ועדת החוץ והביטחון, כנסת 20, פרוטוקול מספר 163, 2017-05-16 10:00

אמיר אוחנה: בוקר טוב רבותיי וגבירותיי.

אמיר אוחנה: אני פותח את הישיבה בנושא שילוב יוצאי אתיופיה בצה"ל.

אמיר אוחנה: בעולם אידיאלי לא היינו מקיימים את הדיון הזה.

אמיר אוחנה: בעולם אידיאלי אדם צריך להישפט, להימדד ולהיות מקודם על פי דבריו, על פי מעשיו, על פי יכולותיו ולא על פי מינו, צבעו, דתו או נטייתו המינית.

אמיר אוחנה: אבל אנחנו בעולם שעדיין צריך לעבוד על להיות עולם אידיאלי ולכן מעת לעת אנחנו מקיימים דיונים שנוגעים למערכת החשובה ביותר, הקריטית ביותר, הגדולה ביותר במדינת ישראל, היא המערכת הצבאית והאופן שהיא מאפשרת לכל האוכלוסיות לבוא לידי ביטוי מקסימלי של היכולות שלהן ושל אפשרויות הקידום שלהן.

אמיר אוחנה: עשינו זאת בתחילת השנה לגבי שילוב חרדים בצה"ל, עשינו זאת לגבי שילוב להט"בים בצה"ל, אנחנו עושים זאת לגבי שילוב נשים בצה"ל, והיום זה היום המיוחד שעוסק בנושא הקהילה האתיופית ואנחנו נדון ספציפית באפשרויות שצה"ל נותן ליוצאי הקהילה האתיופית להשתלב, להתקדם ולהגיע לעמדות הכי בכירות.

אמיר אוחנה: הרמטכ"ל שוחח אתנו לפני יומיים והציג נתון שהוא מאוד מעודד לגבי הנשר של יוצאי אתיופיה בצה"ל שהולך ופוחת עם השנים.

אמיר אוחנה: אך לפני שנים לא רבות, לפני שלוש שנים, שיעור הנשר היה 24 אחוזים, קצת מעל ל-24 אחוזים, והיום אנחנו עומדים על 16 אחוזים, שזה אוטוטו נושק לשיעורי הנשר הכלליים שיש מצה"ל שגם הם הולכים ופוחתים.

אמיר אוחנה: אני רוצה לומר תודה ליושב ראש ועדת העלייה והקליטה שנמצא כאן חבר הכנסת אברהם נגוסה ולחברי הכנסת הנוספים – חבר הכנסת שי, חברת הכנסת ברקו – לרח"ט תומכ"א בצה"ל תת-אלוף ערן שני שנמצא כאן וכמובן לכל אנשי מערכת הביטחון וצה"ל.

אמיר אוחנה: לפני שאני מעביר את הבמה לתת אלוף שני, אני רוצה רק לציין במיוחד קצין שריגש אותי ונמצא כאן.

אמיר אוחנה: אני מתכוון לסגן אלוף דוקטור אבי יצחק שבכתבה שיצאה אך בימים האחרונים אמרת את הדבר שבעיני הוא המפתח לכולנו: החלטתי לא להתקרבן אלא להצטיין.

אמיר אוחנה: התפקיד שלנו הוא רק לאפשר לכולם במערכת הצבאית לעשות זאת, לפרוץ בלי ברקסים, בלי חסמים ואני רוצה להגיד לך - ואני חושב שאני מדבר בשם כל חברי הוועדה – שאנחנו מאוד גאים בך ומאחלים לך שתמלא את תפקידך כמר"פ דרום, תפקיד שאתה נכנס אליו, בהצלחה רבה.

אמיר אוחנה: אמרת בצדק, הגזרה הדרומית היא גזרה מאוד מאותגרת מבחינה ביטחונית ויש סבירות כלשהי שאנחנו נלך לסבב עימות נוסף והתפקיד שלך יהיה מכריע להצלת חיים של חיילי צה"ל כולם.

אמיר אוחנה: תודה לך על שהגעת.

נחמן שי: לא מאחלים לו שיתמודד.

אמיר אוחנה: מאחלים שאם יהיו סבבי לחימה, תמלא את תפקידך לצד הטוב ביותר ואנחנו גאים בך.

