מצב שבו בתאריך המוקדם ביותר שאנחנו חושבים שהוא אפשרי מבחינת המערכת בכל התחומים הרלוונטיים - - -

יעקב מרגי: סליחה, מאחר שהמצגת היא כמעט כולה לוחות זמנים ייתכן שאנחנו - - - אני חשבתי שתציגו ואחר כך נציג שאלות.

יעקב מרגי: אנחנו נלך לאיבוד בקטע הזה, אז כל שלב מסוים נעצור כדי להביא לתוחלת.

יעקב מרגי: אני מאמין שזו תשתית לדיון.

יעקב מרגי: אנחנו, עם הלקחים שלי, של מנהלי אגפי החינוך, של ההורים, של מי שעוסק בזה ומשפטנים, יכול להיות שנוכל לייעץ לכם עצות ולראות למה זה לא עבד.

יעקב מרגי: קדימה.

<לירון ספרד: בבקשה.

<לירון ספרד: לוחות הזמנים הם לוחות זמנים קבועים.

יעקב מרגי: אתה מציג את מה שהיה או מה שהולך להיות?

<לירון ספרד: מה שהולך להיות.

<לירון ספרד: מה שהשתנה או שונה אני אגיד שהשתנה.

<לירון ספרד: מה שחשוב להגיד, המועדים שקבועים פה הם בתאריכים עבריים והם נכונים לגבי כל שנת לימודים הנוכחית.

<לירון ספרד: הוספתי בסוגריים את התאריך לגבי שנת הלימודים הקרובה.

<לירון ספרד: כמו כל שנה בא' שבט מתחילים הליכי הקבלה - - -

דב חנין: ברשות היושב ראש, שאלה.

דב חנין: אולי החמצתי - - -

יעקב מרגי: לא הרגשתי שנכנסת.

דב חנין: אולי החמצתי את הקטע הזה אז אני מתנצל.

דב חנין: אדוני מדבר על הליכי קבלה מבחינת לוחות זמנים, השאלה שלי היא מהו הבסיס?

דב חנין: אני יודע, למשל, שבבתי ספר על יסודיים בחינוך הממלכתי הבסיס הוא בסיס אזורי.

דב חנין: זו נקודת המוצא ויש כל מיני פרמטרים נוספים שהם משקללים את העניין.

דב חנין: על מה אנחנו מדברים כשאנחנו מדברים על מוסדות על יסודיים במגזר החרדי?

<לירון ספרד: אנחנו מדברים על מוסדות יסודיים, בעיקר מוכרים שאינם רשמיים.

דב חנין: ברור אבל מה הבסיס?

<לירון ספרד: הבסיס הוא פנייה, אין אזורים בעניין הזה.

יעקב מרגי: אם היה אזורי לא היה צריך דיון.

<איציק זהבי: יש מספר סמינרים בעיר וכל אחד - - -

דב חנין: כל אחד יכול להתקבל לכל מקום.

<איציק זהבי: יכול.

<איציק זהבי: יכול להגיש בקשה להתקבל לכל מוסד בעיר.

יעקב מרגי: המצגת, רוצים להיות פרקטיים.

<לירון ספרד: בא' בשבט מתחילים הליכי קבלה.

<לירון ספרד: כלומר, בא' בשבט הורים ותלמידים יכולים לפנות לבתי ספר ולהגיד, אני רוצה ללמוד כאן בשנת הלימודים הבאה, ואז מתחיל תהליך של פנייה, הגשת טופס פנייה, מבחנים וראיונות.

<לירון ספרד: עכשיו אני מתייחס לשינוי.

<לירון ספרד: עד עכשיו עד ה' בניסן היה צריך לתת הודעה, אנחנו אומרים עד א' בניסן - - -

יעקב מרגי: ארבעה ימים חסכת.

<קריאה: משמעותי.

<לירון ספרד: תראו, אני מציע בלי הערות אגב.

יעקב מרגי: בלי הערות.

יעקב מרגי: אני אנהל את הדיון, אל תדאג.

<לירון ספרד: בא' בניסן יהיה מועד המצאה אחרון להורים, מהי ההחלטה לגבי הילד שלהם, התקבל למוסד או לא התקבל.

<לירון ספרד: החלטה חיובית או שלילית.

<לירון ספרד: קבלה או דחייה.

יעקב מרגי: תעצור פה רגע.

יעקב מרגי: אנחנו נעשה כך.

יעקב מרגי: לגבי השלב הזה של א' בשבט, היה מצב שרשות מקומית חרדית, כדי לתת, עולם המושגים שלי הוא מאוד עשיר, אני לא רוצה ללכת לזואולוגיה, בסדר?

יעקב מרגי: כדי לתת למנהלי המוסדות להסתדר, לא פתחת את עונת הרישום.

יעקב מרגי: באו הורים, בא' שבט, דופקים בדלת, עוד לא התחלנו.

יעקב מרגי: י' שבט – עוד לא התחלנו.

יעקב מרגי: עבר ראש השנה לאילנות, א' אדר, לא התחיל רישום.

יעקב מרגי: משכו את סוגיית הרישום עד שמנהלי המוסדות מילאו את כרסם ברישום ואמרו, "אין, אני תפוס, אני עם 40 תלמידות, יש לי 45 תלמידות".

יעקב מרגי: איך אתה מתמודד עם זה?

יעקב מרגי: איפה הרגולטור פה לוודא?

יעקב מרגי: מתי רגולטור נכנס?

יעקב מרגי: אני צריך לדעת.

יעקב מרגי: על הרגולטור לוודא שבא' שבט התחיל הרישום, איזה תחנות בקרה יומיות או תלת יומיות לשטח, אם בכלל יש תוכנת האח הגדול, שהמשרד אולי צריך לפתח.

יעקב מרגי: אולי המשרד צריך לפתח תוכנת האח הגדול שתעקוב אחרי הרשויות המקומיות ברישום, לא לעקוב ולהגיד לו - - - לעקוב ברישום ולראות.

יעקב מרגי: בסוף בסוף, תקשיבו, גם הרשויות המקומיות הן זרוע ביצוע של המשרד, יש שְנתונים, השנתונים זה מדע מדויק, זה לא משהו שפתאום נוחת עלינו כמו מזג האוויר.

יעקב מרגי: אפילו היום תחזיות, פעם היו אומרים יומיים נכון, היום נותנים לך תחזית מזג אויר לשבוע והם קולעים.

יעקב מרגי: ודאי ששנתון לכיתה א', שנתון לכיתה ח', שנתון לכיתה י"ב הוא ידוע מראש.

יעקב מרגי: אנחנו יודעים, איך אמר צביקה?

יעקב מרגי: השנה יהיו לי כך וכך.

יעקב מרגי: אני שואל, האם יש דרכי התערבות למשרד?

יעקב מרגי: האם יש בקרה?

יעקב מרגי: אם לא, אני מבקש לדעת איך אתם נערכים לסוגיה הזו.

<לירון ספרד: ההליכים פה הם תמצית של הנחיות קיימות.

<לירון ספרד: המטרה הייתה להציג בצורה תמציתית ותכליתית את לוחות הזמנים.

<לירון ספרד: אני לא נתקלתי עדיין במקרים מובהקים שבהם לצורך העניין בית ספר אמר:

<לירון ספרד: אני בכלל לא עושה אצלי הליכי קבלה.

<לירון ספרד: כשיש דבר כזה זה עומד בניגוד מוחלט להנחיות - - -

יעקב מרגי: לא בית ספר, סליחה.

<לירון ספרד: אבל כרגע אנחנו מדברים על דברים שהם באחריות מוסדות חינוך, לא באחריות רשות מקומית.

<לירון ספרד: מוסדות החינוך המוכרים שאינם רשמיים, יש להם אוטונומיה מסוימת, יש אוטונומיה מסוימת למוסדות האלה מתוקף היותם מוכרים שאינם רשמיים, לבוא ולהחליט.

<לירון ספרד: הרי כל המקור הזה, לבצע הליכי קבלה, לא כל מוסדות החינוך בארץ יכולים לבצע הליכי קבלה.

<לירון ספרד: אנחנו מכירים בייחודיות המגזרית.

<לירון ספרד: מכירים את זה שכל בית ספר רוצה לשמר את נגזרת הערכים הקהילתית שלו ובגלל זה אנחנו מכירים באפשרות לבצע הליכי קבלה.

יעקב מרגי: אתה אומר לי שמה שהולך להיות בשנת הלימודים הבאה הוא שמנהל בית ספר יתנהל מא' שבט עד א' ניסן, בהליך פנימי שלו.

מאיר כהן: מה שהיה הוא שיהיה.

<לירון ספרד: זה המצב בשנים האחרונות וההליך הזה מרביתו - - -

יעקב מרגי: רגע, סליחה, סליחה.

יעקב מרגי: אף אחד לא מפריע.

<לירון ספרד: ההליך הזה עובד והוא עובד טוב בשנים האחרונות.

יעקב מרגי: הוא לא עובד בכלל, סליחה.

<לירון ספרד: אני רוצה להסביר.

<לירון ספרד: ההליך הזה הוא הבסיס לפנייה של הורים לוועדת הערר.

<לירון ספרד: בעצם בית ספר - - -

יעקב מרגי: אני מסכים.

יעקב מרגי: לירון, אולי לא הבנת.

יעקב מרגי: מסכים איתך.

יעקב מרגי: אני אמרתי, אתה נותן אוטונומיה מא' שבט עד א' ניסן.

<לירון ספרד: זו לא אוטונומיה, יש פיקוח, יש ועדת קבלה שהוא צריך, יש מפקח, יש תקנות שצריך לאשר, הם לא עובדים בחלל ריק - - -

יעקב מרגי: רגע, בחלל הלא ריק הזה שקיים ייצרנו את העוולות, בסדר?

יעקב מרגי: אני צריך לוודא שלא יחזרו השנה.

יעקב מרגי: איך אני מוודא שלא יחזרו השנה, כרגולטור?

יעקב מרגי: אני לא רוצה שאתה תעשה את הרישום במקומו, אבל אני רוצה שהעין שלך תהיה פקוחה.

יעקב מרגי: אתה, או איציק זהבי, מא' שבט, סליחה על הביטוי, מצדי נפתלי בנט עצמו, או מי שיסמיך מטעמו, יישב עם עין פקוחה.

יעקב מרגי: כל עוד הפצע מדמם הוא יישב.

יעקב מרגי: אני רוצה לדעת שיש פונקציה שמה שהיא עושה זה יורדת על כל הרשויות המקומיות החרדיות, על כל מנהלי המחלקות של החינוך החרדי ובודקת, כל תלת יומי.

יעקב מרגי: לא כל יום, כל תלת יומי.

יעקב מרגי: אני רוצה לדעת כמה ניגשו, כמה רשמת.

