הוועדה המיוחדת לצדק חלוקתי ולשוויון חברתי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 63, 2017-06-13 12:30

מכלוף מיקי זוהר: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את דיון הוועדה לצדק חלוקתי ושוויון חברתי.

מכלוף מיקי זוהר: הנושא שלנו היום הוא "50% מהדור הצעיר לא מגיע לשערי האקדמיה", אני מניח שבפרט בפריפריה.

מכלוף מיקי זוהר: הדיון הוא לציון יום הסטודנט הלאומי בוועדה.

מכלוף מיקי זוהר: אני מודה לחברים היקרים שיזמו את הדיון החשוב הזה ובראשם נשיא ההתאחדות, חברי ורעי, אביב איטח.

מכלוף מיקי זוהר: אני מודה לך מאוד.

מכלוף מיקי זוהר: נמצאים פה רם שפע, יושב-ראש התאחדות הסטודנטים, ענבר הוכברג, סגנית היושב-ראש ואנחנו מודים לכם, לכולכם.

מכלוף מיקי זוהר: אתם עושים עבודה חשובה למען הסטודנטים במדינת ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו פה בכנסת ישראל גם ממפלגת השלטון שולחים את עזרתנו בכל מה שאנחנו יכולים למענכם.

מכלוף מיקי זוהר: גם מפלגת השלטון וגם האופוזיציה.

מכלוף מיקי זוהר: בעניין הסטודנטים יש קונצנזוס.

מכלוף מיקי זוהר: ראשון הדוברים, חבר הכנסת סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, אני מאוד מודה לך על הישיבה הזאת ביום הסטודנט.

אוסאמה סעדי: אני כבר ביקרתי כמה פעמים בוועדות אחרות וגם נפגשנו אתמול עם התאחדות הסטודנטים, עם הצעירים, וקיבלנו את הדוח הזה, כך שאני מכיר אותו כבר מאתמול.

אוסאמה סעדי: כמובן שאני מברך את הסטודנטים לרגל יום הסטודנט ואם אתה לא יודע, אני הייתי בזמנו יושב-ראש התאחדות הסטודנטים הערבים באוניברסיטאות בישראל בשנת 1986.

אוסאמה סעדי: היינו במאבקים משותפים עם התאחדות הסטודנטים בישראל בעניין העלאת שכר הלימוד.

אוסאמה סעדי: אני זוכר שפעם נעצרתי ואפילו הוגש נגדי כתב אישום בגין הפגנות נגד העלאת שכר לימוד.

אוסאמה סעדי: זה היה בשנים 1987-1986.

אוסאמה סעדי: נמצאים פה גם סטודנטים ערבים מהטכניון, שאנחנו מברכים אותם.

אוסאמה סעדי: אנחנו קוראים, כמובן, למעורבות חברתית של צעירים ושל סטודנטים.

אוסאמה סעדי: זה חשוב מאוד, הם עמוד השדרה של כל חברה, גם של החברה הערבית וגם של החברה היהודית.

אוסאמה סעדי: בעניין הסטודנטים, אני אומר לכם שאין אופוזיציה ואין קואליציה.

אוסאמה סעדי: יש חוקים שאנחנו מצביעים עליהם פה אחד.

אוסאמה סעדי: אני העליתי מספר פעמים את נושא המעונות באוניברסיטת תל אביב ויש תמימות דעים.

אוסאמה סעדי: היום גם היה דיון בוועדת החוקה בעניין תקופת ההתמחות.

אוסאמה סעדי: שמענו את עמדת השרה ואנחנו מנסים להגיע להסכמות בעניין הזה.

אוסאמה סעדי: אמרתי ואני חוזר ואומר שיש יותר מ-10,000 סטודנטים ערבים שלומדים בחו"ל, במיוחד ברשות הפלסטינית, בג'נין.

מכלוף מיקי זוהר: הולכים ללמוד בג'נין.

אוסאמה סעדי: כן, הולכים ללמוד בג'נין.

אוסאמה סעדי: יש 5,000 סטודנטים.

מכלוף מיקי זוהר: זה גרוע מאוד.

מכלוף מיקי זוהר: חבל.

מכלוף מיקי זוהר: הם צריכים להשתלב באקדמיות הישראליות ולא צריכים ללכת לרשות הפלסטינית ללמוד.

אוסאמה סעדי: נכון.

אוסאמה סעדי: העדיפות הראשונה שלהם, אדוני, היא ללמוד, אבל פה אין.

אוסאמה סעדי: אין מספיק מקומות, יש חסמים ובפקולטה לרפואת שיניים בג'נין, 70% מהסטודנטים שם הם ערבים מפה.

אוסאמה סעדי: מקצועות פרה-רפואיים – פיזיותרפיה, ריפוי בעיסוק ודברים כאלה שהחברה הערבית זקוקה להם, הלוואי ונגיע למצב שבאמת ייפתחו שערי האוניברסיטאות בפני סטודנטים ערבים.

אוסאמה סעדי: הכותרת של הדיון היום מדאיגה כאשר יותר מ-50% מתלמידי התיכון בכל מחזור לא מגיעים לשערי האוניברסיטה, זה אחוז גבוה מאוד.

אוסאמה סעדי: במגזר הערבי זה אפילו יותר, במגזר החרדי זה יותר ויותר ולכן בכנס שהיה לפני זמן קצר בהשתתפות יושב-ראש הוות"ת אמרתי שיש תוכנית חומש למגזר הערבי, עומדים להשקיע מאות מיליונים ואני מקווה שזה יגדיל את שיעור הסטודנטים.

אוסאמה סעדי: שיעור הסטודנטים הערביים היום הוא 13% והיעד הוא 17%.

אוסאמה סעדי: אני מקווה שבאמת נגיע ליעד הזה.

אוסאמה סעדי: ידינו מושטות להתאחדות ולאיגודים.

אוסאמה סעדי: כמו שאמרתי, אנחנו פתוחים לשיתוף פעולה בכל העניינים על מנת לקדם את ענייני הסטודנטים והצעירים בכלל, וסטודנטים ערביים בפרט.

אוסאמה סעדי: תודה, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לך.

מכלוף מיקי זוהר: אביב איטח, בבקשה.

<אביב איטח: קודם כל שלום לכולם ומיקי, תודה.

<אביב איטח: זאת פעם שנייה שאנחנו צריכים אותך ואתה שם בשבילנו.

<אביב איטח: זה קרה פעם אחת באילת, כשהגעת לכנס מנהיגות בספורט שלנו ובדרך כלל הרבה פוליטיקאים נוטים להגיע רק לכנסים, אלא אם כן הם עם הרבה אנשים ומתוקשרים.

<אביב איטח: אתה עשית מאמץ וראינו את החשיבות.

<אביב איטח: באת להרצאה, טסת חזרה באותו יום.

מכלוף מיקי זוהר: לא היה קל.

<אביב איטח: לא היה קל.

<אביב איטח: רם, שהוא יושב-ראש התאחדות הסטודנטים יחד עם הצוות בנו דוח מקצועי, ענייני ורציני לכל הדעות.

<אביב איטח: כולם ראו אותו, מכול הקשת הפוליטית.

<אביב איטח: אני חושב שדווקא בוועדה הזאת, מיקי, כמי שגם היה סטודנט וגם איש מהפריפריה – אנחנו נדבר כאן היום על אקדמיה ופריפריה – אנחנו כסטודנטים לא מקבלים את מה שמגיע לנו גם מבחינת התקציבים, המשאבים, המקום שאנחנו נמצאים בו.

<אביב איטח: זאת הזדמנות לומר תודה גם ליולי אדלשטיין, יושב-ראש הכנסת, שאחד התפקידים שרצינו לעשות ולקדם זה חיזוק קשרי הממשל של הסטודנטים ולהראות שהנה אנחנו כאן, אנחנו חשובים, צריך להכיר בחשיבות שלנו.

<אביב איטח: היום הזה מתקיים עוד במושב הזה ולאחר הביטול עקב בואו של טראמפ.

מכלוף מיקי זוהר: אני סבור שכל סטודנט שמבקר בשערי האקדמיה ומשלים את הלימודים או אפילו לוקח חלק משמעותי בלימודים שנים רבות, מתעצב אחרת, הוא תורם יותר לחברה הישראלית, הוא מועיל יותר לחברה הישראלית והוא מועיל לעצמו ולמשפחתו.

מכלוף מיקי זוהר: לכן, המגמה הזאת חיובית או שלילית מבחינת האחוזים, האם האחוזים גדלים או קטנים, ותכף נשמע את רם, אבל אין ספק שאנחנו חייבים לייצר מצב בו האחוזים גדלים בצורה משמעותית ובצורה מהירה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו צריכים להביא למצב שכבר בשנה הבאה, 2018, הנתונים יעלו בצורה משמעותית וכן ב-2019 וב-2020 באופן דרמטי.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו גם מסוגלים לעשות את זה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו יודעים שיש הרבה מאוד ילדים שבגיל נוער לא מסיימים את בחינות הבגרות שלהם, מכל מיני שיקולים כאלה ואחרים.

מכלוף מיקי זוהר: הם מסיימים את הצבא וכדי להתקבל לאוניברסיטה הם צריכים לעבור שבעה מדורי גיהינום, אם זה השלמת בגרויות וכדומה.

מכלוף מיקי זוהר: שבעה מדורי גיהינום שלא בטוח שהם צריכים באמת כדי להצליח באקדמיה.

מכלוף מיקי זוהר: ייתכן מאוד שיש להם יכולת להצליח באקדמיה גם בלי השלמת בחינות הבגרות או באמצעות כלים אחרים כמו מכינות שאתה יכול לתת להם.

מכלוף מיקי זוהר: יש להם יכולת, אבל בבית הספר הם לא למדו.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו יודעים שרבים מאוד לא הולכים לאקדמיה רק בגלל שבעת מדורי הגיהינום שרוצים להעביר אותם טרם קבלתם לאקדמיה.

מכלוף מיקי זוהר: זו סוגיה שאנחנו גם צריכים ללבן.

מכלוף מיקי זוהר: רם, בבקשה.

רם שפע: שלום לכולם, אני אציג כמה נתונים אבל לפני כן אני אגיד כאמירה כללית מה משמעות הדיון מבחינתנו.

רם שפע: אני מקווה שיש לכולכם את הדוח מול העיניים, ומי שאין לו, נדאג שיקבל.

רם שפע: אתמול פרסמנו את דוח הצעירים שמטרתו להצביע על נקודות כשל או נקודות שדורשות התייחסות מעמיקה יותר בחברה הישראלית.

רם שפע: דיברנו בשדולה על כך שהמל"ג אומנם עושה צעדים יפים לקראת טיפול יסודי יותר והבעיה מבחינתנו היא מדיניות ממשלתית שחסרה.

רם שפע: זה הנושא העיקרי ואפשר לראות את זה כבר בעמוד הראשון.