אמיר אוחנה: אני רוצה לברך את הסטודנטים לניהול ואסטרטגיה במרכז האקדמי רופין שנמצאים אתנו כאן.

אמיר אוחנה: תודה לכם שאתם משתתפים.

אמיר אוחנה: אני מקווה שתמצאו את הדיון מעניין.

אמיר אוחנה: רח"ט תומכ"א, הבמה שלך.

<ערן שני: בוקר טוב לכולם.

<ערן שני: כפי שנתבקשתי על ידי הוועדה, אני אתחיל בכמה נתונים ומגמות ולאחר מכן אני אציג את תכנית הפעולה של צה"ל לשילוב מיטבי של יוצאי אתיופיה בשירות הצבאי.

<ערן שני: שיעורי הגיוס.

<ערן שני: הקו הכחול משקף את יוצאי אתיופיה בצה"ל והקו האדום מתייחס לכלל צה"ל.

<ערן שני: כפי שאנחנו רואים, שיעור הגיוס של יוצאי אתיופיה לצה"ל הוא שיעור גיוס גבוה באופן משמעותי משיעור הגיוס של כלל האוכלוסייה.

<ערן שני: אנחנו רואים עלייה מאוד משמעותית בהיקף גיוס הנשים מקרב יוצאות אתיופיה לצה"ל.

<ערן שני: כאשר אנחנו מסתכלים על 1994 – אנחנו לא מדברים על שת 1994 אלא שנתון לידה 1994 וזה אומר שאלה נתונים מהשנתיים האחרונות – אנחנו רואים כאן בסך הכול עלייה מאוד משמעותית של היקף הבנות יוצאות אתיופיה שמתגייסות לצה"ל.

<ערן שני: לגבי המיצוי שלהם למערכים.

<ערן שני: בשירות הקרבי, אמנם אנחנו רואים ירידה מסוימת בין 2015 ל-2014, אבל כאשר אנחנו מסתכלים על מגמות רב שנתיות, בסך הכול אנחנו רואים יציבות בהיקף הגברים שמתגייסים לשירות קרבי.

<ערן שני: מצד שני אנחנו רואים עלייה מאוד מאוד משמעותית בקרב הנשים שמתגייסות לשירות קרבי.

<ערן שני: מאוד משמעותית.

<ערן שני: כאשר אנחנו מסתכלים על מערך הקורסים – אגב, מערך הקורסים זה כל מה שהוא לא קרבי כמו קורסי הדרכה, קורסים שונים בצה"ל ולא מערך מינהלה כאשר מערך מינהלה, אלה אנשים שלא עושים קורסים בכלל ועליו נדבר בעוד דקה.

<ערן שני: כאשר אנחנו מסתכלים על מערך טכני – את המערך הטכני ואת מערך הנהיגה אנחנו תמיד מציגים בנפרד – רואים שיש בו יציבות גם בנשים וגם בגברים.

נחמן שי: מה זה טכני?

<ערן שני: טכני זה בעיקר מקצועות חימוש, טכני בחיל האוויר, מכונאות, חשמל.

<ערן שני: כאשר אנחנו מסתכלים על מערך הנהיגה, אנחנו רואים ירידה שהיא כבר מגמה בהיקף הגברים שהולכים למקצועות נהיגה בקרב יוצאי אתיופיה לצד יציבות בקרב הנשים שהולכות לנהיגה בצה"ל.

נחמן שי: אחוז אחד.

<ערן שני: אני מסתכל על נהיגה גברים.

נחמן שי: לא, לגבי נשים.

<ערן שני: נכון.

<ערן שני: אני מסתכל בעיקר על הגברים שם אנחנו רואים ירידה כאשר הירידה בשנתיים האחרונות או בשלוש השנים האחרונות היא מ-11.5 אחוזים ל-6.3 אחוזים וזאת אכן ירידה משמעותית.

<ערן שני: אגב, צריך להגיד כאן שלצד הירידה שאנחנו רואים בהיקף הגברים שמשובצים לנהיגה, עדיין צה"ל מייחס חשיבות רבה מאוד למערך הנהיגה שהוא מערך קריטי לכשירותו של צה"ל, בטח לשגרה וגם לחירום.

<ערן שני: באשר לנתוני הקצונה.

<ערן שני: אנחנו רואים יציבות.

