ועדת המשנה לתקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 18, 2017-06-21 09:30

אילן גילאון: בוקר טוב לכולם, אנחנו נוהגים להתחיל בזמן, אני מקווה שההדורים יושרו והכול בסדר.

אילן גילאון: אנחנו אוהבים ללכת חלק, לאשר, בצורה משעממת ומהירה.

אילן גילאון: ערן, אתה מוכן?

אילן גילאון: הכול בסדר.

אילן גילאון: אני רואה על השולחן רק את הנושא של משרד התחבורה.

אילן גילאון: היה עוד משהו.

אילן גילאון: אה, לא, אין לי את זה.

<קריאה: לא מערבים שמחה ביגון.

אילן גילאון: טוב, בוקר טוב לכולם, long time no seen מה שנקרא וסוף סוף אנחנו מתראים.

אילן גילאון: אנחנו דנים היום בנגישות חופשית באוטובוסים בין-עירוניים, 2017.

אילן גילאון: נתחיל ישר בהקראה, אלא אם כן יש למישהו הערה להעיר.

אילן גילאון: יאללה.

<אייל לב ארי: מה שנשאר לנו פתוח מהותית מהפעם הקודמת זה השאלה של עניין התנאים להנגשת תחנות אוטובוסים בין-עירוניים.

<אייל לב ארי: יש בפנינו הצעה של משרד התחבורה, נקריא אותה, ויש גם תיקונים שיהיו תוך כדי ההקראה או אחרי ההקראה.

<מיכל שיק הר-טוב: אפשר להגיד רק משהו מקדים?

<מיכל שיק הר-טוב: תודה.

<מיכל שיק הר-טוב: עורכת-דין מיכל שיק הר-טוב, עמותת "נגישות ישראל".

<מיכל שיק הר-טוב: קודם כול אני רוצה להודות לך, אילן, על זה שהתעקשת, ואנחנו רואים את התיקון הזה עכשיו של הנגישות בתחנות.

<מיכל שיק הר-טוב: זה היה לא פשוט, זה היה לא קל.

<מיכל שיק הר-טוב: וכמובן, להודות ליועץ המשפטי לממשלה שקיבל את העמדה הזאת, שיהיה סמכות להנגיש תחנות אוטובוס בין-עירוניות.

<מיכל שיק הר-טוב: אנחנו כן קוראים כאן, ואנחנו כמובן נהיה בקשר הדוק אתך, אילן, לכך שנגישות פיזית באוטובוסים בין-עירוניים נדרשת, היא חובה, ומשרד התחבורה צריך להתגייס לעניין הזה.

<מיכל שיק הר-טוב: ואני מקווה שנפעל יחד לתיקון חוק שוויון בעניין הזה.

אילן גילאון: טוב, תודה.

אילן גילאון: צריך להודות ליועץ המשפטי, אני - - - לא צריך להודות לי.

אילן גילאון: אנחנו מוסיפים כאן עניין של החלה הדרגתית, שההתקנה תבוצע הדרגתית באופן שבכל אחת משנות תקופת ההתקנה יותקן שילוט כאמור בשיעור של 20% מכלל ההתקנות.

אילן גילאון: עכשיו, אנחנו רוצים להוסיף עוד כמה חידודים שסוכמו לפני תחילת הדיון.

אילן גילאון: אחד לגבי מספר השלטים שיוצבו בתחנה עד שיימצא פתרון טכנולוגי, עד תשעה שלטים.

אילן גילאון: כאשר בעצם אם תהיה תחנה עם פחות קווים, יוצבו בעצם כל הקווים.

אילן גילאון: אם מעל התשעה, העדיפות תהיה לפי הקווים עם התדירות הגבוהה יותר.

אילן גילאון: תמחיש לי את זה, אני לא מבין מה אתה אומר.

אילן גילאון: תשעה זה לא דבר שאנחנו מאבדים אותו, זה לא יותר מדי?

<אייל לב ארי: יכולות להיות תחנות אוטובוס עם אוטובוסים שעוצרים בהם יותר מקו אוטובוס בין-עירוני אחד, עד נגיד 10–12, תלוי פשוט במיקום של - - -

אילן גילאון: אתה כותב תשעה בקבוע, לא במתחלף.

<אייל לב ארי: זה כרגע עד תשעה קבוע, לפי התדירות.

<אייל לב ארי: זו בעצם היכולת - - -

אילן גילאון: ואם בתחנה הזאת עוצרים יותר מתשעה, אז מה קורה עם האחרים?

<אייל לב ארי: אז יוצבו בעצם תשעה עם התדירות הגבוהה יותר.