יעקב מרגי: מבחינתי רשות מקומית, בטווח הזה מא' שבט, ואני לא יודע אם לגבי א' ניסן אני אסכים איתך כי אני חושב שזה ארוך מדי, אבל מא' שבט, מרגע שהתחילה עונת הרישום, חייב שכל יומיים שלושה, מישהו מהרגולטור יבדוק.

יעקב מרגי: אני לא יכול לסמוך על רשות מקומית.

יעקב מרגי: הלוואי והייתי יכול לשחרר אותך מזה והייתי אומר שרשות חינוך מקומית תעשה זאת, אבל היא לא עושה זאת, כי אנחנו מדברים על רשויות חרדיות ששם יש לא ניגוד עניינים אלא שיתוף עניינים עם המוסדות.

יעקב מרגי: הם ניגוד עניינים יש להם עם אזרחים שלהם שהם צריכים לשרת אותם.

<איציק זהבי: אני מקבל את ההערה שלך, אדוני, ואנחנו נדאג שצוות הפיקוח ילווה.

<איציק זהבי: ייקַבע מפקח אחד שמלווה כל רשות מקומית ואותו מפקח אחת לשבוע יאסוף את הנתונים ונבחן את ההתקדמות של תהליך הרישום, בטווח הזה שבין א' שבט לא' ניסן.

יעקב מרגי: עכשיו אנחנו מתקרבים ואני מיד אתן להתייחסויות לקטע הזה.

יעקב מרגי: אני אשנה את שיטת העבודה.

יעקב מרגי: אני מוכן לקיים דיון ענייני.

יעקב מרגי: אני מדבר עכשיו על א' שבט עד א' ניסן, האם יש התייחסויות לסוגיה הזו?

יעקב מרגי: אנחנו ניתן סבב מימין לשמאל.

יעקב מרגי: איציק, אני חושב שצריך לבחון את א' שבט עד א' ניסן.

יעקב מרגי: זה הרבה זמן, זה ייתן לך גיבנת, והרציונל, רגע, לירון, אני אסביר לך, תהליכים - - -

<לירון ספרד: אלה תהליכים שדורשים - - -

יעקב מרגי: אדוני, אני חולק עליך.

יעקב מרגי: אני אפילו לא מתאפק כדי לתת לך לסיים, סליחה, אני מתנצל.

יעקב מרגי: אתה יודע למה?

יעקב מרגי: תקשיב טוב.

יעקב מרגי: האמפתיה וההבנה לייחודיות של המגזר החרדי, יש לי אותה, אבל על האמפתיה הזאת אני לא יכול לתת להם לשחק הרבה זמן.

יעקב מרגי: אני אסביר לך.

יעקב מרגי: אתה יודע כמה לוקח זמן להורה נורמלי, נורמטיבי, בלי קרניים ובלי גיבנת, בלי אף עקום, סליחה על ההשוואות שאני עושה, לרשום ילד?

יעקב מרגי: אני רשמתי ילד במוסד ממלכתי, כמה זמן לקח לי?

יעקב מרגי: כמה זמן לקח לי?

יעקב מרגי: למה צריך לקדש את הוועדות, ללכת לרבנים, לחזור מהרבנים, לשאול חוות הדעת?

יעקב מרגי: אנחנו מאפשרים ריבוי של בקטריות.

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: ותסלחו לי על עולם הדימויים שלי.

יעקב מרגי: למה א' שבט עד א' ניסן, למה?

<לירון ספרד: כי זה תוצר של הסכמות - - -

יעקב מרגי: אנחנו רושמים מיליון ילדים, שנתון שלם, שנתון שלם, רשויות מקומיות בחינוך הממלכתי לוקח להן יום יומיים, אני לא מבין למה לתת להם 60 יום?

<לירון ספרד: אז אני רוצה להסביר - - -

יעקב מרגי: תראה, אני לדיון הזה הגעתי כשהבנתי שמשרד החינוך הולך אתי, שב-30 ביוני אני לא סוגר שנת לימודים עד שנפתחה לי שנת לימודים.

יעקב מרגי: זאת אומרת שב-30 ביוני לא יהיה תלמיד או תלמידה, אחרי ועדות הערר, אחרי כל הגיהינום, אחרי כל הוויה דולורוזה החרדית, שהם לא יודעים איפה הם לומדים.

יעקב מרגי: אם אין לי את זה – נכשלנו.

יעקב מרגי: 30 ביוני, אחרי ועדות הערר, אחרי שימועים, אחרי פעם שנייה, נקודה.

יעקב מרגי: לא יהיה.

יעקב מרגי: יישארו לך 10, 15 כשיש מחלוקות, סרבנים, סרבניות, תתמודד עם 15, אבל לא ייתכן שנתמודד עם 150.

<יואב ללום: הרב מרגי, אפשר?

יעקב מרגי: רגע, אני רוצה להבין שמשרד החינוך - - -

<יואב ללום: לנקודה הזו.

יעקב מרגי: אני אתן לכם.

יעקב מרגי: זה שורש הדיון, איציק.

<איציק זהבי: אנחנו קיצרנו באופן משמעותי את התהליך הזה, כולל במצגת הנוכחית.

<איציק זהבי: כולל במצגת הנוכחית, אנחנו התכוונו להגיע למצב שבו במהלך יולי, בתחילת יולי, נסיים את כל התהליכים.

<איציק זהבי: ההבדל בין מה שאתה מתאר כרגע לבין מה שאנחנו מדברים עליו זה הבדל של כ-10.

<איציק זהבי: אנחנו נבחן.

<איציק זהבי: אני מוכן לבחון גם את - - -

יעקב מרגי: תרשמי את זה, בבקשה.

<איציק זהבי: ד' תמוז, נבדוק איזה תאריך זה יוצא.

<איציק זהבי: רגע, רק כדי שנהיה בוודאות, ד' תמוז, מתי - - -

יעקב מרגי: לא, לא, אני לא נכנס איתך עכשיו לתחנות, יש הרבה תחנות.

יעקב מרגי: אני בסוף הדרך אוכל לומר שהתקנות מקובלות עלינו או שאני מגיש תקנות אלטרנטיביות לשר.

<לירון ספרד: זה לא תקנות.

יעקב מרגי: זה תקנות הרישום.

<לירון ספרד: זה הנחיות מנהליות.

יעקב מרגי: אני אדרוש שהם יהיו בתקנות, תקנות לא צריכות חקיקה, לא צריכים ועדה ולא צריך אפילו לעבור את משרד המשפטים, רק את המחלקה המשפטית של המשרד.

יעקב מרגי: הנחיות מנהליות לא יהיו, הנה אני אומר לכם, הנחיות מנהליות לא יהיו, זה יהיה בתקנות הרישום.

יעקב מרגי: מגיע לתלמיד החרדי או לתלמידה החרדית להיות באותו מעמד משפטי של כל ילד וילד בישראל.

יעקב מרגי: לכן אני אומר לך שזה יהיה בתקנות הרישום, אני אתעקש על כך - - -

<לירון ספרד: הן תוצר של תקנות הרישום, אדוני.

<לירון ספרד: כל זה נובע מתקנות הרישום.

יעקב מרגי: בסדר, אני רוצה שזה יופיע בתקנות הרישום, נקודה.

יעקב מרגי: תן להם סטטוס.

יעקב מרגי: הרציונל הוא, נגמר, בוא, בוא תקשיב.

יעקב מרגי: אנחנו עוסקים בסוגיה הזו עשרות בשנים, נגמר.

יעקב מרגי: נגמר, נגמר.

יעקב מרגי: צריך לצמצם את התופעה הזו לאפס.

יעקב מרגי: לכן הרציונל יהיה שבסוף, אתה, איציק זהבי, ב-1 ביולי יכול לצאת לחופשה.

יעקב מרגי: לא מתעסקים עם - - -

<איציק זהבי: מי כמוך יודע שזו השאיפה - - -

יעקב מרגי: כולל ועדות ערר.

יעקב מרגי: זה לא מה שהצגתם, אבל אתה מסכים, אתה הולך - - -

<איציק זהבי: העיקרון שאתה מתווה הוא עיקרון שמקובל עלינו.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני אתן סבב התייחסויות.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: אבל רק על א' בשבט.

<יואב ללום: אני אשמח, הרב מרגי, אני מכבד את מה שאתה מבקש, אבל אני אשמח לדבר עקרונית.

<יואב ללום: אני אדבר רק לשאלה, אבל אחרי כן אני אשמח לקבל רשות דיבור.

יעקב מרגי: ודאי.

<יואב ללום: הרב צביקה כהן נמצא כאן.

<יואב ללום: בוועדות הקודמות הרב צביקה כהן אמר במפורש, שהבעיה היא לא בתחילת ומועד הרישום, הבעיה היא שהסמינרים עושים את הרישום בכיתה ז'.

<יואב ללום: כל זה תרגיל שהם עושים על משרד החינוך ומשרד החינוך התמים בולע את התרגיל הזה - - -

יעקב מרגי: נתייחס לזה.

<מיכל מנקס: זה הרשות המקומית - - -

<יואב ללום: לא דיברתי איתָּך, אני מדבר ליושב ראש הוועדה.

יעקב מרגי: סליחה, גבירתי.

<יואב ללום: אני אומר במפורש, המשחק הזה של מנהלי הסמינרים, ואני מאוד מתחבר לדברים שאמר חבר הכנסת מאיר כהן, המשרד משחק אותה 'לא ראיתי לא שמעתי לא ידעתי' - - -

יעקב מרגי: יואב, התחייבת - - -

<יואב ללום: אני אומר משפט - - -

יעקב מרגי: תן לי על א' שבט.

<יואב ללום: אני אומר מילה אחת בנקודה הזאת ואני רוצה שעורך הדין לירון ספרד יכחיש אם הוא לא קיבל ממני פירוט מדויק של פניות של הורים שפנו להירשם בכיתה ז'.

<יואב ללום: הוא קיבל את המכתבים למייל שלו ממני.

<לירון ספרד: פנייה.

<לירון ספרד: והיא בבירור.

<יואב ללום: פנייה של הורים בתהליכי בירור.

<יואב ללום: מה עשיתם עם הפניות שלי משנה שעברה?

יעקב מרגי: לא, לא, בוא, יואב, תודה.

יעקב מרגי: מישהו רוצה להתייחס?

יעקב מרגי: צביקה, בבקשה.

יעקב מרגי: אני רוצה לעשות את הדיון הזה איכותי.

<צביקה כהן: צביקה כהן, סגן ראש עיריית ירושלים, מחזיק תיק חינוך.

יעקב מרגי: בעבר ראש עיריית אלעד ובעבר ראש מועצת תפן.

<צביקה כהן: בעוונותיי הרבים.

יעקב מרגי: ראש מועצת תפן, ראש מועצת רמת חובב.

<צביקה כהן: טוב, חברים, בנקודה הזו של הטבלה שמוגשת על ידי משרד החינוך, יש לי מה להגיד.

יעקב מרגי: א' שבט, צביקה.

<צביקה כהן: יש לי מה להגיד.