<ערן שני: עוד מעט אני אומר איזה פעולות אנחנו עושים.

<ערן שני: אני בהחלט צופה שתהיה עלייה בהיקף החיילים יוצאי אתיופיה שיוצאים לקצונה, בעקבות כל מיני רפורמות שאנחנו עושים בעיקר בתהליכי המיון, אבל היות ואלה תהליכים שלוקחים זמן, כשאנחנו מסתכלים לאחור, אלה תהליכים שאנחנו לא יכולים לממש אותם כאן ועכשיו.

נחמן שי: יש לך נתון השוואתי לאוכלוסייה הכללית של צה"ל?

<ערן שני: כן.

<ערן שני: זה כתוב.

<ערן שני: האוכלוסייה הכללית מצוינת בקו האדום ואוכלוסיית יוצאי אתיופיה בקו הכחול.

<ערן שני: אנחנו רואים שהיקף האנשים שיוצאים לקצונה בקרב יוצאי אתיופיה הוא נמוך משמעותית לעומת יתר האוכלוסייה.

<ערן שני: מצד שני, אנחנו רואים עלייה מסוימת בקרב הנשים.

<ערן שני: צריך להגיד שזאת מגמה שאנחנו יודעים להסתכל עליה לאחור.

<ערן שני: כאשר אנחנו מסתכלים ב-ריל טיים, מה שקורה עכשיו, אפשר להסתכל על הבר למטה ולראות עלייה אבסולוטית של מספרים.

<ערן שני: יש כאן הפרדה בין לחימה לתומכי לחימה.

<ערן שני: תסתכל על הברים של תומכי הלחימה שמופיעים כאן באדום-כתום.

<ערן שני: מ-2013 עד 2016 נומינלית, יש לנו עלייה וכאשר מסתכלים על זה באחוזים זאת עלייה משמעותית בהיקף היוצאים לקורס קצינים.

<ערן שני: אמנם מדובר במספרים קטנים, אבל יש אפילו עלייה בקרב היוצאים לקורס קצינים במערך הלוחם של הצבא.

ענת ברקו: יש נתונים כמה מהם יישארו בשירות קבע מעבר לקבע ראשוני?

<ערן שני: ברור.

<ערן שני: יש את הנתונים אבל אין לי אותם כאן.

ענת ברקו: זה מאוד חשוב לדעת.

<ערן שני: אם נידרש, אפשר להשלים אותם.

<ערן שני: אין בעיה.

מיכל רוזין: למה היה פער כזה גדול ב-2014 כשאני מסתכלת על קצונה בקרב נשים?

מיכל רוזין: 4.7 אחוזים שירדו ל-3.3 אחוזים ואחר כך האחוז עלה ואני שמחה שכך זה.

מיכל רוזין: אתם יודעים לזהות?

מיכל רוזין: יש כאן הבדל כל כך משמעותי ואפשר אולי לזהות מה קרה ב-2015 שיצאו פחות?

מיכל רוזין: קיצור שירות?

<ערן שני: לא.

<ערן שני: ממש לא.

<ערן שני: באחוזים זה אמנם נראה קצת דרמטי, אבל אם אנחנו מסתכלים על המספרים אלה מספרים מאוד מאוד קטנים.

<ערן שני: זה חוק המספרים הקטנים.

<ערן שני: שלושה לפה, ארבעה לפה, יכול להפיל את הגרף באחוז.

<ערן שני: לכן זה לא משהו שאני חושב שאפשר להסתכל עליו ולהצביע על מגמה.

מיכל רוזין: אולי אפשר לפענח מה הביא ב-2014 ליותר נשים לצאת לקצונה, מה קרה ב-2016 ומה נפל ב-2015.

<ערן שני: אני חושב שיותר חשוב זה להסתכל איך אנחנו עולים באופן משמעותי מאוד מכאן והלאה ומה הן הפעולות שאנחנו צריכים לעשות כדי שזה יקרה.

<ערן שני: עוד מעט אני אסביר מה אנחנו עושים.

ענת ברקו: אתה כמובן קושר את היציאה לקצונה גם למיצוי הטוב יותר גם בתומכי לחימה ובלחימה בה יש ירידה מסוימת, רואים שגם בקצונה בלחימה האחוז הוא לא כל כך גבוה.