<אייל לב ארי: ולגבי היתר, עם התדירות הנמוכה יותר, הם לא יוצבו.

<אייל לב ארי: זה עניין גם של שטח מקום.

אילן גילאון: כן, זה ברור גם למה.

אילן גילאון: גם תשעה זה הרבה.

<אברהם רמות: באפליקציה שהיא נגישה לכולם, ה-Moovit למשל, יש לך מידע גם של 30 קווים.

<אברהם רמות: אבל זה מה שאפשר להציב כרגע.

<עופר לוי: גם בתחנה עצמה יש ברקוד שאפשר לקרוא אותו באמצעות טלפון חכם, והוא מזהה את כל הקווים שעוברים בתחנה ומעביר את זה לטלפון הסלולרי.

אילן גילאון: בכמה אתה שואל, בכמה יש?

<עופר לוי: לא בכמה, אני אומר שבכל סככות ההמתנה יש שילוט, שכולל ברקוד.

<אברהם רמות: בכולן.

<עופר לוי: והברקוד הזה יודע לזהות אל הטלפון הסלולרי, אחרי שהטלפון הסלולרי קורא אותו, הוא יודע לזהות את כל קווי השירות שעוברים בתחנה הספציפית הזאת.

<אייל לב ארי: אז כשיהיה פתרון טכנולוגי, המגבלה של התשע לא תחול, כי בעצם בדיוק כמו שעופר אמר - - -

<קריאה: לא, זה קיים - - -

<אייל לב ארי: כן, עם מה שקיים - - -

אילן גילאון: סליחה רגע, הפתרון הטכנולוגי זה רק באמצעות סלולרי וברקוד או שיש לכם פתרון - - -

<קריאה: לא.

<אייל לב ארי: הם עובדים עליו.

<מיכל שיק הר-טוב: שאלה למשרד התחבורה.

<מיכל שיק הר-טוב: בדיון הקודם הצגתם את זה שאתם רוצים לקדם פתרון טכנולוגי ורוצים לצאת במכרזים לעניין הזה.

<קריאה: נכון.

<מיכל שיק הר-טוב: האם תינתן עדיפות?

<מיכל שיק הר-טוב: כי פתרון טכנולוגי פשוט פותר את הכול, וכל העניין הזה של תשעה שלטים, מעל, מתחת לזה.

<קריאה: זה מה שאנחנו עושים כרגע.

<מיכל שיק הר-טוב: האם הכוונה שלכם זה שהשילוט יהיה טכנולוגי, לא הצהוב - - -

<קריאה: כן.

<מיכל שיק הר-טוב: אוקיי.

<מיכל שיק הר-טוב: ושאלה אחרונה: רשום פה לפני תחילתן של התקנות.

<מיכל שיק הר-טוב: אני רק רוצה שיהיה ברור שתחנות חדשות זה מ-day 1 יהיה שילוט.

<אייל לב ארי: זה (א).

<קריאה: ככה כתוב.

<מיכל שיק הר-טוב: איפה כתוב?

<אייל לב ארי: (א).

<מיכל שיק הר-טוב: לא יודעת, לי לא - - -

<ערן תמיר: (א) בסככות המתנה של אוטובוס בינעירוני יותקן שילוט נגיש.

<מיכל שיק הר-טוב: אה, אוקיי.

<ערן תמיר: וזה מהתחילה.

אילן גילאון: אז זה מה שהוספתם.

אילן גילאון: יש לכם עוד תוספות?

<אייל לב ארי: יש לי עוד שאלה לאבי, עם סמלי הנגישות.

<אייל לב ארי: בהגדרה "סמלי הנגישות" – סמל הנגישות הבין-לאומי.

<אייל לב ארי: זה נכון לשים אותו?

<אייל לב ארי: זאת שאלה עוד שאני סוחב מהדיון הראשון.

<אברהם רמות: תראה, הפרקטיקה בארץ זה לשים את הסמל הבין-לאומי בכל מקום שמדבר נגישות כללית.

<אברהם רמות: כמובן שלפעמים יש בעיה של שמיעה, שמים את האוזן, אבל ככללי מקובל הסמל עם הכיסא גלגלים.

<אייל לב ארי: אתה לא חושב שיש בזה כדי להטעות במקרה של ההנגשה החושית, של האוטובוסים הבין-עירוניים?

<אייל לב ארי: הסמל של הנגישות הבין-לאומי הרי זה על כיסא הגלגלים, נכון?

<אברהם רמות: לא, הוא מציג כיסא גלגלים, אבל הכוונה שלו – נכון, ערן?