רם שפע: כמו שאמר אתמול שר החינוך, כשהצגנו לו את זה: למדתם יפה באוניברסיטה או במוסד האקדמי והבנתם שאת השורה התחתונה אומרים בהתחלה.

רם שפע: לכן, כפי שאתם יכולים לראות, הטענה העיקרית שלנו היא שנדרשת מדיניות חד-משמעית וברורה לציבור הצעירים.

רם שפע: אחר כך צריך לפרוט את זה ולומר מה המל"ג צריך לעשות, מה המוסדות האקדמיים צריכים לעשות ומה משרדי ממשלה אחרים צריכים לעשות.

רם שפע: תודה לחבר הכנסת מיקי זוהר שהרים את הכפפה ומקיים אתנו את הדיון החשוב הזה.

רם שפע: חשוב להגיד שביום הזה אנחנו מדברים הרבה וזה מצוין, זאת מהות היום, אבל הפרקטיקה צריכה לקרות ממחר ועד לשנה הבאה כדי שנדווח על דברים שקרו.

רם שפע: קצת נתונים כדי שנוכל להבין על מה אנחנו מדברים.

רם שפע: אנחנו שואלים לאן מגיעים הסטודנטים בישראל והיכן הם לומדים.

רם שפע: אנחנו רואים ש-54% לא המשיכו ללמוד.

רם שפע: חשוב להגיד, כדי לדייק בפרטים, שהנגישות להשכלה הגבוהה בישראל היא גבוהה.

רם שפע: יש אחוזים מאוד גבוהים בישראל שהולכים ללמוד לימודים אקדמיים.

רם שפע: השאלה היא אלו אוכלוסיות מגיעות, ובעיניי זה הנושא הכי מהותי, ואלו אוכלוסיות מודרות או לא מצליחות להגיע ונמצאות בייצוג חסר.

רם שפע: אני לא אעבור על כל נתון, אבל אתם רואים את הפרמטרים.

רם שפע: אנחנו מדברים על 54% שלא ימשיכו בכלל, על 19% שהגיעו לאוניברסיטאות, האוניברסיטה הפתוחה, מכללות אקדמיות לחינוך.

רם שפע: בקיצור, אתם רואים את הפילוח.

רם שפע: אתם יכולים לראות עכשיו נתון מאוד-מאוד מעניין בעיניי.

רם שפע: אגב, ברור לכולם שכל הנתונים המוצגים הם מהדוח שלנו ומתבססים או על נתוני למ"ס, כמו במקרה הזה, או על נתוני מחקרים של ה-OECD, שליקטה מחלקת המחקר שלנו.

רם שפע: אתם יכולים לראות את האחוזים שמגיעים לפי שנתון מכול שכבת אוכלוסייה.

רם שפע: מאשכולות 9 ו-10 כמובן שמגיעים הכי הרבה, אבל תראו כמה הפערים אדירים.

רם שפע: קרוב ל-20% מאשכולות 1 ו-2 לעומת 80% מ-10-9.

רם שפע: כלומר, הלכה למעשה, לצערנו, מה שקורה הוא שההשכלה הגבוהה לא מצליחה לייצר מוביליות חברתית ולצמצם פערים אלא דווקא מנציחה אותם.

רם שפע: ברור לי שכולם רוצים שזאת לא תהיה המציאות ואנחנו צריכים לגרום לזה שהמציאות הזאת תשתנה.

רם שפע: נעשים צעדים והם צריכים לקרות יותר מהר.

רם שפע: זה נתון שאומנם נראה מורכב אבל בעיניי הוא אחד הנתונים המעניינים.

רם שפע: הוא פחות נוגע בנושא פריפריה אבל הוא נוגע בסוגיות מאוד מעניינות, שקשורות לשאלה עם מה אנחנו יוצאים מהמערכת.

רם שפע: מה שנבדק במדד הזה הוא המיומנויות שאנחנו יוצאים אתן.

רם שפע: אני אתחיל מצד שמאל, כדי שיהיה לכם קל להבין.

רם שפע: אנחנו מדברים על מיומנות של פתרון בעיות ואתם יכולים לראות שישראל, מסומנת באדום, השנייה מימין, נמצאת הרחק מאחור ביכולת שלנו במקום העבודה, אחרי שיצאנו משערי האקדמיה, להתמודד עם בעיות.

רם שפע: זה נשמע כאילו ההסבר שלי מורכב, אבל הוא אומר הלכה למעשה שאנחנו יוצאים מהאקדמיה עם לא מספיק כלים, וזה אחד הדברים הכי משמעותיים.

רם שפע: מיכל מהאוצר דיברה היום יפה על הדרכים להגדיל את הפריון במשק.

רם שפע: מצוין, אנחנו בעד, אבל אם סטודנטים לא יוצאים עם הכלים ועם המיומנויות הנדרשות זה פשוט לא יקרה.

רם שפע: הנושא השני מדבר על כל הנושא הכמותי, מיומנות כמותית.

רם שפע: שם אנחנו אומנם מובילים על טורקיה, אבל מפגרים אחרי אחרים.

רם שפע: כנ"ל גם לגבי הנתון השלישי בהקשר של קריאה וכתיבה.

רם שפע: לא אנחנו בדקנו את הפרמטר הזה ואלה נתונים של ה-OECD.

רם שפע: אני חושב שזה נתון מדאיג והמערכת צריכה לראות איך היא משפרת אותו.

רם שפע: מה עושים 54% צעירים שלא ממשיכים להשכלה הגבוהה?

רם שפע: פה אני רוצה להגיד משהו טוב.

רם שפע: מכללות טכנולוגיות – אני חייב להדגיש את ההבדל ולצערי יש המון בלבול.

רם שפע: גם היום, ביום הסטודנט, אנחנו רואים חברי כנסת שלא מצליחים להבין את ההבדל בין מהנדס להנדסאי ועוד כל מיני פערים אדירים, ולכן צריך לעמוד על זה.

רם שפע: מכללות טכנולוגיות – יש ויכוח על המספר, אבל אפשר לומר שיש כ-30 מוסדות טכנולוגיים ועוד כ-20 או קצת יותר מוסדות טכנולוגיים וסמינרים חרדיים.

רם שפע: לומדים בהם כ-30.000 סטודנטים שלומדים להיות הנדסאים בכל מיני מקצועות.

רם שפע: יש 12 מוסדות שהם גם מוסדות משותפים, אקדמיים והשכלה טכנולוגית, והשאר מופרדים.

רם שפע: שם לומדים הנדסאים בישראל ולכן ה-54% שאנחנו מדברים עליהם, שהם לא באקדמיה, מגיעים להשכלה טכנולוגית, כ-30,000, והיתר, כ-40,000, מגיעים להכשרות מקצועיות.

רם שפע: אתם מכירים את ההכשרות המקצועיות וזה בעצם עוד מישור אחד, מאוד משמעותי, שהוא המישור הכי פרקטי בכל מיני היבטים, החל מהיבטים של הכשרה בתוכנה ובניית אתרים ועד תספורות, נגרות, בניית ציפורניים וכל הספקטרום.

רם שפע: אחרי שראיתם את שלוש הפלטפורמות ללמידה בישראל, אנחנו מדברים על זה שאחד הדברים שהכי חסרים זה הניוד, המעבר בין המערכות של ההשכלה.

רם שפע: סטודנט שהלך להכשרה מקצועית או הלך להשכלה טכנולוגית, נשאלת עכשיו השאלה מה קורה אתו אם הוא רוצה להמשיך לתואר.

רם שפע: יש ועדות רבות שעסקו בנושא ואני תכף אדבר על נושא הקרדיטציה ואפיקי המעבר בין המישורים הללו.

רם שפע: זהו נושא מורכב אבל מאוד-מאוד חשוב שהוא הפרקטיקה של ייצור מוביליות חברתית.

רם שפע: אנחנו מגיעים עכשיו לתכל'ס, מה בעינינו צריך לקרות.

רם שפע: אמרנו קודם, ואנחנו שמחים שגם יושב-ראש הוות"ת התחייבה קודם על ההבנה שצריך לבנות תוכנית ארוכת טווח לפריפריה.

רם שפע: מל"ג-ות"ת עשה עבודה יפה בעזרתנו בנושא סטודנטים חרדים וסטודנטים ערבים ועכשיו הגיע הזמן לטפל בפריפריה.

רם שפע: אני אגיד את זה אלף פעם, שאני רואה שאנשי המל"ג מתלבטים האם יפה אמרה את זה או לא, והתשובה היא כן.

רם שפע: הנה, אני רואה אתכם פה ואתם מוזמנים לבדוק אותי.

רם שפע: זה הדבר הראשון שאנחנו רוצים לעשות.

רם שפע: הדבר השני הוא הקרדיטציה.

רם שפע: הקרדיטציה בעצם מדברת על המערכת של אפיקי המעבר בין מוסד למוסד.

רם שפע: סטודנט שעבד בפרך שנתיים וחצי במערכת של ההשכלה הטכנולוגית, היכולת שלו לעבור ולהיות בהשכלה הגבוהה מורכבת, קשה והוא נדרש לעשות הרבה דברים לעשות בשביל זה.

רם שפע: זה פער שצריך לפתור אותו ולצערנו המל"ג לא אימץ את מסקנות הוועדה שדנה בסוגיה הזאת הרבה זמן, אולי זה יקרה בעתיד.

רם שפע: הנושא האחרון, ופה אני מסיים, הוא בעצם שיפור של ההשכלה הטכנולוגית.

רם שפע: צריך להגיד את האמת לאשורה, שמדינת ישראל במשך עשורים רבים החליטה, ואי אפשר לייפות את הדברים, להזניח את ההשכלה הטכנולוגית.

רם שפע: ההשכלה הטכנולוגית נמצאת בשפל, לצערנו, למרות ניסיונות של משרד העבודה והרווחה עכשיו, אחרי שזה יצא ממשרד הכלכלה, ניסיונות שלנו וניסיונות של הפורום להשכלה הטכנולוגית, של המוסדות עצמם, של הסטודנטים ושל האגודות במקומות האלה.

רם שפע: עדיין מחכים כבר הרבה מאוד שנים לרפורמה מקיפה.

רם שפע: בימים אלו עובד צוות של מנכ"ל משרד העבודה והרווחה עם מנכ"ל האוצר שאמור סוף-סוף להוציא את הרפורמה לפועל.

רם שפע: הלוואי שזה יקרה.

רם שפע: עד שזה לא קורה, תפקידנו – כל מי שיושב פה, ולא חשוב את מי אתם מייצגים – לדאוג שהרפורמה הזאת תצא לפועל כי זה מה שהמשק הזה צריך, כי זה מה שאותם סטודנטים, שחצי מהם נכנסים למערכת ולא מסיימים, צריכים שיקרה.

רם שפע: אלו הדרישות שלנו ובדרך כלל, כשאנחנו דורשים דברים הם קורים, אז ניפגש בשנה הבאה ונבשר על חלק מהדברים שאני בטוח שהצלחנו בהם.

רם שפע: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה לך, דברים חשובים.