<צביקה כהן: זה קצת מאוחר, תאריך מאוחר יותר ממה שצריך לעשות אבל זה לא הנושא.

יעקב מרגי: א' שבט.

<צביקה כהן: תראו, על השולחן שלי יש טבלה, יש לנו כבר 100 פניות של הורים, עוד טרם התחיל הרישום הרשמי שאתם מציגים מול ההורים.

<צביקה כהן: 100 פניות ואני אומר לכם שכשפונים אליי בדרך כלל אלה בנות מצוינות.

<צביקה כהן: יש לנו בתום הרישום קבוצה של 500, 700 בנות, תלוי, השנה כנראה זה יהיה 700.

<צביקה כהן: בעיקרון הרישום בירושלים הסתיים, התהליך הזה הוא מצגת אחיזת עיניים.

<צביקה כהן: הוא אמיתי מבחינת מנהל המחוז ומבחינת היועצים המשפטיים, אבל הוא הליך טכני לחלוטין.

יעקב מרגי: למה?

<צביקה כהן: נגמר הרישום בירושלים.

יעקב מרגי: תסביר, אני לא מבין.

יעקב מרגי: אני רוצה שהם יתייחסו לזה אחרי כן.

<צביקה כהן: אני אסביר.

<צביקה כהן: הטלפון הקטן הזה מקבל עשרות פניות ביום.

יעקב מרגי: שמה?

יעקב מרגי: מה אומרים לך?

<צביקה כהן: שבו, "אדוני, לא קיבלו את בתי".

יעקב מרגי: עוד לא התחיל הרישום.

<צביקה כהן: בשנה שעברה, בלב הרישום של השנה הנוכחית, אני צריך לפענח האם את מתכוונת, אימא יקרה, לשנה הנוכחית או לעוד שנה-שנתיים.

<צביקה כהן: זאת אומרת שהרישום הזה הוא פיקציה.

<צביקה כהן: או שהרישום של המנהלים הוא פיקציה.

<צביקה כהן: תגיד לי אתה, יושב הראש אדוני הנכבד, איפה האמת?

יעקב מרגי: לירון, איציק, איך אתם - - -

<צביקה כהן: עוד דקה.

<צביקה כהן: עוד דקה.

יעקב מרגי: תכינו תגובה לגבי רישום מוקדם.

<צביקה כהן: עוד דקה, חברים, חברים.

יעקב מרגי: תמשיך, תמשיך.

<צביקה כהן: לא, הם בונים עליי כולם.

<איציק זהבי: אנחנו - - -

יעקב מרגי: מיד, מיד, משרד החינוך.

<צביקה כהן: רבותיי, תקשיבו לי, רבותיי, אני מתחנן בפניכם.

<צביקה כהן: אנחנו באותו צד.

<צביקה כהן: לא מחפשים חס וחלילה, אנחנו באותו צד.

<צביקה כהן: אם הדבר הזה, שהוא עוולה, הוא מעשה פלילי, הוא שערורייה ציבורית שאין כמוה, לא ייפסק, אם לא יהיו כלים למשרד החינוך, אני לא יודע, אני לא בולשת ואני לא חוקר, אני אומר לך, מנכ"ל החינוך העצמאי הוציא מסמך רשמי לפני שנה לאותם מנהלים ביסודי, "אל לכם לשתף פעולה עם אותם ראשי סמינרים".

<צביקה כהן: זאת אומרת שהדבר הזה צף, עלה.

<צביקה כהן: איך אפשר להתמודד עם סוגיה שאני אומר לך, אנחנו שלחנו לכל בתי הספר היסודיים בירושלים הודעה מסודרת, טבלה מסודרת, חלקם כבר נתנו לנו תשובות, מי התקבלה לכיתה שלכם ומי לא התקבלה.

<צביקה כהן: אני אומר לכם, תדעו לכם, אני מוכן להצהיר בהצהרה את הדבר הזה, מה שנכון להיום הוא נכון לסוף הרישום.

<צביקה כהן: זאת אומרת, אם יש לנו היום 500 בנות שלא התקבלו, אנחנו ניפגש בהן יום למחרת הרישום.

<צביקה כהן: לא יקרה כלום בתהליך הזה שקוראים לו רישום, חוץ מאיזה שהוא - - -

יעקב מרגי: תעצור בשלב הזה, תעצור עכשיו.

יעקב מרגי: תתייחסו לקטע הזה הרישום המוקדם.

יעקב מרגי: אני שואל אתכם שאלה ותתייחסו.

יעקב מרגי: אני בתהליך הטיפול של תשע"ז שקלתי להציע לכם להוריד - - - אתה אמרת את זה בפתיח שיש להם את זה בגלל שהם מוכר שאינו רשמי ודרך אגב, אני, בעל יסודי, לא יודע עד כמה מוכר שאינו רשמי הוא ייחודי, כי אפשר לומר שכמעט כל החינוך העל יסודי במדינת ישראל הוא מוכר שאינו רשמי, אפשר.

יעקב מרגי: לכן, למה שלא נשלול מהם את הזכות הזו לרישום?

יעקב מרגי: למה שלא נעניק זאת לרשות המקומית?

יעקב מרגי: יש לי בעיה איתה, עם הרשות המקומית, אבל יש לי רגולציה יותר חזקה על הרשות המקומית מאשר על מנהל מוסד.

יעקב מרגי: תתייחסו בבקשה, איך אתם פותרים את סוגיית הרישום המוקדם?

<איציק זהבי: אני רוצה קודם כל להתייחס לעניין של רישום תלמידים בכיתות ז', או דברים שכאלה.

<איציק זהבי: רבותיי, תראו, צריך - - -

יעקב מרגי: הנה, אני אומר לכם, ייתכן מאוד שהדיון היום לא יסתיים, כי אנחנו רוצים לעשות את זה יסודי.

יעקב מרגי: תהיה עוד ישיבה.

<איציק זהבי: צריך בעניין הזה להיות מאוד מאוד ברורים וחד משמעיים.

<איציק זהבי: אין שום מקום לרישום מוקדם בכיתות ז' - - -

יעקב מרגי: איך אתה אוכף את זה, שזה לא יקרה?

<איציק זהבי: קודם כל, מי שאחראים על הרישום, וצריך לחזור ולומר, שהאחראי על רישום בכל מקום ומקום זה הרשם ברשות המקומית.

<איציק זהבי: במידה וצביקה, אתה - - -

יעקב מרגי: זה סותר את מה שאמר לירון ספרד.

<איציק זהבי: רגע, רגע.

<איציק זהבי: תן לי לומר את הדברים בצורה מסודרת.

<איציק זהבי: במידה שאתם מזהים שיש - - -

מאיר כהן: הוא אמר שהרישום באחריות מנהלי בתי הספר.

מאיר כהן: עכשיו שמענו אותו.

יעקב מרגי: כן, אמרת.

<איציק זהבי: רגע, בואו נעשה סדר.

<לירון ספרד: זו סמנטיקה.

<לירון ספרד: הסברתי את הליכי הקבלה.

מאיר כהן: סמנטיקה?

<לירון ספרד: יש הליכי קבלה, רישום הוא תמיד בסופו של דבר באחריות הרשם הראשי, שזה מנהל אגף החינוך באותה רשות מקומית.

<יואב ללום: כן אבל על הרישום הלא חוקי אני מדבר, לא על הרישום החוקי.

<איציק זהבי: רישום - - -

<לירון ספרד: מנהל המחוז מתייחס לזה ואחר כך אני אתייחס לזה.

<איציק זהבי: רישום לא חוקי מבחינתנו לא קיים, צביקה.

<צביקה כהן: נו באמת, באמת.

<איציק זהבי: רגע, צביקה - - -

<צביקה כהן: איך אתה אוכף - - -

יעקב מרגי: רגע, צביקה, תן לו.

יעקב מרגי: אני צריך אכיפה.

<איציק זהבי: אל"ף, רישום לא חוקי, אם לכם יש נתונים, אתה או יושב פה ברוך הלפגוט, שהוא הרשם ואיש המקצוע - - -

<צביקה כהן: תעשה בדיקה - - -

<איציק זהבי: רגע, והוא יאמר, "הילדה הזו רשומה, נרשמה, המורה הזו או הסמינר הזה קיבל ילדה", זה רשום כבר וזה מופיע באיזשהו נייר שאני יכול לתקוף אותו, אני אתקוף אותו ברמה של להזמין את אותו מנהל סמינר ואני כבר אזמין אותו לשימוע עוד טרם התחלנו את כל התהליכים.

<איציק זהבי: זה אחת.

<איציק זהבי: שתיים, רגע, תנו לי רגע לסיים, תנו לי רגע לסיים.

<איציק זהבי: אני גם אל מול החינוך העצמאי, אני ישבתי עם מנכ"ל החינוך העצמאי, יש לי פה טיוטת החוזר - - -

יעקב מרגי: הוא הזכיר אותו.

<איציק זהבי: על שנה שעברה.

יעקב מרגי: אבל זה לא עוזר.

<איציק זהבי: אדוני יושב ראש הוועדה, כמו שאתה אמרת, עשינו תהליכים גם ביחס לשנה שעברה.

<צביקה כהן: סליחה, אבל אתם פה מיתממים - - -

<איציק זהבי: תן לי להשיב לך.

<יואב ללום: איציק, תקשיב טוב.

יעקב מרגי: צביקה, תן לו לסיים.

יעקב מרגי: תן לו לסיים.

<צביקה כהן: יעקב, תבינו את הבעיה - - -

<קריאה: למה יש מפקחים?

<צביקה כהן: כדי לפתוח בית ספר חדש בירושלים, הרי אנחנו מחזיקים 50 בנות בכיתה אחת.

<צביקה כהן: אנחנו החלטנו השנה לפתוח בית ספר חדש, בסדר?

<צביקה כהן: אחר כך נבוא נשבור את הראש בשאלה מי צריך לממן את הדבר הזה.

<צביקה כהן: אנחנו לא יודעים לפתוח אותו.

<צביקה כהן: אם תיגע בשמות של הבנות שצריכות להיכנס לבית הספר הזה, בתחילת שנה, הרי הן כבר מסודרות.

<צביקה כהן: אתה מחכה לסוף הרישום, אתה פותח - - -

<איציק זהבי: אבל אני אומר שלא.

יעקב מרגי: תן לו, רגע.

<צביקה כהן: אתה לא יכול - - -

<איציק זהבי: צביקה, אני אומר שלא.

יעקב מרגי: רגע, איציק, איציק.

<איציק זהבי: אני אענה.

יעקב מרגי: אני אתן לך, רק תקשיב לי.

יעקב מרגי: בוא, מאחר ואנחנו רוויים טיפול בסוגיה הזו, כולל ההורים שליוו את הילדים שלהם, אני לא רוצה נאומים, לכן מנעתי גם מיואב וגם מצביקה, אני לא רוצה גם ממך, תאמר לי תשובה לשאלה קונקרטית.

יעקב מרגי: השאלה ממוקדת, איך אתה כמשרד החינוך, איך שר החינוך מתמודד?