<ערן שני: בסוף אלה כלים שלובים.

ענת ברקו: כן.

ענת ברקו: אני מניחה שאלה תהליכי המיון.

ענת ברקו: גם לפני השינויים שעשיתם עד כה, היו תהליכי מיון קצת שונים.

ענת ברקו: מה השתנה מאז?

ענת ברקו: עד כמה שאני מכירה את תהליכי המיון, אנחנו מדברים על תהליכי מיון שמראש היו אחרים.

<ערן שני: נכון.

ענת ברקו: מה השתנה?

<ערן שני: אחרים אך לא מספקים ועוד מעט אני אומר כמה מלים על תהליכי המיון.

<ערן שני: לגבי הנשר.

<ערן שני: כמו שאמר היושב ראש, אנחנו רואים ירידה משמעותית מאוד בהיקף הנשר בקרב הגברים וגם בהיקף הנשר בקרב הנשים.

<ערן שני: למעשה רק לפני שנתיים היקף הנשר בקרב יוצאי אתיופיה בצה"ל עמד על קרוב ל-25 אחוזים נשר, אחד מתוך ארבעה חיילים לא סיים שירות באופן תקין, והשנה סיימנו את הנשר ב-15.8 אחוזים שזה בסך הכול אחוז אחד יותר מכלל האוכלוסייה.

<ערן שני: זה מאוד דומה וזה מאוד קרוב.

<ערן שני: בנשים, בשנה שעברה היקף הנשר בקרב הנשים ירד בהשוואה לנשר בכלל צה"ל והשנה הוא מאוד מאוד דומה.

נחמן שי: איך אתה מסביר את הירידה?

נחמן שי: כמעט עשרה אחוזים.

<ערן שני: נכון.

נחמן שי: זה מאוד חשוב.

נחמן שי: זה כבר לא חוק המספרים הקטנים.

<ערן שני: נכון.

<ערן שני: זה לא חוק המספרים הקטנים.

<ערן שני: אני אומר עוד מעט מה הפעולות שאנחנו עושים ואני אסביר את זה.

<ערן שני: בגדול אני יכול להגיד שהצבא עוסק בזה.

<ערן שני: מפקדי הצבא עוסקים בזה ושמנו את זה במיקוד.

ענת ברקו: אם תוכל לפרט גם מה הסיוע שאתם נותנים לחיילים כדי להקל עליהם לסיים את השירות.

<ערן שני: כן.

<שמואל לטקו: לפני שנתיים היה דיון בוועדה בדיוק בנושאים האלה והמשימה המרכזית שהצבא הציג שהוא לוקח לעצמו לתקופה הקרובה, זה בדיוק העניין הזה של צמצום הנשר.

<שמואל לטקו: אני חושב שעכשיו רואים את התוצאות.

<ערן שני: כן.

אמיר אוחנה: עמדתם במשימה.

<ערן שני: לגבי היקף הכליאה.

<ערן שני: אמנם הגרף נראה במגמת ירידה מתונה, אבל אם מסתכלים על המספרים, מ-2012 ועד היום, אפשר לראות היקף ירידה מסוימת ואפילו משמעותית בעיני בקרב יוצאי אתיופיה שנכנסים לכלא.

<ערן שני: צריך להגיד שזאת מגמה שאנחנו מתכוונים לאכוף אותה ולוודא אותה כדי לראות כמה שפחות אנשים בכלא.

<ערן שני: אגב, לא רק יוצאי אתיופיה אלא בכלל תופעת הכליאה בצה"ל זאת תופעה שעכשיו אנחנו עוסקים בה במשנה תוקף.

ענת ברקו: אני אפנה אותך למאמר שכתבתי לפני יותר מעשרים שנים על תופעת הכליאה בצה"ל עם היד הקלה על ההדק להכניס חיילים לכלא.

ענת ברקו: זה מאוד רלוונטי גם להיום.

ענת ברקו: הייתי רוצה שתענה לי בבקשה האם כאשר אתה מדבר על כליאה, האם מדובר על בתי דין צבאיים או בדין משמעתי?

ענת ברקו: ההבחנה הזאת היא מאוד חשובה כאשר הולכים לכלא.

<ערן שני: אנחנו מדברים גם וגם.