מכלוף מיקי זוהר: עמיחי בהרב, יושב-ראש ומייסד של מרכז זהות ישראלית.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, אדוני.

<עמיחי בהרב: קודם כל, תודה רבה לך, מיקי, אדוני היושב-ראש, ברשותכם אני אתחיל מההתחלה.

<עמיחי בהרב: הדבר היסודי שבשבילו התכנסנו פה היום הוא הנושא של 50%.

<עמיחי בהרב: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אם אפשר לעשות איזשהו שיפט ולומר ש-90% מהדור הצעיר בפריפריות החברתיות או הגיאוגרפיות שלא מגיע בכלל לשערי האקדמיה, כי 50% בפריפריה הגיאוגרפית או החברתית זה אחלה מספר.

<עמיחי בהרב: יהיה יותר מזעזע להגיד ש-90% לא מגיעים בכלל למקום הזה.

<עמיחי בהרב: בתור אחד שמגיע מקריית גת, אתה מכיר את התופעה הזאת.

<עמיחי בהרב: אני אקפוץ ישר לסוף.

<עמיחי בהרב: הקמתי תוכנית וישנו מודל שאני עומד בראשו במהלך חמש השנים האחרונות.

<עמיחי בהרב: בעזרת בעלי המקצוע ואנשי החינוך הטובים בארץ פיתחנו מודל, שהוא בעצם game changer, בסיפור הזה.

<עמיחי בהרב: אני לוקח אתכם קצת אחורה כי פה מדברים על אקדמיה וכל הדברים האלה.

<עמיחי בהרב: ואני אשאל את טל מסלאווי, שלאבא שלו יש בסטה בשוק על אקדמיה, הוא יגיד לי מאיפה האגוזים האלה מגיעים, מאיזו ארץ.

<עמיחי בהרב: כלומר, יש פה איזשהו פער בשפה.

<עמיחי בהרב: התוכנית שלנו היא בעצם game changer ואני אסביר לכם למה.

<עמיחי בהרב: כי אנחנו שמנו לעצמנו למטרה להשוות את האחוז של הצעירים שמגיעים לאקדמיה מהפריפריות החברתיות ל-50%, שהוא בעצם במדינה.

<עמיחי בהרב: כרגע זה עומד על כ-12% שמגיעים להשכלה גבוהה.

מכלוף מיקי זוהר: רגע, רק לחדד סוגיה.

מכלוף מיקי זוהר: אתה בעצם אומר שבאזור המרכז הנתון הוא של כ-70% ובאזורי הפריפריה הנתון הוא של כ-20%?

<עמיחי בהרב: אני מדבר על פריפריה גאו-חברתית, כלומר גם גיאוגרפית וגם חברתית.

<עמיחי בהרב: בסופו של דבר, מי שאבא או אימא שלו אקדמאים, יגיע לשערי האקדמיה ומי שאחד ההורים שלו לא אקדמאים, לא יגיע לשם כי לא מדברים על זה בבית.

<עמיחי בהרב: זה לא בשכונה וזה לא השיח ברחוב.

<עמיחי בהרב: פה זה מובן מאליו לכולם – אקדמיה, השכלה גבוהה, אבל זה ממש-ממש לא השיח ברחוב.

<עמיחי בהרב: אני אומר לכם, אני בא מהשטח.

<עמיחי בהרב: לא מדברים על הדברים האלה בבית ויש ויטליות של חיים וזה לא שם.

<עמיחי בהרב: אני אספר לכם קצת על המרכז שלנו, שנקרא מרכז זהות ישראלית לצעירים.

<עמיחי בהרב: אחרי שנים של מחקר ועבודת שטח מפרכת ויסודית – זה לא כתוב פה בחומר המקדים – הבעיה העיקרית של מדינת ישראל ושל הצעירים במדינת ישראל שלא מגיעים לאקדמיה היא זה שיש פער ענק בין היום האחרון של הלימודים בכיתה י"ב, היום האחרון שבו הם נגעו במחברת, ה-20 ביוני בכיתה י"ב, ועד היום שבו הם מגיעים לאקדמיה, חמש שנים מאוחר יותר.

<עמיחי בהרב: אם אנחנו גרים בארצות הברית אנחנו מסיימים את הלימודים ושבוע-שבועיים או חודש וחצי אחרי זה מקסימום אנחנו כבר נמצאים בקולג'.

<עמיחי בהרב: במדינת ישראל עוברות חמש שנים ובחמש השנים האלה תתחילו לקלף את כל אלה שלא יגיעו ולא יעברו את חמש השנים האלה.

<עמיחי בהרב: אלה 50% שאתם מדברים עליהם ו-90% שלא מגיעים, אלה שמתקלפים במהלך השנים.

<עמיחי בהרב: הם הופכים להיות נהגים בצבא, טבחים וכל הדברים האלה.

<עמיחי בהרב: פה קבור הכלב, לא בשיווק.

<עמיחי בהרב: פה קבור הכלב, חברים.

<עמיחי בהרב: אנשים לא מגיעים לאקדמיה בגלל שלוקח חמש שנים מרגע שהם מסיימים בית ספר תיכון.

<עמיחי בהרב: אפילו אם יצאת עם אחלה בגרות מכל מקום בארץ, הסיכוי שתגיע לאקדמיה הוא 10%.

<עמיחי בהרב: דיברתי גם על השפה, על ציר הידע.

<עמיחי בהרב: המודל של המרכז – אנחנו נמצאים בבתי ספר תיכוניים בפריפריות גאוגרפיות-חברתיות.

<עמיחי בהרב: אנחנו נמצאים בכיתה י"ב, אנחנו מלווים אותם ומהווים שרוול מכיתה י"ב עד לשערי האקדמיה.

<עמיחי בהרב: זאת אומרת שאנחנו יד ביד מלווים את כל השכבה.

<עמיחי בהרב: לא אחדים, לא רק את המצוינים, לא רק את העתודאים, לא רק את הע"ט, לא רק את הע"א.

<עמיחי בהרב: אנחנו מלווים את כל השכבה במשך חמש שנים יד ביד, כל יום, כל הזמן במהלך השירות הצבאי.

<עמיחי בהרב: אנחנו דואגים לזה שהם יגיעו לאקדמיה כשכבה, כצוות, כחבורה ולא רק כאחדים.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

<עמיחי בהרב: אני מודה לך מאוד.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שמה שאתה אומר מאוד מאוד חשוב.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו מדברים פה על מצב בו צעירים רבים לא מונגשים לאקדמיה בכלל, ברמה של להכיר מה זה אקדמיה, להבין מה זה וגם באופן אישי, ליווי אישי, שהם צריכים לקבל לדעתי, גם כדי להגיע לאקדמיה וגם כדי לצלוח אותה.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שבעניין הזה המדינה חייבת להתערב, אחרת האחוזים האלה לא יעלו ויכול להיות שאפילו יפחתו.

מכלוף מיקי זוהר: זאת סוגיה חשובה שאתה מעלה ויישר כוח על העשייה הברוכה.

מכלוף מיקי זוהר: לפני שנעבור למשרדי הממשלה, נמצאים פה נציגים מארגונים נוספים.

מכלוף מיקי זוהר: מי עוד רוצה לדבר?

מכלוף מיקי זוהר: כן, בבקשה.

<בת אל טגן: אני לא מארגון אבל אני סטודנטית.

<בת אל טגן: הייתי יושבת-ראש ועדת אוכלוסיות באגודת הסטודנטים באוניברסיטה העברית.

<בת אל טגן: אני בת 21 ולומדת משפטים ויחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית, שנה שלישית.

<בת אל טגן: אני עתודאית ולי כן יצא להגיע לאקדמיה וללמוד.

<בת אל טגן: אני מודה על כך וזה דרש ממני הרבה מאוד עבודה קשה, אבל אני יודעת שחבריי לספסל הלימודים, חברות שלי מהשכונה – גדלתי בקטמון בירושלים ועליתי לארץ בגיל 3 עם ההורים שלי – לא זכו להגיע לאקדמיה וספק אם הם באמת יצליחו להגיע לאקדמיה.

<בת אל טגן: זה כתוצאה מכל מיני פערים שקיימים, שחלקם כבר עלו כאן.

<בת אל טגן: זה עניין באמת של הלך הרוח, האם מדברים על ההשכלה הגבוהה בבית או לא.

<בת אל טגן: כשמדובר על בני העדה האתיופית רוב הסיכויים הם שזה לא עולה בבית.

<בת אל טגן: הנקודה מאוד פשוטה – רוב יהודי אתיופיה שהגיעו לכאן, הגיעו מהכפרים.

<בת אל טגן: יהודי אתיופיה, מתוך רצון להתבודד ולשמור על הזהות היהודית שלהם, החליטו להיות בנפרד, בלי האוכלוסייה הנוצרית והמוסלמית באתיופיה ועל כן התבודדו בכפרים מוזנחים, בשולי אתיופיה.

<בת אל טגן: הם לא היו חשופים לכל העניין של טכנולוגיה, חינוך והשכלה.

<בת אל טגן: חלקם אפילו לא יודעים לכתוב ולקרוא באמהרית, שלא נדבר על עברית ולעזור לילדים שלהם בבית.

<בת אל טגן: חלק מהדברים שהיה לי מאוד חשוב לעשות בוועדת אוכלוסיות, וזה גם בא לידי ביטוי בכל מיני פעילויות שעשינו, זה באמת להראות את כל העניין של הזהות, כמה קשה לסטודנטים בני העדה האתיופית בתוך הקמפוס.

<בת אל טגן: אנחנו רק 1%, למרות שאנחנו 2% מהאוכלוסייה הכללית ויש כאלה שאומרים שאפילו פחות.

<בת אל טגן: המקסימום ששמעתי זה 1%, למען ההגינות.

<בת אל טגן: הנתון היותר מטריד הוא שלא רק שקשה להיכנס לאקדמיה מלכתחילה, ואנחנו רק 1%, אלא גם שאחוזי הנשירה הם פי 2 מהאוכלוסייה הכללית.

<בת אל טגן: זה נתון שהוא עוד יותר מדאיג כי עד שמישהו לוקח את עצמו בידיים ולמרות שלא היו לו שיעורי עזר ולמרות שחברים שלו לא הולכים לאקדמיה, הוא החליט להגיע לאקדמיה, שם הוא נתקל בקשיים ובסופו של דבר עוזב.

<בת אל טגן: אני קוראת לזה טרגדיה שנייה מבחינת האוכלוסייה של בני העדה האתיופית.

<בת אל טגן: לא מספיק הקשיים בקליטה, לא מספיק שהרבה איבדו את יקיריהם בדרך ואף אחד במדינת ישראל לא באמת טורח לציין את זה, חוץ מכמה חברי כנסת שמגיעים ליום המרכזי בהר הרצל.

<בת אל טגן: זה משהו שהיה לנו מאוד מאוד חשוב לעשות יחד עם ג'ייג'או, שהוא גם סטודנט בן העדה מרחובות ובאמת לקדם את העניין של המל"ג כדי להנגיש לבני נוער.