יעקב מרגי: מבחינתי אתה שר החינוך, איך אתם מתמודדים עם פתרון הבעיה?

יעקב מרגי: זאת אומרת, שכשמתחילה עונת הרישום, מנהל הסמינר כבר יודע מי אמורה ללמוד אצלו, לא מועמדת, מי אמורה ללמוד אצלו.

<איציק זהבי: אנחנו אוסרים בצורה מאוד מאוד ברורה - - -

יעקב מרגי: איך אתה אוכף?

<איציק זהבי: אני אומר עוד פעם, אל"ף, יחד עם מנכ"ל החינוך העצמאי, ותרשו לי, אני אקריא, בסדר?

<איציק זהבי: "יש להקפיד כי צוותי בתי הספר לא ישמשו בשום אופן כנציגות הסמינרים לצרכי איסוף מידע על התלמידות והעברתו - - -

יעקב מרגי: איציק, איציק.

<איציק זהבי: צביקה, אני לא הפרעתי לך, אל תפריע לי.

יעקב מרגי: צביקה, אתה מפריע לי.

יעקב מרגי: איציק, תקשיב.

יעקב מרגי: אנחנו מכירים את החוזר של החינוך - - -

<איציק זהבי: זה חוזר חדש.

יעקב מרגי: גם את החוזר החדש, ואני מאמין בכנות דבריו של מנכ"ל החינוך העצמאי.

יעקב מרגי: הוא לא פקטור, אתה יודע למה הוא לא פקטור?

<קריאה: כי המנהלות לא סופרות אותו.

יעקב מרגי: תנו לי, אם אני לא אעשה את זה טוב, תאמרו לי, תכתוב לי פתק, "אתה גרוע", אני אתן למישהו שייעשה את זה במקומי.

יעקב מרגי: הוא לא פקטור.

יעקב מרגי: מעל הראש שלו, הן יודעות, המורות, זה כמו באקדמיה, במכללות, יש מפעלים שיודעים ללכת לראש הפקולטה, הנציג אומר לו, "תשמע, תסמן לי ארבעה מהנדסי פיזיקה מהטובים שלך בקורס הזה, אני כבר רוצה להחתים אותם".

יעקב מרגי: עשיתי את זה במקום העבודה הקודם שלי, היינו עושים את זה ומחתימים אותם על הסכם עבודה של מלגאים והם היו עובדים.

יעקב מרגי: אני בא ואומר לך, הם יודעים לעשות את זה מעל הראש שלו.

יעקב מרגי: אני עכשיו שואל אותך, אתה, למרות החוזר ולמרות הכול, לכן קצרה רוחו של צביקה כהן, תן לי רגע, שאלתי את זה ארבע פעמים ואני שואל עוד פעם, איך אתה כרגולטור, כמשרד, מוודא שזה לא קורה?

יעקב מרגי: לירון ספרד, אני אומר לך, חד משמעית, צא מהקופסה.

יעקב מרגי: התקנות ונוהלי הרישום הקיימים, מבחינתי לא רלבנטיים.

יעקב מרגי: תנסה לצאת מההגדרות ומהקיבעון שהיה במשרד, לא יהיה, זה לא יחזור על עצמו.

<איציק זהבי: אני אומר משפט ואחרי זה לירון ספרד ימשיך.

<איציק זהבי: האחריות על הנושא הזה היא אצלנו.

<איציק זהבי: ברגע שאנחנו נקבל פנייה, פניות, תלונה, תלונות, על בתי ספר, יסודיים ועל יסודיים, שעסקו בתהליך הרישום, אנחנו נטפל בזה בצורה חמורה.

<איציק זהבי: זה יגיע לשולחני, מנהלי בתי הספר יוזמנו לשימועים - - -

יעקב מרגי: איך?

יעקב מרגי: איך?

יעקב מרגי: איך זה יגיע אליך?

<איציק זהבי: מפקחי בתי הספר - - -

יעקב מרגי: כשאתה מציג לי רגולציה, כשאתה מציג לי בקרה, אתה צריך להציג לי איך אתה עושה את זה.

<לירון ספרד: אני אשמח להסביר.

<לירון ספרד: אנחנו רשות מנהלית.

<לירון ספרד: רשות מנהלית מסתמכת על עובדות.

<לירון ספרד: כשיש אצלנו עוּבדות כאלה אנחנו מטפלים בהן.

<לירון ספרד: כשקיבלנו פנייה לאחרונה מעורך דין ללום בעניין הזה - - -

<יואב ללום: קיבלתם גם בשנה שעברה - - -

יעקב מרגי: רגע, יואב.

יעקב מרגי: עם כל הכבוד, רגע.

יעקב מרגי: לירון, אני אתן לך, אתן לך, שלא תטעה כמו איציק, אני אתן לך מיד ולא אפסיק אותך.

יעקב מרגי: תבין טוב טוב.

יעקב מרגי: למה אני מתעקש?

יעקב מרגי: למה אנחנו מתעקשים?

יעקב מרגי: כי זו פעולה שבאמת נעשית שקופה, קשה לזהות אותה.

יעקב מרגי: זה מילה מול מילה.

יעקב מרגי: תן לי רגע, זה מילה מול מילה של הורה מול מנהל מוסד.

יעקב מרגי: תחושות, קשה להוכיח אותן.

יעקב מרגי: יש לי בעיה ואמרתי את זה לאיציק בישיבה הקצרה, המקדימה, בינינו.

יעקב מרגי: אמרתי גם בדברי הפתיחה שלי, רמזתי לכך כשאמרתי שכולם במשרד, כולם, בלי יוצא מן הכלל, כולם יהיו מגויסים למטרה הזו, זה אומר שכרגע, בשלב הזה, אין לי אמון גם בחלק מעובדי המשרד.

יעקב מרגי: אין לי אמון בחלק מעובדי המשרד, כי אני מקבל ריקושטים מהשטח, איך מפקחות מדברות ואם מפקחת יודעת, ואנחנו יודעים, לא רק מהחינוך החרדי, מערכות היחסים בין מפקחות למורות למנהלי בתי ספר, אני מכיר אותן, מה לעשות.

יעקב מרגי: אחד החסרונות שלי הוא שאני יודע דברים יותר מדי.

יעקב מרגי: לכן אני סובל הרבה.

יעקב מרגי: לכן, כשאני אומר לך שכולם חייבים להיות מגויסים כדי להצליח במטרה הזו, אז כולם חייבים להיות מגויסים, כולל חלק מהמפקחות של המשרד ושל המחוז החרדי, חסר לי רק לומר את שמם.

<לירון ספרד: אני מבטיח שאנחנו מגויסים לעניין הזה.

<לירון ספרד: תרשו לי שני משפטים ברצף.

<לירון ספרד: אתם מבקשים פה שאנחנו נבוא וניכנס לנורמות שהשתרשו עמוק - - -

יעקב מרגי: כן.

<לירון ספרד: עמוק.

יעקב מרגי: מודה, קשה - - -

<לירון ספרד: אלו נורמות, זה תוצר ארוך שנים, שמחנכים ילדות כבר בכיתה א' ובכיתה ב' לאיזה סמינר הן צריכות להגיע.

<לירון ספרד: בבית הספר היסודי, כבר בא' אומרים להן, "אתן, רק לשם אתן צריכות להגיע".

יעקב מרגי: גם בא' זה קורה.

<קריאה: גם בגן זה קורה.

<לירון ספרד: רגע, גם בגן.

<לירון ספרד: אי אפשר לבוא, אני רק רוצה להגיד, שאי אפשר לבוא ולהגיד לרגולטור, תופעות של עשרות שנים על גבי עשרות שנים בוא תמחק ביום.

<לירון ספרד: זה לא קורה.

<יואב ללום: לא ביום, זה עשר שנים.

<לירון ספרד: אנחנו כל שנה לומדים.

<לירון ספרד: המחוז החרדי קם לפני כמה שנים, כל שנה אנחנו משכללים את ההנחיות שלנו, וכמו שהיושב ראש אמר, אנחנו נחסום פה, יפרצו מפה, נחסום משם, יפרצו משם.

<לירון ספרד: לא סתם קבענו שנה שעברה הנחיות כבר לקדם-יסודי וליסודי, כי כשאנחנו חסמנו את האפליה ומנענו את השיקולים הזרים בעל יסודי, הם ירדו לגנים וליסודי והיו צריכים לעשות הנחיות ביסודי.

<לירון ספרד: כי ככה, אתה זה ופרצת, כל אחד פורץ.

יעקב מרגי: אמרתי.

<יואב ללום: זה לא נכון - - -

יעקב מרגי: רגע, יואב, הנה, אני אומר לך, לו יצויר שהמחלקה המשפטית של משרד החינוך, וזה חלום בלהות מבחינת, ייתנו לי את המנדט לכתוב את התקנות איך שאני חושב ואיך שצביקה חושב ואיך שיואב, עדיין הם ימצאו דרכים, אבל לפחות עשינו.

<לירון ספרד: אני אסביר.

<לירון ספרד: יש הליכים שהיו בהסכמות אחרי בג"ץ עמנואל, שרצו לבוא ולמנוע.

<לירון ספרד: הבינו את הצורך של מוסדות החינוך העל יסודיים החרדיים להחליט איזה בנות ייכנסו בשעריהם, כי אמרו, זה מוסד ייחודי.

<לירון ספרד: כל מוסד יש לו - - -

יעקב מרגי: הגעת לקריטריונים, אני עוד לא.

<לירון ספרד: לכל מוסד יש את הערכים.

<לירון ספרד: כל ההליך הזה מבוסס על קריטריונים, מבוסס על תקנון, מבוסס על מבחן, מבוסס על רעיון.

<לירון ספרד: אני אומר בצורה ברורה, וחוזר על הדברים שמנהל המחוז אמר, אם - - -

יעקב מרגי: מה הקשר לרישום בכיתה ז'?

יעקב מרגי: מה הקשר?

<לירון ספרד: אני בדיוק אמרתי את זה.

<לירון ספרד: אנחנו עובדים על תשתית עובדתית.

<לירון ספרד: יגיע אלינו מידע, ואנחנו נעשה מאמצים גם לאתר את המידע הזה, יגיע אלינו מידע שיש דילים סגורים מראש, אנחנו - - -

יעקב מרגי: מה עומד לרשותך?

<לירון ספרד: יש לנו - - -

יעקב מרגי: תגיד לי מה עומד לרשותך.

<לירון ספרד: יש לנו את מינהל אכיפה ובקרה, יש לנו את מערך פניות הציבור של המשרד, יש לנו - - -

יעקב מרגי: לא הבנת את השאלה שלי.

<לירון ספרד: איזה סנקציות?

<לירון ספרד: אל"ף, ביטול - - - אם יש הסכמות אני מודיע מראש - - -

יעקב מרגי: באיזו סמכות?

<לירון ספרד: יש לי סמכות - - -

יעקב מרגי: איפה היא?