<ערן שני: בסוף אלה אנשים שיושבים בכלא.

ענת ברקו: לא.

ענת ברקו: דין משמעתי זה דין משמעתי.

ענת ברקו: בתי דין הם בדרך כלל גם עם אישום פלילי ויש לזה השלכות לגבי החיים שלהם לאחר מכן.

ענת ברקו: לכן כאשר מציגים נתונים בנושא כליאה, חייבת להיות ההבחנה הזאת.

ענת ברקו: אין דומה לחייל שסירב פקודה והגיע לשלושה ימי מחבוש למישהו שנשפט בבית דין ויש לו רישום פלילי לחיים שלו.

ענת ברקו: זה לא דומה.

<נפתלי אברהם: אני פעיל חברתי ומכיר את הצבא יותר מדי.

<נפתלי אברהם: עשרים שנים הייתי בצבא.

<נפתלי אברהם: האם כאשר מסתכלים על נשר, השקף קודם, גם מתייחסים לנפקדות של נניח 21 ימים?

<נפתלי אברהם: האם גם הדברים האלה כאשר חייל נפקד במשך 21 ימים וכל פעם עושה זאת שוב ושוב, הוא נספר כאחד שנשר או שמדובר בחיילים שיצאו לגמרי מהשירות?

<ערן שני: אני אענה על שתי השאלות.

<ערן שני: אני מקבל את ההערה.

<ערן שני: צריך להגיד שרוב הנתונים שמופיעים כאן , זה בית דין משמעתי.

<ערן שני: רוב הכלואים בצה"ל הם כלואים בדין משמעתי.

<ערן שני: היקף הכלואים שיושבים בכלא בגלל החלטת בית דין, הוא נמוך באופן משמעותי ביחס לאנשים שיושבים בכלא בגלל דין משמעתי.

<ערן שני: כמה מתוך כמה?

<ערן שני: אפשר להציג בנפרד.

<ערן שני: לגבי השאלה שלך.

<ערן שני: נפקדות היא לא נשר.

<ערן שני: נשר משרות, זה חייל שהשתחרר מצה"ל.

<ערן שני: אם מישהו היה נפקד וחזר ליחידתו והמשיך בשירות תקין והשתחרר כדרך הטבע, הוא לא נשר.

<ערן שני: נשר זה חייל שבסוף לא המשיך שירות צבאי, נשר מהשירות ולא חזר יותר.

<ערן שני: זה נשר.

<ערן שני: אגב, הוא יכול להיות נפקד, עריק, לא לחזור יותר ובסוף להשתחרר מהצבא באופן פורמלי מסיבות שונות והוא יכול להשתחרר מסיבות אחרות.

<ערן שני: נשר זה רק חייל שלא חזר לשירות ושוחרר מהצבא.

<ערן שני: עד כאן הנתונים באופן כללי.

<ערן שני: לגבי צעדים ופעולות שהצבא עושה.

<ערן שני: קודם כל, אנחנו חלק מהתכנית הממשלתית ואנחנו מיישמים את התכנית בתוך הצבא.

נחמן שי: אם אני מכיר את המערכת הממשלתית, אתם היחידים שעושים את זה.

<ערן שני: אני מייצג את הצבא.

נחמן שי: אני יודע.

אברהם נגוסה: יש עוד משרדים שעושים.

אברהם נגוסה: לא כולם, אבל יש עוד משרדים.

<ערן שני: אני יכול להגיד שהמפקדים מובילים את העניין.

<ערן שני: יש כמה וכמה אבני יסוד בתכנית - חיזוק התא המשפחתי, הר-גוניות שאני אדבר עליה בעיקר בהקשרים של תהליכי מיון, דרך לשילוב מיטבי, מצוינות וחוזקות וסגירת פערים.

<ערן שני: יעדים ארבע שנתיים שמבוקרים מדי שנה.

<ערן שני: האחד, העמקת ההכנה לצה"ל.

<ערן שני: אנחנו מדברים על שמונים אחוזים השתתפות בתהליכי הכנה לצה"ל.

<ערן שני: יכול להיות שמשרד הביטחון ירצה להרחיב בעניין הזה או משרד החינוך אבל באופן עקרוני אנחנו שותפים מלאים לעניין של ההכנה לצה"ל.