<בת אל טגן: כדי שבני נוער ישמעו על האקדמיה, כדי שמישהו ידחוף אותם לשם וכדי לקבל את הסיוע והתמיכה לבני העדה האתיופית כדי שיסיימו את הלימודים שלהם.

<בת אל טגן: משהו שמאוד חשוב לי להגיד בפורום הזה הוא שהיו הרבה מאוד דיונים וגם הייתי חלק מהצוות הבין-משרדי למיגור הגזענות כנגד יוצאי אתיופיה, של מנכ"לית משרד המשפטים, מיכל מור.

<בת אל טגן: יש הרבה דיונים ויש הרבה הצעות ויש הרבה דיבורים, אבל פרקטיקה, פרקטיקה, פרקטיקה.

<בת אל טגן: אפשר לדבר מפה ועד הודעה חדשה, אבל את התוצאות בשטח קשה מאוד לראות.

<בת אל טגן: ואם רואים אותן, זה מגיע מאוחר מדי.

<בת אל טגן: אני מקווה שמה שייצא מפה זה באמת פרקטיקה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: קודם כל, הרשמת מאוד בדברייך ואין לי ספק שנראה אותך פה הרבה, אני לא יודע אם כחברת כנסת, אבל נראה אותך פה הרבה.

מכלוף מיקי זוהר: יישר כוח.

מכלוף מיקי זוהר: אבי בוחבוט, יושב-ראש אגודת הסטודנטים במכללת קיי, בבקשה.

<אבי בוחבוט: אני ממכללת קיי בבאר שבע, תושב דימונה במקור ועדיין.

<אבי בוחבוט: אני רואה את הנתונים ובאמת כואב לי כשאני רואה ש-81% מהצעירים באשכולות הגבוהים מגיעים לשערי האקדמיה לעומת 22% ו-26% מאשכולות 4-1.

<אבי בוחבוט: גם דימונה נמצאת באשכול 4.

<אבי בוחבוט: לראות נתונים כאלה מדאיגים זה באמת כואב.

<אבי בוחבוט: כאחד שגדל בדימונה ורוב חבריי, 90% מחבריי – אנחנו קבוצה של 15 חברים שגדלו יחד – הרוב המוחלט כל חלומו היה להיות כמו הוריו ולעבוד בכימיקלים לישראל, מפעלי ים המלח, ולהרוויח משכורת דו-ספרתית.

<אבי בוחבוט: זה היה החלום של כל ילד מדימונה ואני מניח שזה קורה בהרבה מקומות בפריפריה.

<אבי בוחבוט: באמת חבל לנו על זה.

<אבי בוחבוט: אומנם בשנים האחרונות יש יותר הנגשה ויותר מודעות אצלנו בדימונה, גם בזכות פעילות ענפה של מרכז הצעירים וגם של הממשלה.

<אבי בוחבוט: זאת לא סטיגמה ובאמת כל מה שחשבו בפריפריה זה לעבוד במפעלים ולא להגיע לשערי האקדמיה, ועכשיו אנחנו מתקדמים.

<אבי בוחבוט: אני קורא לממשלה ולך, מיקי, להנגיש את האקדמיה לפריפריה.

<אבי בוחבוט: אני מבקש את זה בשני נושאים עיקריים בעיקר.

<אבי בוחבוט: הנושא הראשון הוא להנגיש גם את תנאי הקבלה.

<אבי בוחבוט: כמו שיש לאוכלוסיות מסוימות הקלות בתנאי הקבלה – אני לא אומר שאנחנו מסכנים.

<אבי בוחבוט: ממש לא.

<אבי בוחבוט: כולם יודעים שבפריפריה אנחנו ממש לא מסכנים ויש לנו הכול, כולל חינוך טוב, אבל זה רק בשנים האחרונות.

<אבי בוחבוט: אותם חבר'ה שגדלו במערכת חינוך שלא הייתה כל כך טובה, אולי אפשר להקל עליהן בדרכים מסוימות, אם זה במכינות.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שאת ההנגשה לאקדמיה צריך לתת לכלל האוכלוסייה במדינת ישראל באופן גורף, כפי שציינתי קודם.

מכלוף מיקי זוהר: גם אנשים שלא עשו בגרות מלאה בבית הספר צריכים לקבל את הכלים איך להיכנס לאקדמיה וכמה שיותר מהר.

מכלוף מיקי זוהר: היום אתה צריך לחכות לגיל שלושים כדי לעשות מכינה.

מכלוף מיקי זוהר: למה לא נאפשר את זה לכל גיל?

מכלוף מיקי זוהר: מה העניין?

מכלוף מיקי זוהר: אין שום עניין לעכב את זה.

מכלוף מיקי זוהר: אני למדתי באקדמיה תואר ראשון ותואר שני ואני יודע שבשביל לעבור מבחנים באקדמיה אתה צריך לדעת את החומר.

מכלוף מיקי זוהר: אתה צריך לשבת וללמוד ולדעת את החומר.

מכלוף מיקי זוהר: אף אחד לא מקבל מתנות באקדמיה.

מכלוף מיקי זוהר: אף אחד לא עובר את האקדמיה בקלות.

מכלוף מיקי זוהר: כולם יושבים ולומדים ומגיעים לשיעורים.

מכלוף מיקי זוהר: וגם אם אתה לא מגיע לשיעורים אתה יושב וחורש שבועות לפני מבחן.

מכלוף מיקי זוהר: אנשים לא מקבלים את התואר בקלות, אז בואו נפתח את האקדמיה, נפתח את שורותיה לכל מי שמעוניין.

מכלוף מיקי זוהר: ניתן לו לעשות מכינה כדי שיבוא מוכן.

מכלוף מיקי זוהר: זה בסדר, אני מבין את זה וגם המכללות עושות קצת כסף על הדרך והכול בסדר.

מכלוף מיקי זוהר: בואו ננגיש את העניין הזה וזה, לדעתי, השינוי המרכזי.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לשמוע את המל"ג, למה אנחנו רוצים מכל אחד שהוא מתחת לגיל שלושים שישלים בגרויות ולמה אנחנו לא מאפשרים מכינה בכל גיל, לאו דווקא בגיל שלושים?

<אבי בוחבוט: אני מבקש בקשה שנייה, גם בפן הכלכלי.

<אבי בוחבוט: זה לא סוד שבפריפריה מרוויחים פחות, בערך ב-3,000 שקלים בממוצע פחות ממרכז הארץ.

<אבי בוחבוט: יש פה גרפים מהדוח שהציגה התאחדות הסטודנטים, דוח הצעירים הראשון, שמרבית הצעירים בפריפריה, גם כשהם הולכים ללמוד, הם הולכים למקצועות פחות מתגמלים וחבל גם על זה.

<אבי בוחבוט: מיקי, באמת חשוב לתת מלגות לסטודנטים מהפריפריה.

<אבי בוחבוט: בדימונה לקחו את זה בעשר אצבעות.

מכלוף מיקי זוהר: זה לא יאומן, בדימונה 3 מיליון שקל מלגות לסטודנטים, 90% מימון מעלות הלימודים.

<אבי בוחבוט: אני שמח שאתה יודע את זה.

מכלוף מיקי זוהר: שלשום הייתי אצל ראש העיר דימונה והוא סיפר לי שהוא גייס 3 מיליון שקלים למלגות לסטודנטים.

מכלוף מיקי זוהר: זה פשוט מדהים.

מכלוף מיקי זוהר: מודל לחיקוי.

<אבי בוחבוט: ראש עיריית דימונה, יחד עם הפיס ויחד עם פר"ח נותנים 3 מיליון שקל, 10,000 שקל לכל סטודנט שרוצה ללמוד.

מכלוף מיקי זוהר: 300 סטודנטים במימון כמעט מלא.

מכלוף מיקי זוהר: מדהים.

<אבי בוחבוט: 10,000 שקל לכל סטודנט שרוצה ללמוד.

<אבי בוחבוט: למה לא בכל הארץ ולמה צריכים להיות נתונים לחסדי כי"ל או פיס?

<אבי בוחבוט: למה שהממשלה לא תעביר הצעת חוק שאומרת שכל סטודנט שמגיע מהפריפריה מקבל את הסבסוד הזה?

<אבי בוחבוט: למה ראש עיריית דימונה צריך להתחנן לכי"ל ולפיס ולפר"ח כדי שיאגדו כוחות ויהיה הדבר הזה?

מכלוף מיקי זוהר: תודה, אני רוצה לשמוע את תשובת המל"ג ואחר כך יחליף אותי חבר הכנסת אכרם חסון עד שאני אחזור לסכם את הדיון.

מכלוף מיקי זוהר: לשאלתי בלבד, למה אתם לא מאפשרים מכינות לכל גיל?

מכלוף מיקי זוהר: למה זה רק מגיל שלושים ומעלה?

<ארן זינר: ניתן הבהרה אחת, המכינות הן מגיל 18, ואני לא זוכר בדיוק את תנאי הכניסה.

<ארן זינר: לדעתי צריך בגרות מלאה או חלקית.

<ארן זינר: בגיל שלושים פלוס זה בלי התנאים האלה.

מכלוף מיקי זוהר: למה תנאי הכניסה לא שווים למה שנותנים היום בגיל שלושים?

מכלוף מיקי זוהר: למה צריך לחכות לגיל שלושים כדי ללכת לאקדמיה, אם לא עשיתי בגרות מלאה בבית הספר כי הייתי עצלן ואהבתי לטייל עם החברים שלי?

<ארן זינר: זה תחום שהוא לידי ואני מנסה לבדוק בינתיים ולתת תשובה יותר רצינית.

<ארן זינר: אני כן יכול להגיד שבסופו של דבר המקורות התקציביים של המכינות הם מוגבלים.

<ארן זינר: כדי להתחיל ללמד מישהו שבא בלי שום רגע בכלל, צריך כנראה יותר משנת מכינה אחת.

מכלוף מיקי זוהר: למה?

<ארן זינר: כי הוא צריך להשלים 12 שנות לימוד.

מכלוף מיקי זוהר: בחור או בחורה שעשו את המכינה ועברו אותה בציון המתבקש, והלכו לאקדמיה על דעתם וכשלו בכל המבחנים, ואחרי שנת אקדמיה פרשו, אבל על כל 10 שיפרשו, 100 כן יצלחו את הדרך, מה רע?

מכלוף מיקי זוהר: למה אנחנו מגבילים אנשים מלהגיע לאקדמיה?

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו לא צריכים לדעת מראש אם הם באמת יעברו ויצליחו.

מכלוף מיקי זוהר: תנו להם את ההזדמנות.

מכלוף מיקי זוהר: חלק יצליחו, חלק ייכשלו, אבל תנו להם להיות חלק מהאקדמיה.

מכלוף מיקי זוהר: גם אם מישהו יעבור שנת אקדמיה אחת, זה גם טוב.