<לירון ספרד: סעיף 28 לחוק פיקוח על בתי ספר, לתת כל הוראה נדרשת לשם קיום מטרות החינוך הממלכתי, אחת ממטרות החינוך הממלכתי זה שוויון הזדמנויות.

<לירון ספרד: אם לא היה שוויון הזדמנויות אני יכול להודיע בצורה ברורה, אחרי הליך תקין מנהלית, זה לא שמגיעה תלונה וזהו, התלונה היא קודש.

<לירון ספרד: אחרי הליך תקין מנהלית של שימוע אנחנו יכולים להודיע לבית הספר: כל הרישום המקדמי הזה לכאורה שביצעת אינו תקף ואנחנו הולכים ללוות איתך עם מפקח שלנו את ההליך מן ההתחלה עד הסוף.

יעקב מרגי: תרשו לי, רגע, רגע.

<לירון ספרד: להוסיף עוד משפט אחד, אדוני היושב ראש.

<לירון ספרד: מר צביקה כהן אמר שיש לו 100 פניות עכשיו, של תלמידות שדחו אותןף או שיש רשימה, אז אני מבקש עכשיו לקבל את הרשימה הזאת, עכשיו.

<לירון ספרד: אם הרשימה הזו קיימת אני מבקש לקבל אותה.

<לירון ספרד: אתמול הייתי צריך לקבל אותה.

<צביקה כהן: אני כבר העברתי.

<לירון ספרד: אני מתחייב בצורה ברורה, עם המפקחות, לעבור הורה הורה שברשימה הזאת ולברר מה היה.

<לירון ספרד: אם צריך נזמן את מנהלי היסודי, נזמן את מנהלי הסמינרים, את מי שערכו את הרישום ונערוך בירור ונדווח לוועדה.

<לירון ספרד: אם קיימת כזאת רשימה אני מבקש לקבל אותה היום.

יעקב מרגי: למה התעכבנו דווקא בקטע הזה?

יעקב מרגי: תראה, אנחנו מדברים על נקודה ראשונה במצגת, והיא יסודית.

יעקב מרגי: היא כמעט הכול, היא לא הכול, היא כמעט הכול כי יש את נושא התקנות שיהיה שקוף ותלוי בלוח מודעות, יפורסם באתר אינטרנט - - -

<לירון ספרד: כתוב שמאושר על ידי המפקח.

יעקב מרגי: תשובה שתינתן פעם אחת על ידי המוסד, לא תוכל להיות משופצרת בבירור השני.

יעקב מרגי: כמו שאמרנו, עוד הרבה דברים יש לנו להפיק לקחים.

יעקב מרגי: הנקודה היא כזאת.

יעקב מרגי: תראו, ואני אומר לך, הלכו איתנו המחוז החרדי והמנכ"לית, נתנו לנו יד חופשית, כי הבאנו תלונה, טיפלנו, אבל זה לא עמד - - - למרות שאתה אומר שיש באפשרותך, יש באפשרותך, לא נעשה.

יעקב מרגי: אני אסביר לך, תן לי רגע.

יעקב מרגי: תן לי רגע.

יעקב מרגי: פגיעה בתכלית ראויה של קיום חוק חינוך חובה, נפגעה על ידי המוסדות שנקראים, לא יודע מה השם שלהם?

יעקב מרגי: מנדלסון-איינהורן, נפגעה.

יעקב מרגי: הסנקציה היחידה שננקטה כלפיהם, לא ביטול הרישום, לא סגירת המוסד, עצירת תקציב.

יעקב מרגי: אחרי בירור, אחרי שימוע ראשון, שימוע שני ואורך רוחף ואתה יודע מה?, זרמתי עם האורך רוח, כי אני חושב שכשאתה מפעיל סנקציה אתה צריך לספור אחת, שתיים, שלוש, ולא רק עד שלוש אלא ארבע, חמש, שש, שבע, שמונה, תשע, עשר.

יעקב מרגי: עשינו זאת.

יעקב מרגי: ספרנו עד עשר, אבל הנה, מסתבר שלמוסדות האלה יש גב כלכלי חזק.

יעקב מרגי: ראיתם שחודש שלם הוא עמד במריו.

יעקב מרגי: לא העברת לו תקציב, במשרד אמרו לי ככה: מה אתה רוצה?

יעקב מרגי: אין לי כלים.

יעקב מרגי: לירון, אני רוצה לקבל את הדברים שלך כהווייתם כפי שאתה אומר אותם עכשיו, אבל הנה, אני אומר לך, בפרקטיקה התמודדנו ואומרת לי המנכ"לית: "אין לי כלים", מנהל המחוז אומר לי: "אין לי כלים אחרים".

יעקב מרגי: אפילו, אתה יודע מה?

יעקב מרגי: אומרים לי שתיקנו את זה ויתקנו את זה, אפילו להחזיר את זה אחר כך רטרו, אמרו לי שאי אפשר.

יעקב מרגי: אחר כך אומרים שלקראת תשע"ח יתקנו, אבל - - - מה אני בא ואומר לך, לירון?

יעקב מרגי: כשאני מתעקש על א' שבט עם כל המנגנונים אני נותן לך כלים, אני עוזר לך, אני עוזר לך.

יעקב מרגי: תאמין לי, אנחנו הפוליטיקאים, יש לנו דרכים אחרות להתמודדות, אנחנו אוהבים לזרוק בעיות על אחרים, לא עשינו זאת, בשנתיים האחרונות אני בחרתי דרך אחרת, " וירא מנחה כי טוב ואת הארץ כי נעמה ויֵט שכמו לסבול".

יעקב מרגי: אני לקחתי את זה על עצמי יחד, לא זרקתי, אמרתי ששר החינוך, משרד החינוך על כל אגפיו - - -

<יואב ללום: וכל הכבוד לך.

יעקב מרגי: אני חמור גרם, אני - - -

<יואב ללום: כל הכבוד לך.

<לירון ספרד: התוצר הראשון - - -

יעקב מרגי: תנו לו רגע, תנו לו רגע.

<לירון ספרד: - - - בהתאם להנחיה הישירה של המנכ"לית ושל מנהל המחוז זה להפיק לקחים מהאירועים של שנת הלימודים הנוכחית לקראת שנת הלימודים הבאה.

<לירון ספרד: זו הנחייה הישירה של המנכ"לית.

יעקב מרגי: אני שמח.

יעקב מרגי: אמרתי זאת.

<לירון ספרד: ההנחיה היא של מנכ"לית משרד החינוך ושל מנהל המחוז.

<לירון ספרד: מיד כשסיימנו את ההליכים, קודם כל המטרה הייתה לבדוק שכל התלמידות לומדות.

<לירון ספרד: קודם כל, לפני שעושים הפקת לקחים, כי קודם כל יש ילדה שיושבת בבית.

<לירון ספרד: ובהתאם לדרישה של המנכ"לית ושל מנהל המחוז, ערכנו את הפקת הלקחים כדי לייצר מערך הנחיות שבין היתר אנחנו מבקשים להציג אותו עכשיו בשקפים האלה.

<לירון ספרד: אם תינתן לנו הזדמנות להציג את הדברים מההתחלה ועד הסוף, אני חושב שלמרבית הבעיות שמעלה הוועדה יינתן מענה.

יעקב מרגי: תן לי תשובה לגבי מנגנון אכיפה ובקרה לגבי רישום מוקדם.

יעקב מרגי: אני אתן לחבר כנסת, לפני שאתה משיב, אני צריך ממך תשובה ונתקדם.

יעקב מרגי: בבקשה, מאיר.

מאיר כהן: תראו, לבי עליכם, אנשי משרד החינוך.

מאיר כהן: אתם הולכים לשדה הקל של תקנות, וסליחה שאני פוגע בכבודכם, ושל קשקושים.

מאיר כהן: אין פה רוח המפקד, לא של השר הזה ולא של הרבה מאוד שרים קודמים.

מאיר כהן: אתם יודעים מה קורה, ואני מדבר על סמך בדיקה, מה קורה אם בארצות הברית או במדינות אירופה, תלמיד או תלמידה לא התקבלו לבית הספר בגלל מוצאם העדתי, האתני או גזעם, בית הספר הזה נסגר מיידית, מנהלו מפוטר, לוקחים את הילדים, מפזרים אותם.

מאיר כהן: עכשיו שימו לב מה אתם עושים ואני לא מאשים אתכם.

מאיר כהן: השאלה שדנים כאן בשולחן הזה היא שאלה פוליטית, היא לא שאלה מנהלתית, שאלה פוליטית שמכרסמת בנו, שמדממת כבר הרבה מאוד שנים.

מאיר כהן: אני הייתי ראש עיר בדימונה, אני מכיר את זה לפני ולפנים, איך ילדים חיכו במשך חודשים כי לא רצו לקבל אותם בגלל מוצאם וזה בכל מקום.

מאיר כהן: הרי גם ילדים אתיופים מחכים ובתי ספר לא קיבלו אותם בגלל צבע עורם.

מאיר כהן: אז אתם מנסים ללכת למקום הקל.

מאיר כהן: בדיון כזה צריך להיות כאן שר החינוך, כי זה דיון משמעותי.

מאיר כהן: לא לשלוח אתכם לחטוף את האש שלנו.

מאיר כהן: עוזרת המנכ"ל מגיעה?

מאיר כהן: אתה מגיע?

מאיר כהן: שר החינוך צריך להגיע והמנכ"לית, לשבת כאן.

מאיר כהן: אין לזה אח ורע, אתם יודעים.

מאיר כהן: כל אחד רק יעצום את עיניו ויודע שאין מקום שיש בו אפליה שכזו יותר מאשר במשרד החינוך.

מאיר כהן: זאת אפליה סמויה ואתם יודעים את זה שנה שנה.

מאיר כהן: המנהלים מכופפים אתכם והפוליטיקאים מכופפים אתכם.

מאיר כהן: יש כאן הצעת חוק שלי, שחתומים עליה אנשי ש"ס, הצעה שתעלה ב-5.2 שבסופה אני אומר שמי שיפגע בילדים האלה ולא יקבל אותם בגלל אלף ואחת סיבות, יפסיקו לתקצב אותו.

מאיר כהן: שאף אחד לא יגיד לי שאין כלים.

מאיר כהן: אני הייתי מנהל בית ספר.

מאיר כהן: אם אתה מפסיק תקצוב של בית ספר אתה חונק אותו, אבל אם אתה נחוש, כמו שעושים בכל מדינה מתוקנת.

מאיר כהן: אצלנו משחקים במשחקים.

מאיר כהן: לכן אני אומר - - - אגב, פונים אלי יותר מאשר פונים אליכם, כי יש כאלה שפונים אלי ואומרים לי: "מאיר, אנחנו מפחדים להוציא את שמנו שמא יאונה רע לילדים שלנו", ואני שומע סיפורי זוועה.

מאיר כהן: אני לא מאמין.