<ערן שני: נתוני איכות כאשר אנחנו מסתכלים על נתוני האיכות ושמנו יעד של חמישה אחוזים עלייה בקב"אות של 51 ומעלה.

<ערן שני: אני פותח סוגריים ואני אומר שוב.

<ערן שני: זה הוצג כאן בדיון אחר בוועדת החוץ והביטחון שלא קשור ליוצאי אתיופיה, כל תהליכי המיון בצה"ל.

נחמן שי: זה מעלה את הקב"א?

<ערן שני: בוודאי.

<ערן שני: אם אני אכין בן אדם לצו ראשון טוב יותר והוא יבוא יותר מוכן לדפ"ר והדפ"ר הוא שישים אחוזים מהקב"א, גם הקב"א שלו תעלה.

<ערן שני: אם אני אעשה פעולות שאני אעשה מבחן שהוא יותר מותאם, יותר עדכני ויותר נכון ויותר מדויק, יכול מאוד להיות שנשפר את נתוני ההיערכות.

<ערן שני: בלי שום קשר, בתוך הסוגריים אני אומר שכל תהליכי המיון של צה"ל נמצאים בבחינה ולא קשור בכלל ליוצאי אתיופיה.

<ערן שני: דיברתי על זה בישיבה אחרת שהייתה כאן בוועדת החוץ והביטחון ואנחנו צפויים לראות שינויים יחסים משמעותיים בשיטת המיון של צה"ל.

<ערן שני: לגבי שיפור המיצוי.

<חנה אלעזר לגסה: על פי מה נקבעים האחוזים?

<חנה אלעזר לגסה: על פי מה קבעתם חמישה אחוזים עלייה?

<ערן שני: אנחנו ראינו כמה מה היקף האנשים שנמצאים בקב"אות השונות, בפילוחים השונים, כמה נמצאים בקב"אות הנמוכות, כמה בבינוניות, כמה בגבוהות ושמנו יעד של חמישה אחוזים שהוא יעד שכאשר אנחנו מסתכלים לאורך השנים ואנחנו מסתכלים על ההתנהגות של הנתונים, סברנו שחמישה אחוזים עלייה הוא יעד שהוא מאתגר אך אפשרי.

<נפתלי אברהם: הנתון הזה אומר חמישה אחוזים פחות?

<ערן שני: מה זה חמישה אחוזים פחות?

<נפתלי אברהם: אם אנחנו רוצים להתקדם ולעלות ממשהו מסוים שקיים עכשיו, מה קיים עכשיו?

<ערן שני: אני אראה לך עוד מעט.

<ערן שני: שיפור המיצוי.

<ערן שני: אנחנו מדברים על עשרה אחוזים גידול בכל המקצועות של האיתור המוקדם.

<ערן שני: רק מי שקצת פחות בקיא, אני אומר שיש מקצועות בצה"ל שמשתבצים אליהם דרך תהליכי מיון ואיתור מוקדמים ויש מקצועות בצה"ל, שהם רוב המקצועות, שמשתבצים אליהם בקביעה.

<ערן שני: אני אתן דוגמה.

<ערן שני: אגב, מי שמשובץ בקביעה, זה לא אומר שהמקצוע לא חשוב לו.

<ערן שני: לוחם בגולני הוא שיבוץ בקביעה אבל מקצועות שהם באיתור, זה יכול להיות למשל מסלול לעתודה, זה יכול להיות למקצועות באמ"ן, זה יכול להיות למקצועות ספציפיים בתוך חיל האוויר שדורשים איתור מוקדם.

<ערן שני: אנחנו שמנו יעד לעלייה של עשרה אחוזים במקצועות שמגיעים אליהם באיתור מוקדם.

<ערן שני: שמנו יעד של 15 אחוזים בהיקף הלומדים בעתודה אקדמית, לרדת ב-15 אחוזים בהיקף האנשים שמשובצים לתפקידי מינהלה - מינהלה אלה אנשים שלא עושים שום קורס בצה"ל - ועלייה של 25 אחוזים ביציאה לקצונה.

<ערן שני: צמצום ליקויי השירות.

<ערן שני: נתון משמעותי של תופעת הכליאה והעריקות.