<ערן תמיר: לא, אבל מה שאייל שואל, פה במקרה הזה זה רק הנגשה חושית.

<ערן תמיר: אסביר.

אילן גילאון: אבל אלה השיחות שאתם יכולים לנהל לפני הישיבה.

<ערן תמיר: מכוח החוק מדובר פה כרגע רק על הנגשה חושית לצערנו.

<ערן תמיר: היות שזאת רק הנגשה חושית, האם זה יהיה נכון לשים את סמל ההנגשה הכללית?

<ערן תמיר: אתה צודק שהם שמים הנגשה כללית, רק - - -

אילן גילאון: לא הבנתי.

אילן גילאון: הסמל הזה שם זה סמל?

<עופר לוי: סליחה שאני מתפרץ, אני חושש ששימוש בסמל הבין-לאומי יטעה את הציבור.

<עופר לוי: אני חושב שיש מספיק סמלים גם בתקינה האירופית, וגם כיום שמודבקים כבר על גבי אוטובוסים, שמלמדים על אופי ההנגשה שקיימת באוטובוס הזה.

אילן גילאון: למה הסמל הבין-לאומי צריך להטעות את הציבור בכלל?

אילן גילאון: מה מטעה בזה?

<קריאה: כי בעצם זה לא נגיש לנגישות פיזית.

<קריאה: לכיסא גלגלים.

<קריאה: לכיסא גלגלים, זה מה שאני אומרת.

<עופר לוי: לדעתי, אם תסלחו לי, אפשר מחוץ לאוטובוס להדביק - - -

אילן גילאון: רגע, אני שומע מעופר את ההסבר, סליחה.

אילן גילאון: אני לא מצליח.

אילן גילאון: יש לי קשב וריכוז גם, בניגוד למה שאתה רואה.

אילן גילאון: כן.

<עופר לוי: לטעמי, אפשר מחוץ לאוטובוס להדביק מדבקות שהולמות באמת נקרא לזה את המוצרים או את האפשרויות שהאוטובוס הזה מאפשר.

<עופר לוי: ובתוך האוטובוס במושבים, על גבי המושבים שמיועדים לאנשים בעלי מוגבלות, להדביק את הסמל הבין-לאומי.

<עופר לוי: כך שמחוץ לאוטובוס יהיו את הסמלים בצורת אוזן שמיועדים לעיוורים, ובתוך האוטובוס יהיה את הסמל שכולם מכירים ולכולם ברור שהמושבים האלה מיועדים באמת לאנשים נזקקים.

<קריאה: עם מוגבלות.

<קריאה: אנשים עם מוגבלות שמיעה חושית.

אילן גילאון: אנשים עם מוגבלות הם לא בהכרח נזקקים.

אילן גילאון: זה משהו אחר.

אילן גילאון: אם אתם עושים אוטובוסים לנזקקים אז יש פה בעיה - - -

<עופר לוי: כוונתי שנזקקים לשירות.

<קריאה: אז אתם מורידים את סמל הנגישות הבין-לאומי?

<אברהם רמות: את הבין-לאומי נוריד, ונשאיר את זה כמו שעופר אמר.

<אייל לב ארי: את הספציפי.

<קריאה: רגע, אבי, יש לך עם זה בעיה?

<אברהם רמות: לא, ממש לא.

<אברהם רמות: מה שכן נצטרך, שאם משהו ישתנה אז נשנה.

<אייל לב ארי: עוד דבר, אם אני זוכר, לגבי ההנגשה של תחנות עמוד, יכול להיות שבעצם יהיה אמצעי טכנולוגי שאפשר גם טכנולוגית להציב אותו על תחנות עמוד, הוא יוצב גם על תחנות עמוד.

<קריאה: ככל שזה יתאפשר – בוודאי.

<אברהם רמות: ככל שיתאפשר מבחינה טכנולוגית.

<אייל לב ארי: בסדר.

<אייל לב ארי: זה בעצם מה שהקראנו והעקרונות.

<אייל לב ארי: לי אין עוד משהו, אם יש לכם עוד משהו אז זה עכשיו או לעולם לא.

אילן גילאון: אוקיי.

אילן גילאון: בעד – רוב

אילן גילאון: תקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (נגישות אוטובוסים בין עירוניים), התשע"ו–2015, אושרו.

אילן גילאון: נאשר את זה.

אילן גילאון: אתי, פותחים, סוגרים?

<אתי שבתאי: קראת עם - - -

אילן גילאון: כן, כן.

אילן גילאון: סוגרים את הישיבה הזאת.

אילן גילאון: פותחים את הישיבה הבאה.

אילן גילאון: הישיבה נעולה.