מאיר כהן: אני אומר להם: "תגידו, זו ארץ ישראל?

מאיר כהן: זו מדינת היהודים?"

<קריאה: מדינת האשכנזים.

מאיר כהן: גזענות חסרת מעצורים.

מאיר כהן: אימא מקליטה מנהל בית ספר שאומר לה: "אני לא קולט אותך כי את ספרדייה.

מאיר כהן: תביני את זה, לעזאזל".

מאיר כהן: אמרתי לה: "תני לי".

מאיר כהן: היא מבוהלת, היא אומרת לי: "אני גרה ביישוב שאם יידעו שאני נתתי לך, אוי ואבוי מה יהיה".

מאיר כהן: המשפחה מבוהלת.

מאיר כהן: ואנחנו יושבים כאן ומדברים על תקנונים.

מאיר כהן: תגידו, מה, אתם השתגעתם?

מאיר כהן: לכן אני אומר, אין תקנונים, יש חוק.

מאיר כהן: גזענות מתמודדים איתה בחוק ובנחישות.

מאיר כהן: וחבל ששר החיוך שולח אתכם, חראם.

מאיר כהן: צריך לעמוד פה שר החינוך ולתת תשובות ולהגיד, "אני, במערכת החינוך שלי לא אתן מקום לגזענות".

מאיר כהן: זה מה שהוא צריך לעשות.

מאיר כהן: על השאר, נעשה עוד דיון וזה יגיע אליכם, אדוני, ויואב, זה יגיע אליך וימשיך להגיע אליך.

מאיר כהן: תודה אדוני.

יעקב מרגי: הפסקנו בקטע של איך אתה הולך - - -

<איציק זהבי: קודם כל אני רוצה לומר, ואני אחזור ואומר את מה שאמרתי בפתיחה, אנחנו בוודאי לא נותנים יד לגזענות.

<איציק זהבי: גם אני מטפל וטיפלתי במקרים מאוד מאוד קשים וליווינו את המקרים האלה בצורה מאוד מאוד אישית, פרטנית, כדי למצוא את הפתרון הכי טוב.

<איציק זהבי: אני ברשותך, אדוני, רוצה רק להגיב לדברים שנאמרו, בצורה ברורה.

<איציק זהבי: קודם כל,

יעקב מרגי: לא צריך תגובה, תן לי, תן לי - - -

מאיר כהן: אבל מצאתם את עצמכם משכנעים את ההורים לרדת מהתביעות שלהם, נכון?

מאיר כהן: במקרה הזה אתם, משרד החינוך, לא התעקשתם עם ההורה, שכנעתם אותו, אמרתם לו: "גם אני לא יכול אז אתה יודע מה, תתפשר".

יעקב מרגי: יואב, אם הייתי מאיר כהן הייתי נפגע.

<איציק זהבי: מכיוון שאני יושב בתור יו"ר ועדת הערר אני יכול לומר לך שכל מקרה בחנתי לגופו של עניין, התייחסתי אליו בצורה המקצועית האמיתית והכנה ביותר ונתתי את המענה שבעיניי, כאיש מקצוע, נראה המענה המתאים ביותר לסיטואציה.

יעקב מרגי: אבל עדיין הרוב המכריע השלים עם ה - - -

<איציק זהבי: אל"ף, יכול להיות, ובאמת הנושא של הזמן, ואתה ציינת את זה בפתיחת הדברים שלך, שגם משך הזמן גורם להורים להשתנות, אבל אם אנחנו רוצים לפתוח נושא נוסף אז זה הנושא של אחריות הורית וזו סיבה נוספת - - -

יעקב מרגי: תן לי כרגע - - -

<איציק זהבי: אני רוצה להתייחס להערות שלך, שתי תשובות קצרות.

<איציק זהבי: קודם כל, הסנקציות הן סנקציות מאוד קשות לבתי הספר והיטיב להגיד את זה חבר הכנסת מאיר כהן.

<איציק זהבי: כשבית ספר, סוגרים לו תקציב או חוסמים לו תקציב, הוא נמצא במצב מאוד מאוד קשה.

<איציק זהבי: נכון, ישנן מסגרות מהסוגים האלה שאנחנו מכירים, שיש להן אולי גב כלכלי נוסף ואנחנו בעניין הזה, כבר השנה, לא היינו במצב שבו בית ספר שנאשם מבחינתנו בעניין הזה והחלטנו לעצור לו את התקציב, הוא גם לא קיבל את התקציב הזה בחזרה.

<איציק זהבי: בעניין הזה שונה משנים קודמות.

יעקב מרגי: אוקיי, תודה.

יעקב מרגי: אמרתי שיש שיפור.

<איציק זהבי: דבר נוסף - - -

יעקב מרגי: מה השלב הבא?

יעקב מרגי: עמד במריו.

<איציק זהבי: אנחנו בעניין הזה נלך בצורה מאוד מאוד תקיפה.

יעקב מרגי: איפה אחריות אישית?

<איציק זהבי: כולל ביטול אישור העסקה, כולל אחריות אישית.

<איציק זהבי: אני אמנה את הדברים בצורה מאוד ברורה.

<איציק זהבי: חסימת תקציב או קיזוז, שלילת תקצוב, אי מתן או ביטול של אישור העסקה למנהל בית הספר ולעובדי הוראה נוספים בתוך בית הספר, ביטול של רישיון, הטלת מגבלות נוספות על הבעלויות ועל המוסדות החינוכיים בהתאם לסמכויות של משרד החינוך, כל הדברים הללו נמצאים בתוך הדברים ומוצגים פה.

<קריאה: לא מדובר על זה - - -

<איציק זהבי: אני יכול עוד משפט?

יעקב מרגי: אני אתן לך עוד משפט.

יעקב מרגי: אנחנו ב-11:00 נסיים את הדיון.

יעקב מרגי: לא נמצה אותו.

יעקב מרגי: לא נמצה את הדיון היום, כנראה שיהיו כמה פרקים לדיון הזה כדי לעשות את זה בצורה חכמה וטובה לשביעות רצון כולם.

יעקב מרגי: אני רוצה גם לתת לחלק מהאנשים שהגיעו מרחוק להתבטא.

<איציק זהבי: רק משפט.

<איציק זהבי: אני אבקש, מכיוון שעלו פה כל מיני - - -

יעקב מרגי: אנחנו כרגע בנקודה הזו של א' שבט-א' ניסן, רישום מוקדם.

<איציק זהבי: אני אומַר ואמר צביקה והיו פה גם כל מיני קולות אחרים של אנשים שיש להם רעיונות או יש להם הצעות לשיפור ולייעול, אני אשמח לקבל את הדברים האלה בכתב עוד השבוע, כדי שנוכל להתייחס.

<יואב ללום: אני אגיד לך את זה עכשיו.

יעקב מרגי: מיד.

יעקב מרגי: קודם כל, הייתי צריך לעשות זאת בהתחלה, הייתי צריך לומר לכם שוועדת החינוך מארחת תערוכה של ציורים לזכרו של סגן הדר גולדין ז"ל שנהרג בלחימה באזור רפיח במבצע "צוק איתן", לצערנו הרב גופתו עדיין מוחזקת על ידי ארגון העוולה והטרור החמאס.

יעקב מרגי: הציורים הם פרי יצירותיו של הדר ז"ל.

יעקב מרגי: לאחר הדיון תוכלו להתרשם.

יעקב מרגי: אני אתן לצביקה כהן לומר בקטע הזה של הרישום המוקדם, בבקשה.

<צביקה כהן: אני אתייחס לנושא הזה ממש במשפט וחצי.

<צביקה כהן: אמנם הכנתי המון דברים, עם נתונים מסודרים מאוד, על בנות שהיו אצלנו בשיבוץ והגיעו לשימוע במשרד החינוך והמנהלים עמדו בפניכם בשימוע ובסוף היום לצערי הרב, הן לא הצליחו להגיע לאותם מוסדות כשאתם, משרד החינוך, גיביתם אותנו ברשות המקומית.

<צביקה כהן: חלקן, חלקן האחר, למשל אצל מנדלסון, נכנסו הבנות האלו רק לפני שבוע ב-15 לחודש.

<לירון ספרד: בגלל העתירה.

<צביקה כהן: מתוך תשע בנות חמש הוא קיבל לפני שבוע, והשאר, אנחנו דאגנו להן בחרפה להתפזר בכמה מקומות.

<צביקה כהן: אבל אני לא אתייחס לזה, אף על פי שיש לי נתונים מאוד מדויקים.

<צביקה כהן: אני רק אומר לכם דבר כזה.

<צביקה כהן: בסקטור החרדי, אם אנחנו נעשה את הרישום אצלנו או אצלכם אז געוולד, אנחנו מכבדים את זה - - -

<יואב ללום: הגיע הזמן שיגידו געוולדים.

<צביקה כהן: סליחה, מכבדים את זה מאוד.

<יואב ללום: הגיע הזמן.

<צביקה כהן: רגע, רגע, יואב.

<צביקה כהן: אני אומר דבר כזה, לפחות נעשה מהלך שהוא יהיה בר קיימא.

<צביקה כהן: הרי אתה לא יכול לומר: "אני שולל מכם את זכות הרישום" כי אני לא בטוח שמישהו מבין לאן זה הולך, איזו רעידת אדמה תהיה, בכדור הארץ, לא בישראל.

<צביקה כהן: מה שכן צריך לעשות, לפחות את השלב של האשרור, נגמר הרישום, האשרור עצמו, בסוף, יהיה פה, אצלך, אצלי, נביא את הרישום, אם ראינו דברים כמו למשל רישום מוקדם, אם ראינו למשל תוצאות של 80% בנות אשכנזיות ו-20% בנות ספרדיות, ראינו דברים שהם תמוהים, אפשר לא לאשרר.

יעקב מרגי: תשקלו עד לדיון הבא את הקטע של האשרור של הרישום.

<צביקה כהן: אני לא אומר אישור ברישום, אני אומר אשרור, אבל האשרור הזה חייב להיות ברמה כזאת, בתוקף כזה גדול שאם אין את החתימה הזו שלנו, לא ייצא הרישום לדרך.

יעקב מרגי: אם מנהל המוסד יודע שזה עובר תהליך כזה, יכול להיות שהוא יחשוב פעמיים.

<צביקה כהן: אני נותן לך משהו - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: רגע.

<לירון ספרד: משפט.

יעקב מרגי: לא, חכה, עוד לא סיימנו.

יעקב מרגי: יש כאן הורים שרצו להתבטא.

<צביקה כהן: גם תפתרו את הבעיה של החוצניקים.

יעקב מרגי: משפחת נקי.

יעקב מרגי: מה קורה עם החוצניקים?

יעקב מרגי: זה אתה אמור לפתור.

יעקב מרגי: אחרי שנפתור לך את הבעיות בירושלים תפתור את הבעיות - - -

<אליצור נקי: בוקר טוב.

<אליצור נקי: אנחנו ההורים של - - -

<קריאה: אל תגיד שם של קטינה, זה משודר.