מכלוף מיקי זוהר: זאת גם ברכה, זה גם חיובי.

מכלוף מיקי זוהר: העיקר שהוא יראה, ירגיש וינסה.

מכלוף מיקי זוהר: לא כולם חייבים להצליח וזה בסדר, אבל כולם רוצים את ההזדמנות להגיע לשם.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו מונעים מהם את ההזדמנות עם העניין הזה.

מכלוף מיקי זוהר: אני שואל למה אנחנו לא משווים את התנאים לכל אדם, ולא משנה מה הגיל שלו, גם אם הוא בן שלושים וגם אם הוא בן עשרים?

מכלוף מיקי זוהר: למה?

<ארן זינר: אני מנסה בינתיים לקבל תשובה.

מכלוף מיקי זוהר: מחכים לי בערוץ הכנסת ולכן אני חייב לצאת.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אני רוצה לקבל תשובה ברורה כשאני חוזר כי זה נושא שאני הולך להיכנס בו לעובי הקורה, לא רק בדיונים אלא גם באמצעות חקיקה.

מכלוף מיקי זוהר: לא יכול להיות שאדם בן שלושים יקבל אפשרות לעשות מכינה קצרה ולהתקבל לאקדמיה ובחור צעיר יותר - - -

<קריאה: לא לכל מחלקה.

<קריאה: תלוי מה הוא הולך ללמוד.

מכלוף מיקי זוהר: בוא נפתח את זה באופן שווה כרגע, בסדר?

מכלוף מיקי זוהר: בגיל שלושים, אם אתה רוצה ללכת ללמוד משפטים, נניח.

<קריאה: הוא לא יתקבל.

מכלוף מיקי זוהר: אז תתפלא שכן.

<קריאה: תלוי איזו מכינה ולאן הוא רוצה.

מכלוף מיקי זוהר: במכללה.

מכלוף מיקי זוהר: הוא רוצה ללמוד משפטים במכללה.

מכלוף מיקי זוהר: את זה הוא יכול.

מכלוף מיקי זוהר: אז למה אנחנו לא פותחים את זה גם לצעירים?

מכלוף מיקי זוהר: אני חייב לצאת.

מכלוף מיקי זוהר: אכרם, בוא תחליף אותי.

מכלוף מיקי זוהר: מחכים לי.

עליזה לביא: אני באמצע יום הסטודנט ואנחנו רצים מוועדה לוועדה, חמש ועדות במקביל.

עליזה לביא: היה לי חשוב מאוד להיות כאן ולדבר ומיד אתן לך את רשות הדיבור.

עליזה לביא: כל מי שמעורה, עוקב, מכיר וחי פה יודע מה המציאות ומכיר את הנתונים.

עליזה לביא: אומר לכם את האמת, אני סיימתי את האקדמיה לפני הרבה מאוד שנים ואת הדוקטורט כתבתי ב-2002.

עליזה לביא: היום כמחוקקת המציאות לא השתנתה.

עליזה לביא: ב-3 מיליון שקל ראש עיריית דימונה מוביל את היוזמה הזאת, וכל הכבוד לו, אבל הרבה לא השתנה.

עליזה לביא: עדיין אנחנו יודעים מה הצפי העתידי של ילד וילדה שנולדים במקומות מסוימים ומשויכים לחתכים סוציו-אקונומיים כאלה ואחרים.

עליזה לביא: אלה לא דברים חדשים.

עליזה לביא: מדינת ישראל היא מדינה קולטת עלייה, היא מדינה שסוחבת פערים ואי-שוויון מכל מיני סיבות, וזה לא הזמן לנתח אותם.

עליזה לביא: התשובות קיימות והידע קיים.

עליזה לביא: החלוקה הראויה, הצודקת והשוויונית לא קיימת.

עליזה לביא: לא בכדי ביקש חברי, חבר הכנסת זוהר, להקים ועדה לצדק חברתי במשמרת שלו בכנסת ישראל, ואני מברכת אותו, אבל לא רק דיבורים ודיונים.

עליזה לביא: התשובות ידועות.

עליזה לביא: אתה שאלת למה לא מעבירים כסף וברור שיודעים לעשות את זה, אבל צריך להחליט באיזה אוכלוסיות רוצים לטפל.

עליזה לביא: החלוקה במדינת ישראל לא נעשית בצורה שוויונית ואתם יודעים את זה.

עליזה לביא: מספיק היה לראות מה קרה כאן בלילה של תקציב המדינה.

עליזה לביא: תקציב המדינה.

עליזה לביא: בבסיס התקציב היה צריך לראות איך מחלקים את הכסף נכון, אז שאף אחד לא יגיד לי שאין כסף.

עליזה לביא: בטח ובטח לחבר'ה שרוצים לבוא, לרכוש השכלה, שרובם הגדול מגיע אחרי שירות צבאי, אחרי שירות לאומי או קהילתי.

עליזה לביא: אז להם לא מגיע?

עליזה לביא: ועם כל ההתחשבות בארנונה, במגורים, בביטוח לאומי שאנחנו רוצים להוזיל ועוד ועוד.

עליזה לביא: אז כסף יש וגם המודעות קיימת, הבעיה היא שאין לכם קבוצה פוליטית שלוחצת.

עליזה לביא: אני אומרת לכם שיום שלם אנחנו פה בדיונים ונחמד ונפגשים.

עליזה לביא: אני מחויבת לסטודנטים מרגע שהגעתי לכנסת ישראל, גם כשהייתי בקואליציה וגם היום באופוזיציה.

עליזה לביא: כחברת אופוזיציה אני אומרת לכם שהכסף קיים.

עליזה לביא: ואתם העתיד.

עליזה לביא: לא בכדי הנושא היום הוא לראות איך אנחנו עושים את זה טוב יותר, נכון יותר וראוי יותר לא רק בשבילכם אלא בשבילנו כמדינה.

עליזה לביא: אתם מחר כאן ובהנהגה ובשירות הציבורי ובכל התפקידים שצריכים להוביל את החברה הישראלית.

עליזה לביא: זאת ציונות 2017.

עליזה לביא: אז כן לשנות ולא להרפות ובטח ובטח במציאות שבה כל קבוצה שדופקת על השולחן מקבלת.

עליזה לביא: תרימו את הקול שלכם יותר, אנחנו פה בשבילכם.

אכרם חסון: תודה רבה.

אכרם חסון: צהריים טובים, מי נציג המל"ג כאן, בבקשה?

אכרם חסון: רם, האוצר העביר למל"ג 120 מיליון שקל למלגות לחברה החלשה במדינת ישראל, אלה שעושים שירות לאומי או שירות צבאי ונמצאים בחתך סוציו-אקונומי נמוך.

אכרם חסון: הובטח לי לפני שלושה חודשים בוועדת הכספים שאני אקבל את הרשימה.

אכרם חסון: אני מבקש שתרשום שחבר הכנסת אכרם חסון מסיעת כולנו עומד על זה.

אכרם חסון: אני מבקש, לא נעים לי לעשות שאילתה בתוך הכנסת ולגרור את המל"ג לכאן לתת תשובה, שאתם מחויבים לתת.

אכרם חסון: אנחנו רוצים לראות האם הכסף חולק, למי הוא חולק ואיך הוא חולק.

אכרם חסון: אני גם ארשום בפרוטוקול שהודעתי לך את זה כאן ואני מבקש שתשלחו לנו את הרשימה.

אכרם חסון: מאחר ואנחנו לקראת סוף הישיבה, אני אבקש מכל אחד לקצר, שתי דקות.

אכרם חסון: בבקשה, פרופ' תפוחי, ראש בית ספר למוסמכים, בבקשה.

<פרופ' סעד תפוחי: נכון, הבעיה של הפריפריה היא בעיה רצינית ביותר ואני חושב שהבעיה היא לא של היום.

<פרופ' סעד תפוחי: אפשר לפתור איכשהו את המחזורים שקיימים היום, אבל הבעיה ארוכת הטווח היא של החינוך בבית הספר היסודי ובבית הספר התיכון.

<פרופ' סעד תפוחי: צריך להשקיע פי 10 – אני מדגיש, פי 10 ולא פחות – בבתי הספר התיכוניים והיסודיים בפריפריה.

<פרופ' סעד תפוחי: להשקיע במורים מצוינים, בשעות הוראה ובימי לימוד ארוכים.

<פרופ' סעד תפוחי: הנגשה להשכלה גבוהה יש.

<פרופ' סעד תפוחי: ברוך, השם, יש המון מוסדות ויש הנגשה.

<פרופ' סעד תפוחי: לכן ההשקעה צריכה להיות בבתי הספר.

<פרופ' סעד תפוחי: הגברת המודעות, שיפור השפה, שיפור האנגלית, הבנת הטכנולוגיה, הקרבה לנושאי המכשור והטכנולוגיה.

<פרופ' סעד תפוחי: התלמידים בפריפריה חלשים בקטע הזה.

<פרופ' סעד תפוחי: הם לא נמצאים בסביבה תומכת.

<פרופ' סעד תפוחי: במרכז הארץ הם בסביבה תומכת.

<פרופ' סעד תפוחי: איך ניתן להם סביבה תומכת?

<פרופ' סעד תפוחי: על ידי כך שנשקיע בבתי הספר התיכוניים והיסודיים.

<פרופ' סעד תפוחי: זה מה שצריך לעשות ולא להוסיף עוד מיליון שקל.

<פרופ' סעד תפוחי: להוסיף מיליארד שקל על מנת לטפל בבעיה של הפריפריה.

<פרופ' סעד תפוחי: ברגע שנעשה את זה, אז אנחנו מרחיבים את האופקים, אז הם ידברו ביניהם על לימודים במוסד אקדמי, אז בבתי הספר ידברו ולא נזדקק לכל מיני פעולות שהן חשובות ועושים אותם, אבל אחרי שהסטודנטים כבר השתחררו מהצבא.

<פרופ' סעד תפוחי: זה כבר מאוחר.

<פרופ' סעד תפוחי: המכינות לא יעזרו.

<פרופ' סעד תפוחי: הן עוזרות, אבל תלמיד שלמד בתיכון ברמה גבוהה והגיע ליכולת גבוהה – לאפשר להם ללמוד 4 יחידות ו-5 יחידות ולא לעצור אותם.

<פרופ' סעד תפוחי: מקובל מאוד בפריפריה שלא נותנים להם אפילו לגשת לרמה של 4 או 5 יחידות כי "הם לא מסוגלים".

<פרופ' סעד תפוחי: אין דבר כזה שלא מסוגלים.

<פרופ' סעד תפוחי: כולם מסוגלים אם משקיעים בהם מכיוון שבסופו של דבר ההשקעה והחריצות הן הדבר החשוב ביותר.

<פרופ' סעד תפוחי: מישהו שצריך מכינה, אנחנו מענישים אותו.

<פרופ' סעד תפוחי: הוא לומד מכינה, לפעמים מכינה ארוכה ואם מכינה שנתית לא מספיקה הוא לומד לתואר הנדסה, נניח, חמש שנים.