<ערן שני: בהמשך להערה שלך, שמנו כאן הבחנה בין עריקות וכליאה לבין נשר וירידה משמעותית של הנשר שכבר ירדנו באופן משמעותי.

נחמן שי: האם יש גישה שונה לחייל שנכלא בגין עריקות או משהו, לתת לו יד רכה יותר ולשחרר אותו מהצבא, או שאותה מדיניות חלה על כולם, לעשות מאמץ – כך אני מאמין – להשאיר אותם בכל זאת בשירות, להחזיר אותם, לשפר את דרכיהם וכן הלאה?

נחמן שי: או שאומרים על חייל ממוצא אתיופי, בסדר, ואולי הוא אפילו רוצה אבל לך הביתה, אנחנו כבר לא צריכים אותך?

נחמן שי: איזה מאמץ נעשה?

נחמן שי: זה ממש ברמה היחידתית.

<ערן שני: נכון.

<ערן שני: קודם כל כן נעשה מאמץ ספציפי גם לגבי האוכלוסייה הזאת.

<ערן שני: נעשה מאמץ לצמצם את היקף הכליאה.

<ערן שני: אנחנו לא רוצים לראות יותר ויותר אנשים הולכים לכלא.

<ערן שני: המאמץ צריך להיעשות בראשית הדברים.

<ערן שני: כשהוא כבר בכלא מאחורי הסורגים, זה כבר סוג של אקמול.

<ערן שני: אם אנחנו נוודא שהוא לא ייכנס לכלא כשלא צריך להכניס אותו לכלא ואין שום סיבה מיוחדת שהוא ייכנס לכלא.

<ערן שני: אני חושב ששם יהיה השינוי המשמעותי.

<ערן שני: בכלל אני אגיד שהצבא עושה מאמצים לשלב את האנשים שנכנסים לכלא, בין אם יוצאי אתיופיה ובין אם לא, הגם שהם ישבו בכלא, להחזיר אותם בחזרה לשירות משמעותי.

<ערן שני: יש מערך בצה"ל שנקרא גחלת – גיוס חזרה לשירות תקין – והמערך הזה עוסק בעיקר בשילוב חיילים בתוך הצבא ולשקם את השירות הצבאי שלהם גם אחרי שהם ישבו בכלא.

<חנה אלעזר לגסה: על איזה סעיף הוא משוחרר ונכנס לנשר?

<ערן שני: כמו כל חייל אחר.

<ערן שני: יש המון סיבות לשחרור, לנשר, כמו כל חייל אחר.

<ערן שני: חייל שנושר מהצבא יכול להשתחרר על אי התאמה, יכול להשתחרר על סיבות פרט, למשל יש לו בעיות קשות בבית שלא מאפשרות לו להמשיך בשירות הצבאי, יכול להשתחרר על התנהגות רעה וחמורה או יכול להשתחרר על רפואי.

<ערן שני: יש הרבה סיבות לנשר.

<חנה אלעזר לגסה: אנחנו יודעים שיוצאי אתיופיה משתחררים על סעיף של התנהגות מה שמקשה עליהם אחר כך בשילוב במקומות עבודה ובכלל בחיים שלהם וזה ללא הבחנה כזו או אחרת.

<חנה אלעזר לגסה: האם אתם מודעים לזה?

<ערן שני: בוודאי שאנחנו מודעים.

<ערן שני: אני אומר לך שאנחנו עושים את זה עם הרבה מאוד הבחנה ולא רק ללא הבחנה.

<ערן שני: אנחנו ממעטים לעשות שימוש בכלי שנקרא התנהגות רעה וחמורה אלא אם כן אין ברירה.

<ערן שני: צריך להבין שחייל שעשה עריקות אחת בחייו ובסוף משתחרר מצה"ל כי היו לו בעיות פרט קשות בבית, הסיכוי שהוא ישתחרר על התנהגות רעה וחמורה הוא מאוד נמוך.

<ערן שני: בדרך כלל אנשים שמשתחררים על התנהגות רעה וחמורה, כשמם כן הם, הם התנהגו באופן רע וחמור.

<ערן שני: זאת אומרת, הם עסקו בפלילים, הם ערקו כמה וכמה פעמים, הם עשו עבירות קשות וחמורות וזה קורה לנו בכל הצבא ולא רק בקרב יוצאי אתיופיה.