יעקב מרגי: הדיון משודר באינטרנט.

יעקב מרגי: בלי שמות של קטינים.

<אליצור נקי: אנחנו משפחת נקי, הבת שלנו למדה בבית ספר בביתר עלית "אהבת חסד", ההמשך הישיר של בית הספר הזה הוא הסמינר הישן - - -

יעקב מרגי: באיזה ממוצע סיימה הבת שלך?

<לימור נקי: 8-9.

<קריאה: למה זה רלבנטי?

יעקב מרגי: כי בתקשורת החרדית, כשעולה הסיפור הזה של אפליה, מציגים כאילו שאנחנו רוצים להכניס בנות שהן לא באותה רמה רוחנית, לא ברמת לימודים גבוהה, למרות שאני, בהשקפת עולמי, הייתי קובע בחוק, גם בחינוך החרדי, שלפחות 15%, 20% יהיו לא ברמה של הטופ, כי לא נולדנו פה לייצר רק 'טופים'.

יעקב מרגי: מה לעשות, לא חוכמה לחנך ילד גבוה, חכם, נבון, יפה, חינני וכריזמטי, זו לא חוכמה, אני לא צריך את בית הספר בשביל זה, הפוך, בית הספר משעמם אותו.

יעקב מרגי: לכן, במקרה הזה, אמנם זה לא לעניין מה ששאלתי, אבל הייתי חייב לומר כי אנחנו מתעסקים - - - תדעו לכם, רובן המכריע של הבנות שמתעסקים איתן שהן מחוץ למסגרת הלימודים, הלוואי על הילדים שלי ציונים כאלה.

יעקב מרגי: טוב מאוד, טוב מאוד, טוב מאוד, עד שאני משתעמם, אין משהו אחר.

יעקב מרגי: בבקשה.

<אליצור נקי: שתי בנותיי הגדולות לומדות בסמינר הישן.

<אליצור נקי: כשהיא נרשמה לסמינר הישן, כמו שתי בנותיי הקודמות, כמובן שקיבלנו דחייה, ערערנו.

<אליצור נקי: אצלן זה הסתדר בתחילת שנת הלימודים, אצלה משום מה זה לא הסתדר.

<אליצור נקי: אמרו לי שיש מכסות, משהו כזה.

מאיר כהן: תגיד לי אין סמינרים של המזרחים אצלכם, יותר טובים משל האשכנזים?

יעקב מרגי: אני אענה לך, אני אענה לך.

מאיר כהן: תיצרו כאלה.

יעקב מרגי: לא, לא קשור, רגע, רגע, רגע.

יעקב מרגי: זה דיון בנפרד, מאיר, בוא, מאחר והוא הדליק אותי - - -

מאיר כהן: גם אני מרוקאי.

יעקב מרגי: סליחה, לא, מאיר, אתה טועה.

יעקב מרגי: אל תיפול שם.

יעקב מרגי: אל תיפול שם כי בדיוק אתה נותן להם, למלעיזים - - -הרי מה קורה, בוא, שתבין טוב.

מאיר כהן: לא, לא, אני לא - - -

יעקב מרגי: לא, לא, אני אגיד לך מה קורה.

מאיר כהן: זה מכעיס אותי.

מאיר כהן: אני שומע את זה - - -

יעקב מרגי: פתחת סמינר, אתה, מאיר כהן.

יעקב מרגי: החרדי האופטימלי, בסדר?

יעקב מרגי: פתחת סמינר, מה עושים לך, סליחה על הביטוי, הסמינרים הקיימים האשכנזים?

יעקב מרגי: ברגע שהוא יוצר לו מכסה - - - הרי למה הוא יוצר מכסה?

יעקב מרגי: הוא ממתג את עצמו.

יעקב מרגי: הוא משתמש בבת שלי ובבת של נתי למיתוג.

יעקב מרגי: הוא מאמין שהבת שלו מוכשרת ומתאימה לסמינר, ברגע שהוא קבע 20% הוא ממתג, הוא אומר: "מה, אם זאת לא התקבלה אז סימן שהסמינר הוא מיוחד", זה הופך להיות מודל לחיקוי לכל הבנות ואז לא נותר לך - - - אתה, כדי שתוכל לפתוח סמינר ספרדי והוא יצליח, אתה צריך לקבל הנחיה שהסמינרים האשכנזיים לא מקבל אפילו ספרדייה.

<לירון ספרד: נכון.

יעקב מרגי: אבל זה לא קורה, הם לוקחים לך אותן בכיתה ז', הם לוקחים לך אותן בכיתה ז', הם לוקחים את הטובות שלך, את המצוינות שלך, בכיתה ז' כבר.

<יואב ללום: צריך ועדת משנה, אדוני, בנושא הזה.

<יואב ללום: יש לך סמכות למנות, תמנה.

יעקב מרגי: לא ראיתי שבנושא ההסתה נגד חיילים חרדים ועדת המשנה הצליחה, אבל לא משנה.

יעקב מרגי: נקי, בבקשה.

יעקב מרגי: צביקה, אתה מפריע לנקי.

<אליצור נקי: בחודש אוגוסט התחלנו את התהליך בבקשה להגיע לוועדת ערר, נאמר לנו כי ההתנהלות שלנו כרגע היא מול הרשות המקומית.

<אליצור נקי: בחודשים ספטמבר ועד סוף נובמבר התנהלנו מול הרשות המקומית - - -

יעקב מרגי: חודשיים מול הרשות המקומית?

<אליצור נקי: חודשיים.

יעקב מרגי: למה חודשיים?

<אליצור נקי: הם התחילו, "קיבלנו מכתב, לא קיבלנו מכתב, איפה הייתם עד היום, לא שמענו מכם".

יעקב מרגי: באלעד כמעט לא היו בעיות.

יעקב מרגי: סליחה, אני עונה לו, באלעד כמעט לא היו בעיות בזכות יואב ללום.

יעקב מרגי: הוא לקח אותם לעתירה, הם התחייבו לבית המשפט שהם מתנהלים אזורית - - -

<יואב ללום: אבל הם לא מקיימים את זה.

יעקב מרגי: תן לי רגע, תן לי רגע, אתה חייב, אתה.

<יואב ללום: הם, הם.

יעקב מרגי: תן לי רגע, שתוק קצת.

יעקב מרגי: רבותיי, באלעד, שומו שמים, עיר חרדית, נכון?

יעקב מרגי: הם התנהלו אזורית, נפלו השמים?

יעקב מרגי: יש חורבן?

יעקב מרגי: יש רעידת אדמה?

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: סליחה שאני מפסיק אותך מדי פעם.

<אליצור נקי: בחודשיים האלה, אני אראה לך מה כתוב, הכול מגובה במכתבים שיש לנו פה, יש לנו עוד קלסר של כל המכתבים, הבאנו לפה את התמצית של המכתבים שלנו.

<אליצור נקי: לא קיבלנו, כן קיבלנו, שולחים לנו מכתבים ללא תאריכים, שלא נוכל להגיד קיבלנו לפני, קיבלנו אחרי.

<אליצור נקי: הגשנו מכתבים, ביקשנו חתימה שנתקבל, בסוף הביאו לנו מכתב - - - במשך התקופה הזאת גם הגשנו מכתבים למחוז החרדי, ביקשנו שיבוץ בשביל הבת שלנו.

<אליצור נקי: שום תגובה לא הייתה לעניין הזה.

<אליצור נקי: ב-30.11 סוף סוף קיבלנו מהרשות המקומית התייחסות.

<אליצור נקי: כתבו לנו שדוחים את הערעור שלנו לסמינר הישן, אמרו לנו שההמשך של ההליך הבא, שדחו אותנו ברשות המקומית, הוא להגיע לוועדת ערר.

<אליצור נקי: שלחנו בקשה למחוז, צירפנו את כל המכתבים, תשובה הגיעה ב-13.12, מגברת רחל סולימן, הגיע אלינו מכתב שהמחוז דוחה את הבקשה שלנו.

<אליצור נקי: שלושה שבועות מחכים למכתב שתוך שעה יכולים להוציא אותו.

<אליצור נקי: הכול היום מיילים, אינטרנט, רואים, כתוב התקבל, למשוך עוד יום, עוד שבוע, עוד שבוע, בינתיים אנחנו יושבים בבית עם הבת שלנו.

<אליצור נקי: לא צריך להגיד מה זה יום יום בת שיושבת - - -

יעקב מרגי: הם לא מכירים את זה.

<אליצור נקי: אין, אין לנו מלים על הדבר הזה.

מאיר כהן: איזו אלטרנטיבה הם נתנו לכם?

מאיר כהן: סליחה שאני מתערב.

יעקב מרגי: רגע, רגע, עוד לא הגיע, חכה.

<אליצור נקי: קיבלנו שאנחנו לא יכולים, בנושא הזה מול הרשות המקומית.

<אליצור נקי: אמרו לנו שמה שאנחנו יכולים לעשות זה לפנות למר איציק זהבי.

<אליצור נקי: שלחנו למר איציק זהבי מכתב עם כל החומר, שיעזור לנו.

<אליצור נקי: אמרו לנו, "שמעו, שהאדם היחיד שיכול לעזור לכם עכשיו, שכולם דחו אתכם, יש מנהל מחוז חרדי, הוא האינטרס שלכם, הוא ישמע, הכול יסתדר שם".

<אליצור נקי: אנחנו לפני כמעט חודש שלחנו מכתב - - -

יעקב מרגי: סליחה, אדוני, עם כל האמפתיה אני אוציא אותך.

יעקב מרגי: אל תזלזל באף אחד.

<אליצור נקי: לפני כחודש שלחנו למר איציק זהבי מכתב עם כל החומר.

<אליצור נקי: עד היום לא קיבלנו שום התייחסות, כלום.

<אליצור נקי: אנחנו מחכים.

<אליצור נקי: כל יום אשתי פותחת את המייל.

<אליצור נקי: עשינו בשביל הדבר הזה, אין לנו אינטרנט בבית, אין לנו כלום, בשביל זה קנינו טלפונים עם מייל, בשביל להתכתב עם כל הרשויות, כי אנחנו לא יודעים.

<אליצור נקי: אמרו לנו שהכול תוך שניות קורה ועד היום אנחנו יושבים ומחכים ומחכים.

יעקב מרגי: תן לי רגע.

יעקב מרגי: לירון, זה המקרה שקיבלתי והפעילו עליי לחצים.

יעקב מרגי: בקו 300 לא הפעילו לחצים כאלה.

יעקב מרגי: לחץ פיזי מתון זה מילה עדינה לגבי מה שהפעילו עליי, "תזוז מההגנה שלך".

יעקב מרגי: ראש הרשות שולח לי דרך פוליטיקאים ודרך אנשים, "תזוז מההגנה שלך על משפחת נקי, כי בגללם אני לא מקבל שתיים שלוש בנות אחרות".

יעקב מרגי: הדברים שלי לא צריכים - - -

<לירון ספרד: יש להם שיבוץ חלופי?