<פרופ' סעד תפוחי: מכינה שנה ועוד ארבע שנים.

<פרופ' סעד תפוחי: הענשנו אותו.

<פרופ' סעד תפוחי: ממילא הוא במצב כלכלי חלש ומאין הוא יביא את היכולת הכלכלית להחזיק את עצמו חמש שנים, שנה יותר מכל סטודנט?

<פרופ' סעד תפוחי: זאת אומרת שחייבים גם באקדמיה לתמוך בו כלכלית במידה משמעותית מאוד כי הוא צריך לעבוד בזמן הלימודים.

<פרופ' סעד תפוחי: לכן הוא גם צריך להתמודד עם עבודה, גם להתמודד עם לימודים וממילא הוא היה בחוסר לעומת סטודנטים אחרים.

<פרופ' סעד תפוחי: ההשקעה בתיכון וביסודי צריכה להיות אדירה.

אכרם חסון: בהחלט, תודה רבה.

אכרם חסון: מיכל אופיר, מרכזת תחום תכנון ומידע, שתי דקות, בבקשה.

<אורנן פודם: מיכל אחראית על הנתונים ואת רוב הנתונים רם הציג קודם.

<אורנן פודם: אני אקח את שתי הדקות להגיד מה אנחנו עושים, פחות או יותר, מבחינת הפריפריה.

<אורנן פודם: אני אתמקד בחברה הערבית ואני אגיד לפני זה מה אנחנו עושים בשאר החברה.

<אורנן פודם: בחברה הערבית אני מנהל את הפרויקט ולכן אני מכיר אותו טוב יותר.

<אורנן פודם: קודם כל, ישנה תוכנית הישגים, שמופעלת היום ב-30 יישובים, ועוסקת בהרחבת הנגישות להשכלה הגבוהה בפריפריה.

מ"מ ה: למה ב-30 ולא ב-57 יישובים, היכן שיש מועצות מקומיות?

מ"מ ה: למה במחצית מהיישובים, בסוף זה כסף?

<אורנן פודם: כן, בסוף זה כסף.

<אורנן פודם: יש לנו גם תוכנית נוספת שנקראת הישגים להייטק שהיא באוניברסיטת חיפה ובאוניברסיטת בן גוריון.

<אורנן פודם: התוכנית עושה הכוונה של תלמידים מהפריפריה למקצועות ההייטק דרך מכינה ועם תמיכות מאוד מאוד גבוהות.

<אורנן פודם: יש את מלגות פר"ח שכולם מכירים, שמשתתפים בהן 17,000 סטודנטים מתקציב ות"ת ועוד 3,000 מתקציבים של משרדים אחרים.

<אורנן פודם: סך כול התקציב של ות"ת הוא 104 מיליון שקל.

<אורנן פודם: יש את קרן הסיוע, מה שיותר מוכר כמלגת משרד החינוך ואני חושב שה-120 מיליון שדיברת עליהם מיועדים לשם, אבל אני אבדוק את זה.

<אורנן פודם: יש שם 18,000 סטודנטים שמקבלים סיוע והתקציב הוא 123 מיליון שקלים.

<אורנן פודם: יש רכיב במודל התקצוב של המכללות שמעודד אותן לקלוט סטודנטים מהפריפריה בגובה של 26 מיליון שקל לשנה.

<אורנן פודם: פרויקטים של מעורבות אקדמיה בקהילה – המוסדות האקדמיים עושים קורס אקדמי פלוס פעילות ייעודית בקהילה, בתקציב של 29 מיליון שקל לשנה.

<אורנן פודם: תקווה ישראלית – זהו פרויקט של בית הנשיא ואנחנו עובדים אתם בשיתוף פעולה.

<אורנן פודם: זה פרויקט חדש שהתחיל השנה והמטרה היא לשלב בין ארבעת השבטים.

<אורנן פודם: אומנם זה לא ישירות על הפריפריה, אבל הגישה של התוכנית מאוד חברתית והיא אומרת לפתוח את המוסדות כך שיהיו פתוחים בפני כל חלקי האוכלוסייה בישראל.

<אורנן פודם: התקציב לתוכנית הזאת היא 10 מיליון שקל לשנה.

<אורנן פודם: החברה האתיופית – הזכרת את ג'ייג'או והוא חבר אצלנו בוועדת ההיגוי.

<אורנן פודם: זאת תוכנית שהיא עוד בתחילת דרכה, ואני לא זוכר אם זה 100 או 120 מיליון שקל לחומש הקרוב, ו-10 מיליון אמורים לצאת כבר בשנה הקרובה.

<אורנן פודם: התוכנית עוד נמצאת בשלבי בנייה.

<אורנן פודם: יש תוכניות לחרדים, שאתם מכירים, בעיקר הפרויקטים של מח"ר.

<אורנן פודם: אלה מסגרות חרדיות לחברה החרדית שנמצאות ליד האקדמיה, ליד מוסדות ספציפיים.

<אורנן פודם: לגבי התוכנית לחברה הערבית – יש תוכנית הוליסטית שמתחילה משלב הלימודים בתיכון ועד לתעסוקה ושילוב בסגל האקדמי, ברמה שמסייעת לכל אורך הרצף הזה.

<אורנן פודם: התקציב לשנה הקרובה הוא כ-100 מיליון שקלים וכלולה בתוך זה גם תוכנית מקבילה לתוכנית הזאת, עם תמיכה תוספתית במכינות האקדמיות, סיוע בתואר הראשון, קורסי הידברות, מלגות על רקע סוציו-אקונומי, קורסי קריירה ובאמת, תוכנית הוליסטית ומלאה.

אכרם חסון: תודה רבה.

אכרם חסון: נמצא אתנו יושב-ראש אגודת הסטודנטים באוניברסיטה העברית.

אכרם חסון: שתי דקות לרשותך, בבקשה.

<שלומי יחיאב: תודה רבה, דיברו קודם על חסם משמעותי שהוא השלמת בגרויות ומבחן הפסיכומטרי, שכדי להצליח בו כולנו יודעים שצריך לעשות את קורסי ההכנה.

<שלומי יחיאב: קורסי ההכנה למבחנים האלה הם היום בבעלות של חברות כלכליות והן מתפרסות בכל הארץ לפי צרכים כלכליים.

<שלומי יחיאב: זה פשוט מאוד כי צעירים שרוצים להגיע מהפריפריה לאקדמיה, מי ששולט ומנווט אותם לשם בסופו של דבר זה חברות כלכליות.

<שלומי יחיאב: הייתי שמח להפנות שאלה למל"ג.

<שלומי יחיאב: נכון, אומנם אני לא חושב שכל דבר צריך להיות ברגולציה, אבל מה שקורה כאן הוא שמדובר בשוק שאף אחד לא נוגע בו ומונע מהרבה צעירים להגיע לאקדמיה.

<שלומי יחיאב: בשנים האחרונות יש תופעה שמתחילים לקום גופים שהכוונות שלהם בבגרויות ובפסיכומטרי הן לא למטרות רווח, ואנחנו רואים הפרשי מחירים גבוהים.

<שלומי יחיאב: קורס הכנה לפסיכומטרי בחברה אחת עולה 9,000 שקל ובחברה אחרת הוא עולה 1,500 שקל.

<שלומי יחיאב: והאיכות לא שונה, כלומר אלה אותם מדריכים.

<שלומי יחיאב: אני רוצה להפנות שאלה למל"ג.

<שלומי יחיאב: אני יודע שאתם אוהבים לעבוד בדברים האלה מלמטה ולא בצורה רוחבית, אבל האם אפשר לקיים במוסדות להשכלה גבוהה את אותם קורסי הכנה לטובת הצעירים, ושהמוסדות האקדמיים יספגו את העלויות של הקורסים האלה.

<שלומי יחיאב: אפשר להגדיר סכום מסוים, למשל עד 1,000 שקל.

<אורנן פודם: קודם כל, מבחינת תנאי הקבלה אנחנו לא קובעים אותם ובאופן רוחבי יש חופש אקדמי למכללות.

<אורנן פודם: יש תנאי קבלה מינימליים, אבל הפסיכומטרי, אם אני לא טועה, הוא לא החלטת מל"ג.

<שלומי אחיאב: כן, אבל דיברתי על המרכזים עצמם.

<אורנן פודם: אני יודע מהשטח שיש הרבה יוזמות שקמות בעניין, אפילו של אוניברסיטת בן גוריון, שם יש מסלול מקביל לפסיכומטרי שנקרא נתיב לאקדמיה.

<אורנן פודם: הם עושים את הקורס ואת הבחינה עצמה.

<אורנן פודם: מעבר לזה, יש את הכלי של המכינות שאני מקווה שהמוסדות בסופו של דבר ייקחו את המכינה כפרמטר לקבלה, כי ברגע שהסטודנט נבחן במבחן של המוסד, אני אישית לא רואה סיבה שהוא צריך גם מבחן פסיכומטרי.

אכרם חסון: אולי אני אשאל אחרת, אתם לא רואים שהפסיכומטרי הוא מכשול והוא מיותר?

אכרם חסון: בכנסת השמונה-עשרה הגשתי בקשה, יחד עם דליה איציק, שהייתה יושבת-ראש הכנסת, לבטל את הפסיכומטרי.

אכרם חסון: אני רוצה לתת לכם דוגמה, יש יותר מ-10,000 סטודנטים ערבים ויהודים שלומדים בחו"ל, בלי פסיכומטרי.

אכרם חסון: הם חוזרים כרופאים, עורכי דין, עושים את המבחנים ועוברים.

אכרם חסון: סימן שהפסיכומטרי הוא מכשול שנעשה בכוונה תחילה.

אכרם חסון: הפסיכומטרי לא יכול לקבוע אם יש לי ראש על הכתפיים, יש לי שכל ואני יכול ללמוד או לא יכול ללמוד.

אכרם חסון: אני מהמגזר הדרוזי, אנגלית זה 20% מהפסיכומטרי.

אכרם חסון: אני מדבר ערבית שפת רחוב, כי הערבית הספרותית היא לא השפה שלי.

אכרם חסון: הקוראן הוא לא הדת שלי ולכן ערבית ספרותית היא שפה שנייה אצלי.

אכרם חסון: אחר כך עברית ואחר כך אנגלית, כשפה רביעית, דבר שאין לו אח ורע בעולם.

אכרם חסון: אני מכיר הרבה מדינות בעולם שמלמדות רק את השפה שלהן ולא עוד שפות.

אכרם חסון: למה לעשות מכשול כזה?

אכרם חסון: למה לא לתת לכל הסטודנטים בארץ, כל מי שרוצה ללמוד, ברוך הבא, היכנס לאוניברסיטה.

אכרם חסון: התוצאות של שנה ראשונה יקבעו האם באמת יש לך ראש על הכתפיים ובאת ללמוד או שנכשלת ואתה הולך הביתה.

אכרם חסון: כך אתם מנגישים את ההשכלה לכולם.