יעקב מרגי: תן לי רגע, תן לי.

<לירון ספרד: יש לכם שיבוץ?

<אליצור נקי: נתנו לנו סמינר אחר, שלא תואם.

<לירון ספרד: אבל אתם לא שולחים את הילדה לבית ספר בזמן הזה, לסמינר האחר?

<יואב ללום: זה בדיוק הבעיה.

<יואב ללום: זו בדיוק הבעיה, חבר הכנסת מרגי, זאת בדיוק הבעיה, השיבוץ החלופי הזה.

יעקב מרגי: יואב, רגע.

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: לירון, לירון, לירון - - -

<לירון ספרד: אבל היא הייתה צריכה - - -

<יואב ללום: ברור שהיא הייתה צריכה - - - אתם צריכים גם לעבוד.

יעקב מרגי: יואב, אני לא שם.

יעקב מרגי: אתה בדיוק חוטא לדיון.

יעקב מרגי: אני נתתי לך - - -

<יואב ללום: הם אשמים.

יעקב מרגי: תן לי רגע.

יעקב מרגי: נתתי לך טעימה קטנה מה שקורה להורה שמאמין בממסד והולך איתו חודשיים, עם הרשות המקומית.

יעקב מרגי: אתה אומר לי, א' שבט, א' ניסן, תן לי, אל תענה - - -

<לירון ספרד: אנחנו נבדוק את העניין.

יעקב מרגי: יפה, אני אומר לך, תקשיב.

יעקב מרגי: משפחת נקי כמשל, התחלתי לומר לך שעליי הפעילו לחצים כי הם ידעו שהם בדין קדימה, אם הוא היה הולך להליך משפטי, הוא לא הלך להליך משפטי כי הוא חי בתוך קהילה, הוא רוצה את חיי הקהילה האלה, הוא לא מאס בהם, הוא רוצה להיות מקובל בקהילה, אם הוא היה הולך להליך משפטי הוא היה מביא, סליחה, את משרד החינוך ואת הרשות המקומית מה שנקרא על הפנים, אבל הוא לא הלך, הוא סמך על הממסך, סמך עליך.

יעקב מרגי: זה הרציונל, שאזרח קודם כל, ברירת המחדל שלו היא שהמערכות עובדות.

יעקב מרגי: חודשיים שרשות מקומית חרדית לא מגיבה לו זה כדי למרוח זמן.

יעקב מרגי: זה שאמרתי שלך, במשרד שלך, לצערי הרב, איציק, לצערי הרב, אני אומר לך, לא חושב שכולם מגויסים לאותה מטרה.

יעקב מרגי: אני נוטה להאמין שאתה מחויב למטרה, אני לא חושד בך, אבל לא יודע אם כולם מחויבים, כי אם הוא לא יכול לקבל על החלטה שיצאה כבר, כשכבר יש החלטה, לתת לו שבועיים לקבל את המסמך הזה, משהו פה לא עובד.

יעקב מרגי: כשאני מתקן תקנות לשנת תשע"ח אני חייב להיות ערני לכל מה שעברתי ועוד נעבור, כי אני לא מתקן לתשע"ז, אני לא מתקן לתשע"ח, אני לא רוצה לראות אתכם פה, סליחה על הביטוי, לא רוצה לראות אתכם כל השנה הבאה, יש לי צרות אחרות לטפל בחינוך.

<איציק זהבי: אני ברשותך אומר כך.

<איציק זהבי: אנחנו, גם כתוצאה מהדבר הזה, זה גם מופיע בתוך החומר שהצגנו היום לוועדה, אנחנו מתחייבים שתשובות להורים לא יגיעו יותר מאוחר מ-14 יום.

<איציק זהבי: יותר מזה, אנחנו, בתוך התהליך, בתוך לוחות הזמנים קובעים, שגם ההחלטות של העררים והתשובות על העררים, הן ברמת הסמינרים והן ברמת הרשויות המקומיות, יינתנו בזמן.

<איציק זהבי: זאת אומרת, גם בעניין הזה אנחנו הסקנו ומסיקים את המסקנות ומנסים להתקדם קדימה.

<איציק זהבי: לגבי משפחת נקי באופן אישי, אני מציע שאנחנו נדבר איתם באופן אישי.

<איציק זהבי: נלמד את הדברים.

<איציק זהבי: אנחנו יודעים - - -

<קריאה: לא היה מספיק - - -

יעקב מרגי: דקה.

יעקב מרגי: זה מקומם, תבין אותם, זה שאני צועק עליהם לא להפריע לדיון זה כי זה מתבקש ממני, אבל זה מקומם, זהבי.

<איציק זהבי: אני ברשותך רק רוצה לומר משפט על הנושא של המפקחים.

<איציק זהבי: תראו - - -

<יואב ללום: בתשע"ח - - -

<קריאה: יואב, אתה, מה זה?

<איציק זהבי: הקימו מחוז חרדי - - -

יעקב מרגי: צריך להצמיד לך עירוי קבוע של ריטלין.

<יואב ללום: צריך להצמיד להם עירוי.

<איציק זהבי: אני חושב שהקמת המחוז החרדי הייתה אות וציון דרך משמעותי ביכולת של המשרד להתמודד בצורה נכונה עם האתגרים של החינוך החרדי בישראל.

<איציק זהבי: אנחנו לטובת העניין הזה נמצאים פה ומשכללים.

<איציק זהבי: היכולת שלנו לבטא את הרגולציה שלנו היא דרך העבודה של המפקחים, אני מלווה את עבודת המפקחים ורוח המפקד, שלי לפחות, אדוני, חבר הכנסת כהן - - -

יעקב מרגי: לא מחלחלת.

<איציק זהבי: היא חד משמעית - - -

יעקב מרגי: לא מחלחלת.

<איציק זהבי: אני חושב - - -

יעקב מרגי: הם חלק - - -

מאיר כהן: אין לי ספק - - -

יעקב מרגי: תן לי רגע, בוא, תן לי, תן לי, תן לי רגע.

יעקב מרגי: איציק, אני אתן לך לסיים.

יעקב מרגי: תסיים ארבעה משפטים.

יעקב מרגי: תקשיב, בתוך עמי אנכי יושב, בסדר?

יעקב מרגי: אני לא באתי מאיזה חלל חיצון, אבל אני אומר לך, כדי לטפל בחרדים צריך להביא מהחלל החיצון, מחוץ למגזר.

יעקב מרגי: לא יעזור כלום.

יעקב מרגי: אתה מביא אותם לסיטואציות שבהן אין ברירה, קודם כל הם היו במערכת.

יעקב מרגי: דבר שני, אני לא אומר תזיז ותשנה, אני לא מצביע, אני אומר לך, צריך לוודא - - - יש ניגוד עניינים ויש תיאום עניינים.

יעקב מרגי: כמו שאנחנו בוחנים ניגודי עניינים יש גם תיאום עניינים וצריך לדעת.

יעקב מרגי: אני אומר לך, רוח המפקד לא חלחלה, אתה יודע למה?

יעקב מרגי: סליחה, אני בדרך כלל, אתה מכיר אותי, אני לא נחרץ, לא נמהר, אבל אני אומר לך, כשאני שומע מהורה, שמפקחת מהמשרד שלך אומרת לו: כך וכך וכך.

יעקב מרגי: במקרים אחרים של הטרדה מינית, זה כמו לומר למוטרדת, "אולי את הבאת אותו למצב הזה?

יעקב מרגי: " זה בדיוק המצב הזה.

יעקב מרגי: אמירות כאלו מהסוג הזה, שהפכו את התלמידות כאילו הן הבעיה.

יעקב מרגי: לא, או המלצות, "אולי תלכו לשם, תלכו לשם, תלכו לשם, אתן לא מתאימות".

יעקב מרגי: זה לא כך.

יעקב מרגי: זה מגיע פעם אז מעידה, פעמיים – מעידה, מעבר לזה זו כבר התנהלות.

יעקב מרגי: ואני אומר, לא כדי להטיח, ואני, תאמין לי, מקבל הכול מכאן ולהבא, כי אנחנו באנו לתקן מכאן ולהבא, אני לא עסוק בעבר.

יעקב מרגי: לכן אני אומר - - - אני שמח שהתעכבנו בפתיח, אנחנו מסכמים את הדיון, אני לא מסכם אותו - - -

<איציק זהבי: ברשותך, תן לי משפט.

יעקב מרגי: אני אתן לך, אני לא מסכם אותו, אני קובע לשבוע הבא עוד ישיבה בתיאום אתכם.

יעקב מרגי: תראו, אנחנו נתייחס, תתייחסו לסוגיות שדיברנו עליהן.

יעקב מרגי: אני מתכונן לקיים מספר דיונים להביא תקנות מתוקנות, כי א' שבט זה כבר לא עתיד, זה כבר הווה.

יעקב מרגי: בבקשה.

<איציק זהבי: משפט אחרון לגבי הנושא של המפקחים, כמו גם מנהלי אגפי החינוך ואחראים על הנושא של הרישום ברשויות, כל האנשים האלה מבחינתי הם אנשי מקצוע שאמורים לעשות את עבודתם בצורה המקצועית ביותר.

<איציק זהבי: אני אחראי על הנושא של המפקחים ואני מלווה את כל המפקחים, כולל האחריות.

<איציק זהבי: אם יש מפקח שמעד או שמעל בתפקידו אני אתן את הדין ואני גם אטפל באותו מפקח באופן אישי.

<איציק זהבי: אני רוצה לומר בעניין הזה, עובדי המחוז עושים עבודה, לילות כימים, הם מסורים ומנסים להתמודד עם כל אחת ואחת מהבעיות.

<איציק זהבי: יש פה הרבה מאוד אנשים שמטופלים ומקבלים את - - -

יעקב מרגי: הם עושות ועושים עבודת קודש בנושאים אחרים, בנושא זה היו להם מעידות.

<איציק זהבי: אל"ף, זה טוב שיש בינינו חילוקי דעות כי אחרת לא היה פה מעניין.

<איציק זהבי: בי"ת, אני אומַר, אדוני, שאני מקבל כל הערה ואני מוכן לבדוק כל הערה לגופו של עניין.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: אנחנו נתאם אתכם מועד לגבי שבוע הבא.

יעקב מרגי: תם ולא נשלם.

יעקב מרגי: יהיו ישיבות המשך עד שנמצה את סוגיית התקנות.

<איציק זהבי: אנחנו, את התקנות הללו, כדי לא לעכב ולא לפגוע בתהליך של הרישום, אנחנו כבר נוציא - - -

<קריאה: הנחיות.

<איציק זהבי: את ההנחיות, כי אחרת גם בעניין הזה יהיה לנו - - -

יעקב מרגי: תוציא, הן לא מקובלות עליי.

<איציק זהבי: אבל אין לנו ברירה.

יעקב מרגי: בישיבה הבאה.

יעקב מרגי: הישיבה נעולה.