אכרם חסון: הפרופ' המכובד דיבר כאן קודם על הנגשה.

אכרם חסון: הבן שלי לומד משפטים, 32,000 שקל שכר לימוד.

אכרם חסון: לאבא שלו יש אפשרות לעזור אבל כל אלה החלשים, מסוציו-אקונומי 2,3, ו-1, מתי ילמדו?

אכרם חסון: מתי יגיעו לרמה הזאת כשכל מכללה גובה 32,000 שקל ואפילו יותר.

אכרם חסון: אני חושב שהמל"ג צריך לצאת מהקופסה שלו ומספיק להיות כל הזמן בית לורדים מיושן.

אכרם חסון: צריך להתקדם, צריך להתפתח, צריך להיות עם ראש שוויוני, לתת שוויון לכל האזרחים במדינת ישראל.

אכרם חסון: היום אין שוויון ואני אומר לכם מניסיוני, אני נלחמתי על זה.

אכרם חסון: אם יש לך עוד משהו להוסיף, בבקשה.

<יגאל דור: לא כל המכללות הן עם שכר לימוד כזה.

<יגאל דור: יש הרבה מכללות מתוקצבות.

אכרם חסון: כמה?

אכרם חסון: בודדות, לא הרבה.

<יגאל דור: לא, הרבה מאוד.

<יגאל דור: כשמדברים על הנגשה מתכוונים למכללות מתוקצבות.

אכרם חסון: אוקיי, אבל כמה יש כאלה?

אכרם חסון: הייתי בנתניה עכשיו והיא לא מתוקצבת, הייתי ברמת גן והיא לא מתוקצבת, הייתי בהוד השרון והיא לא מתוקצבת.

<יגאל דור: בבאר שבע סמי שמעון מתוקצבת להנדסה, מכללת ספיר ועוד.

מ"מ ה: חברים, אנחנו ממשיכים.

מ"מ ה: יגאל דור, מנהל אגף מצוינות בחינוך הטכנולוגי, נשאר חינוך טכנולוגי בארץ?

<יגאל דור: כן.

<יגאל דור: קודם כל, חינוך טכנולוגי הוא לא כמו חינוך מקצועי כמו שהיה.

<יגאל דור: המיומנויות של עובד שמפעיל מכונת CNC הן מיומנויות אחרות.

<יגאל דור: אנחנו נושקים לתחום הזה רק בלימודי טכנאים-הנדסאים ויש לנו כ-7,000 תלמידים שמגיעים לכיתות י"ג ו-י"ד.

<קריאה: זאת ירידה משנים קודמות.

<יגאל דור: לא, דווקא עלייה.

<יגאל דור: יש מגמת עלייה בסדר גודל של 500 סטודנטים בשנה.

<יגאל דור: נכון להיום יש 7,000 סטודנטים, תלמידי י"ג ו-י"ד.

<יגאל דור: את החינוך הטכנולוגי במשרד החינוך חילקנו לשלוש רמות, כשאנחנו רוצים את תלמידי הרמה הגבוהה להוביל ללימודי הנדסה ואנחנו מנגישים את הלימודים האלה גם לפריפריה.

<יגאל דור: אנחנו מביאים את התלמידים ל-5 יחידות מתמטיקה, 5 יחידות מדעים מדויקים ועוד 5 יחידות במגמה טכנולוגית כלשהי.

<יגאל דור: ברמה השנייה יש לנו גם לימודים של תעודת טכנאי עם בגרות, שנקראת טכנאי בבגרות.

<יגאל דור: ברמה הנמוכה יש לנו את אלה שלא רוצים ללמוד 5 יחידות ואנחנו מביאים אותם לתעודת הסמכה עם בגרות או בלי בגרות.

<יגאל דור: במגמת מחשבים, למשל, יש לנו טכנאי רשתות PC, שיכולים לעשות את זה עם בגרות או ללא בגרות, אבל תהיה להם תעודת מקצוע.

<יגאל דור: ברמה השנייה יש לנו טכנאים והנדסאים, שבצבא עוסקים בדרך כלל במקצוע הזה.

<יגאל דור: ברמה הגבוהה נמצאים אלה שאנחנו מיידעים אותם ללימודי הנדסה ומדעי המחשב.

אכרם חסון: תודה רבה.

אכרם חסון: נמצאת אתנו כאן הממונה על תחום עבודות גמר, אגף חינוך על יסודי, הגב' שפרה, בשתי דקות, בבקשה.

<שפרה סטרוסקי: אני רוצה לספר לכם מפגישה שהייתה ממש עכשיו בעניין המגזר הבדואי דרום, על מאמצים שאנחנו עושים לתת מענה דיפרנציאלי לאוכלוסיות בפריפריה.

<שפרה סטרוסקי: דובר קודם על כך שכדאי שהתלמיד יקבל בשלב התיכון את המענה המתאים ואז זה אולי יחסוך ממנו את כל עוגמת הנפש ואת כל המאמץ הנלווה אחרי שנות התיכון.

<שפרה סטרוסקי: אני יכולה לספר על מספר מסלולים שאנחנו מפעילים באגף לחינוך על יסודי, במסגרת הלימודים בחטיבה העליונה, שמקבלים דגש דיפרנציאלי בפריפריה.

<שפרה סטרוסקי: התיכון הווירטואלי – לתלמידים שמבקשים לגשת ל-5 יחידות פיסיקה ול-5 יחידות מתמטיקה, ובבית הספר אין מורה מתאים או אין כיתה מספיק גדולה כדי לפתוח מגמה.

<שפרה סטרוסקי: אנחנו מפעילים תיכון וירטואלי שמשתתפים בו תלמידים, רובם מהפריפריה.

<שפרה סטרוסקי: במקביל אנחנו מפעילים תוכנית שנקראת חונכות וירטואלית, תוכנית שתומכת בתלמיד במקצועות השונים בהיבט הלימודי כדי לחזק אותו, וזה גם נמצא בפלטפורמה אינטראקטיבית.

אכרם חסון: זה נעשה בכל המגזרים?

<שפרה סטרוסקי: כן, זה נעשה בכל המגזרים ויש דגש רב על תלמידי הפריפריה.

<שפרה סטרוסקי: יש לי כאן נתונים, ואני אומר אותם מיד.

<שפרה סטרוסקי: כ-85%-80% מהמשאב ניתן לתלמידי הפריפריה וזה גם נבנה כדי לתת את המענה.

<שפרה סטרוסקי: שתי תוכניות נוספות הן המחצית השלישית וליב"ם.

<שפרה סטרוסקי: אלה קבוצות שנותנות תגבור לקראת בגרות, ליב"ם במהלך השנה ומחצית שלישית בחודשי הקיץ.

<שפרה סטרוסקי: בישיבה היום עלה שמהמגזר הבדואי דרום 1,000 תלמידים יושבים היום ולומדים לקראת בגרות, שנכשלו בה בעבר.

<שפרה סטרוסקי: בנוסף לכך אנחנו שותפים לתוכניות חומש כדי לקדם את התלמידים בכל ההיבטים, עם תוכניות ייעודיות למגזר כזה או אחר, שנמצא חלש ממגזרים אחרים, ובדרך כלל אנחנו רואים אותם בפריפריה.

אכרם חסון: תודה רבה.

אכרם חסון: שאלנו על המכללות המתוקצבות, אז ישנן 22 מכללות מתוקצבות מתוך 60 מוסדות חינוך אקדמאים להשכלה גבוהה.

אכרם חסון: תודה רבה למי שהעבירה את הנתונים.

אכרם חסון: אנחנו נמשיך עם אחמד עבד אל קאדר, את מי אתה מייצג?

<אחמד עבד: את הטכניון.

אכרם חסון: בבקשה, יש לך שתי דקות.

<אחמד עבד: אני אתמקד רק במגזר הערבי.

<אחמד עבד: חלק לא קטן מהתלמידים מסיימים י"ב ולא ממשיכים לאקדמיה מסיבות רבות.

<אחמד עבד: חלק מהסיבות הן שהמצב הכלכלי שלהם לא מאוד טוב וגם הבחינה הפסיכומטרית מעכבת אותם.

אכרם חסון: היא מכשול, כפי שאמרנו.

<אחמד עבד: נכון.

<אחמד עבד: אני אחד האנשים שעשה שש פעמים פסיכומטרי עד שהגעתי לציון הכי גבוה כדי להיכנס להנדסת מחשבים בטכניון.

<אחמד עבד: הבחינה הזאת היא מכשול והרבה סטודנטים ערבים הולכים ללמוד בשטחים.

<אחמד עבד: הם לומדים את כל המקצועות כמו הנדסת מחשבים ורפואה, אבל החלום שלהם הוא ללמוד פה, בארץ, ולא לצאת לחו"ל.

<אחמד עבד: מהבחינה הזאת צריך לשנות את תנאי הקבלה כדי להיכנס לאוניברסיטה בארץ.

אכרם חסון: אנחנו יודעים שהמוסדות האקדמיים בארץ מפסידים עשרות מיליונים בכל שנה בגלל שהרבה סטודנטים ערבים לא לומדים בארץ.

אכרם חסון: אחר כך אנחנו מקבלים אותם כי הם חוזרים לכאן, עוברים את המבחנים וכל אחד עוסק בתחומו.

אכרם חסון: לצערי הרב, העלינו את הדבר הזה כבר מספר פעמים, אבל המועצה להשכלה גבוהה צריכה לשנות את הכללים יחד עם המוסדות להשכלה גבוהה.

אכרם חסון: לפי דעתי, צריך לשנות את תפיסת העולם ולאפשר.

אכרם חסון: דרך אגב, באנגליה ובארצות הברית מאפשרים מה שאמרתי בהתחלה.

אכרם חסון: אנחנו נמשיך עם נציג שירות התעסוקה, אלעד נמצא?

אכרם חסון: הלך.

אכרם חסון: חן עבדאי, מרכזת בכירה לקידום אוכלוסיות במשרד העבודה והרווחה, יש לך שתי דקות, בבקשה.

<חן עבאדי: ראשית חשוב לי לציין שבאמת התפיסה לגבי הכשרות מקצועיות מאוד השתנתה בשנים האחרונות.

<חן עבאדי: אם בעבר הכשרות מקצועיות היו פונות בעיקר לדורשי עבודה, היום זה לא המצב ואפשר לראות למעלה מ-40,000 תלמידים בהכשרות מקצועיות בשנה.

<חן עבאדי: האגף להכשרה מקצועית פועל רבות כדי לשפר את ההכשרות המקצועיות בארץ, בין אם אלה הכשרות מתוקצבות שקיימות היום בפריסה ארצית ומופעלות על ידי זכיינים, בין אם זה בהפעלת תוכניות מוכוונות תעסוקה והתלמידים יוצאים עם תעסוקה בקצה, ובין אם זה במסלולים העסקיים – אנחנו מפעילים תוכנית שמאפשרת לאוכלוסיות יעד, כמובן בהתאם לזכאות, חרדים, יוצאי אתיופיה ועוד, להגיע להכשרות מקצועיות.

<חן עבאדי: לצערנו, מצב ההכשרה המקצועית, כמו שציין רם בהתחלה, לא טוב.

<חן עבאדי: התקציב לא מספק את החזון שלנו להרחבת הפעילות.

<חן עבאדי: חבל, כי באמת אנחנו רואים בזה אפיק לגיטימי ואולי גם תחליף לאקדמיה לכאלה שפחות מתאים להם המסלול האקדמי.

מ"מ ה: תודה רבה.

מ"מ ה: גל, את רוצה להוסיף?

<גל פלק: קודם כל, לגבי השכלה טכנולוגית.

<גל פלק: רם התייחס לכך שיש מחסור תקציבי לאורך השנים, שאנחנו רואים שהשפיע, ומבחינת התוכניות, נסקרו פה הרבה תוכניות שפועלות בנגב עם סטודנטים בדואים, יש את המינהל החרדי שפועל ומאתר חרדים שמנסים להיכנס לשוק התעסוקה.

<גל פלק: אני רוצה להתייחס לדברים שנכתבו במסמך לגבי עידוד צעירים ללמוד הנדסאות והאם זה קורה.

<גל פלק: זהו שינוי שאנחנו עושים והוא נכון לא רק ל-50% שלא מגיעים לאקדמיה, אלא גם להרבה אנשים שלא מקבלים השכלה שמאפשרת להם אחר כך למצוא מקום תעסוקה.

אכרם חסון: תודה.

אכרם חסון: מי עוד נרשם ולא הזכרנו את שמו?

אכרם חסון: גל, בבקשה.

<גל בוז'יקובסקי: תודה, אדוני היושב-ראש, אני סגן יושב-ראש אגודת הסטודנטים בקריה האקדמית אונו.

<גל בוז'יקובסקי: חבל שחבר הכנסת מיקי זוהר לא נמצא כאן כי הוא דיבר על עניין המכינות ועל זה שאין מכינות שהן לאנשים שמתחת לגיל 30 בעלי בגרות חלקית.

אכרם חסון: אנחנו נעביר לו.

אכרם חסון: כותבים כאן פרוטוקול כך שהכול רשום, אל תדאג.

<גל בוז'יקובסקי: בסדר.

<גל בוז'יקובסקי: טעות להגיד שאין מכינות אקדמיות למועמדים שיש להם בגרות חלקית.

<גל בוז'יקובסקי: יש מכינות אקדמיות כאלה באוניברסיטאות וגם במכללות.

<גל בוז'יקובסקי: כל המכללות וגם הקריה האקדמית אונו מציעות מסלולים של מכינות גם לאנשים שהם מעל גיל 30, ואז הם לא צריכים פסיכומטרי.

<גל בוז'יקובסקי: אלה שמתחת לגיל 30, הדגש מבחינה אקדמית יותר גבוה.

<גל בוז'יקובסקי: אני מחובר מאוד לבית שאן, כאחד שנולד שם.

<גל בוז'יקובסקי: בית שאן ממוקמת בפריפריה הגאוגרפית – לא בטוח שבפריפריה החברתית – ורואים שכל האנשים שמעוניינים ברכישת השכלה אקדמית פשוט יוצאים מהעיר.

<גל בוז'יקובסקי: אני יכול להגיד שהבעיה הגדולה בערים האלה היא שאין הכוונה מהתיכון.

<גל בוז'יקובסקי: אני מאוד מסכים עם מה שאמר פרופ' תפוחי לגבי התיכונים.

<גל בוז'יקובסקי: יש מרכזי צעירים, אבל ההכוונה של משרד החינוך, כשאתה יוצא בפריפריה וגם לא בפריפריה, דלה מאוד.

<גל בוז'יקובסקי: אין סנכרון בין מערכת החינוך לבין האקדמיה.

<גל בוז'יקובסקי: אני חושב שכל עוד אין תעסוקה בפריפריה, שמעודדת אנשים להגיע ולעבוד בפריפריה, גם לא תהיה אקדמיה בפריפריה כמו שצריך.

<גל בוז'יקובסקי: אם אני לא מביא הייטק לבית שאן, סטודנטים לא ירצו לבוא ללמוד שם וכולם יעברו למרכז.

<גל בוז'יקובסקי: בעניין התיכונים, אני חושב שתוכנית הלימודים בתיכון חייבת להשתנות.

<גל בוז'יקובסקי: העולם האקדמי דורש היום מיומנויות שבתיכון לא לומדים, כמו כתיבה או כמו חוות דעת.

<גל בוז'יקובסקי: באקדמיה אתה לומד משפטים.

<גל בוז'יקובסקי: אני לא נתקלתי מעולם בכיתה י"ב בקצת הרחבה משפטית או קצת לימודי משפט.

<גל בוז'יקובסקי: יש תוכניות ספציפיות.

מכלוף מיקי זוהר: תודה, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: משפט אחרון, מי רוצה?

<נטע-לי: אני מהתאחדות הסטודנטים.

<נטע-לי: הייתי היושבת-ראש בתל חי, פריפריה גאוגרפית.

מכלוף מיקי זוהר: כבוד.

<נטע-לי: רציתי להוסיף למה שאמרו כאן, שזה לא רק ענין של תעסוקה.

<נטע-לי: אני חושבת שכל עוד אין רכבת נגישה לצפון, אי אפשר לדבר על צדק חלוקתי.

<נטע-לי: זה חלק מהותי כמו תעסוקה.

מכלוף מיקי זוהר: טענה חשובה, רכבת מאזור הצפון לאזור המרכז.

מכלוף מיקי זוהר: אין רכבת?

<קריאה: יש מחיפה לבית שאן.

<נטע-לי: ופה זה נעצר.

<נטע-לי: יש רכבת שמגיעה לעפולה ולבית שאן.

<נטע-לי: לגליל העליון אין רכבת, אין איך להגיע.

אכרם חסון: דרך אגב, בתקציב של פיתוח הגליל, מתוך התקציב יש 12 מיליארד שקל לנושא התשתיות בתחבורה.

<נטע-לי: ואיפה הרכבת?

<נטע-לי: זה מה שאני שואלת.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: כן, גברתי.

<שפרה סטרוסקי: אני רוצה להגיב על האמירה בנוגע למיומנויות שהתלמיד מגיע אתן לאקדמיה.

<שפרה סטרוסקי: התקופה היום שונה מהתקופה שבה למדת.

<שפרה סטרוסקי: אם אנחנו מדברים על עידן למידה משמעותית, שלוש שנים שהלמידה המשמעותית מתקיימת.

<שפרה סטרוסקי: יש אלמנטים של מיומנויות וחקר עם הפנים הרבה יותר לכיוון האקדמיה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: מסקנות הוועדה: הוועדה מברכת את התאחדות הסטודנטים על הבאת הסוגיה לדיון בוועדה ועל עשייתם המבורכת והחשובה להעלאת אחוזי הלומדים באקדמיה, ועל הדגש הניתן לסטודנטים מהפריפריה.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה תפנה לראש הממשלה ולשר העבודה והרווחה ותקרא לפעול, בהמשך להחלטת הממשלה 147 מיום 28 ביוני 2015, בנושא: טיפוח ומיצוי ההון האנושי, שקבע הקמת צוות בין-משרדי לשיפור מערך הקרדיטציה בין מערכות ההכשרה השונות.

מכלוף מיקי זוהר: יצירת מערכת קרדיטציה זו תאפשר לצעירים להתקדם ולהתנייד בקלות רבה יותר בין המערכות ליצירת המשכיות תחומית, מקצועית ורלוונטית לאורך הקריירה של הפרט.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה תפנה למועצה להשכלה גבוהה בקריאה לפעול לשילוב באקדמיה של צעירים מהפריפריה הגאו-חברתית למען איזון הייצוג של היישובים והפלחים השונים בחברה הישראלית.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה תפנה לשר העבודה והרווחה ותקרא לפעול לשיפור ולהרחבת ההשכלה הטכנולוגית הגבוהה ומערך ההכשרות המקצועיות למען עידוד צעירים וצעירות ללמוד הנדסאות ומקצועות טכנולוגיים, תוך שיפור מערכת ההשכלה הטכנולוגית ומיצובה כחלופה אמיתית למערכת ההשכלה האקדמית.

מכלוף מיקי זוהר: כמו כן, להרחיב באופן משמעותי את היקף ההכשרות המקצועיות עבור צעירים, דבר שיאפשר להם להתפתח ולהתקדם מקצועית לאורך זמן.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה תפנה לשר החינוך וליושב-ראש המל"ג לפעול להסרת החסמים ולהנגיש את האקדמיה בקרב בני נוער המעוניינים להשתלב בלימודים אקדמיים, ותקרא לייצר מצב בו האחוזים בקבלה לשערי האקדמיה יגדלו באופן משמעותי ודרמטי כבר בשנת 2018.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה רשמה לפניה את בקשת חבר הכנסת אכרם חסון לעניין דרישתו בדיון המועצה להשכלה גבוהה, לעדכון אותו ואת הוועדה, לגבי 120 מיליון שקלים למלגות שהועברו למל"ג לטובת החברה החלשה במצב סוציו-אקונומי נמוך.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה תפנה לשר החינוך וליושב-ראש המל"ג ותדרוש לבחון מחדש את תנאי הכניסה והקריטריונים לקבלה לשערי האקדמיה, ולפעול בסוגיה זו לשוויוניות לכל המבקשים לרכוש השכלה זו, ולא משנה באיזה גיל הם.

מכלוף מיקי זוהר: מתוך כך, לפעול לביטול המבחן הפסיכומטרי המוצב כתנאי לקבלה ומקשה על אוכלוסיות מוחלשות בכלל בקבלה ללימודים אלה בפרט.

<פרופ' סער תפוחי: תוסיף עוד משפט, בבקשה, לפנות לשר החינוך להגדיל את ההשקעה בחינוך בפריפריה פי 10, ביסודי ובתיכון.

<פרופ' סער תפוחי: זה היסוד שלנו.

<פרופ' סער תפוחי: זו הבעיה שלנו.

מכלוף מיקי זוהר: זה נקרא תקצוב דיפרנציאלי, שאני בעדו.

<פרופ' סער תפוחי: להשקיע במורים טובים.

מכלוף מיקי זוהר: אם היה תקצוב דיפרנציאלי היינו משקיעים יותר כסף בפריפריה.

<פרופ' סער תפוחי: אני הייתי מוסיף את הסעיף הזה, שהוא החשוב ביותר.

מכלוף מיקי זוהר: לא, אמרנו את זה כבר אין ספור בוועדות שלנו.

מכלוף מיקי זוהר: זה בעצם המיין-סטרים של הוועדה.

מכלוף מיקי זוהר: תקצוב דיפרנציאלי.

מכלוף מיקי זוהר: אני מודה לך.

מכלוף מיקי זוהר: חברת הכנסת מירב בן ארי, תודה רבה שבאת.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, הישיבה נעולה.