<ערן שני: גם אז אנחנו מאוד מאוד עם היד על ההדק של התנהגות רעה וחמורה כי אנחנו מבינים את ההשלכה בשחרור חייל על התנהגות רעה וחמורה.

<ערן שני: אנחנו נותנים לו צ'אנס.

<ערן שני: חייל שלא רוצה להשתחרר בסופו של דבר, חייל שרוצה לתקן את דרכיו ורוצה להמשיך בשירות הצבאי, לרוב אנחנו מאפשרים לו גם אם הוא עשה עבירה חמורה כולל עבירות שגוררות עמן רישומים פליליים באזרחות.

ענת ברקו: עריקות יכולה להוביל לתיק פלילי.

ענת ברקו: בדרך כלל זה יכול להוביל לרישום פלילי.

ענת ברקו: מה אחוז האנשים שבעצם הגיעו לרישום פלילי בגלל עבירת עריקות?

ענת ברקו: או שיש גישה יותר מקלה בגלל רקע משפחתי שמאפשר לשפוט אותם ולא לשים עליהם את הסטיגמה הזאת שמחבלת בעתיד שלהם עם רישום פלילי, שזה הדבר שהכי מטריד אותי לגבי החיילים האלה שמשתחררים מהצבא ולא רק זה אלא שנקודת הזינוק שלהם, בגלל הרישום הפלילי, היא נמוכה יותר ממה שהיא הייתה לפני הצבא, אם הם משוחררים כך.

ענת ברקו: אנחנו רואים הליך מבורך שאתם עושים שפחות ופחות משוחררים מצה"ל וצריך לומר מילה טובה לצבא על זה, אבל ההבחנה הזאת גם צריכה להיות.

אמיר אוחנה: ערן, תשיב לשאלה הזאת אבל אני נאלץ לבקש, יש לנו רשימה ארוכה של דוברים ואני רוצה שנשמע את כולם.

אמיר אוחנה: בואו נאפשר לערן לאחר התשובה הזאת להשלים את המצגת ונוכל להתקדם.

<ערן שני: אני אענה בקצרה.

<ערן שני: כל מקרה לגופו.

<ערן שני: מדיניות של הפרקליטות היא לא ללכת לחומרה כשאין צורך ללכת לחומרה.

<ערן שני: גם אם מישהו עשה עריקות תקופה ממושכת, הפרקליטות מסתכלת על הנסיבות בגינן בוצעה העריקות.

<ערן שני: מסתכלים מה גרם לחייל, מה הביא אותו לבצע את העריקות, האם יש בעיות בבית, אין בעיות בבית ובסוף הפרקליטות מקבלת החלטות שהרבה מאוד פעמים מביאות את הבן אדם על אף עריקות ממושכת שהוא עשה להישפט בבית דין משמעתי ולא בבית הדין.

<ערן שני: גם כשזה בבית הדין, הפרקליטות שוקלת בכובד ראש באשר לרישום הפלילי כי מבינים היטב את ההשלכות.

<ערן שני: צריך להגיד שכל מקרה לגופו.

<ערן שני: המדיניות היא מדיניות מקלה.

<ערן שני: אני אומר לך שהמדיניות היא מדיניות מקלה.

<ערן שני: יש שיח שוטף ועקבי בינינו לבין הפרקליטות בעניין הזה.

<ערן שני: הכנה לשחרור.

<ערן שני: אנחנו רוצים להרחיב באופן משמעותי את ההכשרות המקצועיות והלימודים של האנשים לקראת החיים האזרחים, לאפשר להם מקצוע לחיים.

<ערן שני: מי שהלך למערך הלוחם, אנחנו מדברים כאן על הפרויקט שמופעל בצה"ל גם באופן אישי על ידי הרמטכ"ל של מועמדים ללימודים אבל אנחנו מדברים כאן כרגע ספציפית על הכשרות מקצועיות.

<ערן שני: אנחנו עובדים בצמוד גם עם משרדי הממשלה השונים, גם עם משרד הרווחה, גם עם האגף להכשרות מקצועיות בעניין הזה.

<ערן שני: הדבר האחרון הוא נושא של הכשרת המפקדים.

<ערן שני: זיהינו אחד הפערים הגדולים שהוא חוסר מודעות של המפקדים וחוסר הכרות של המפקדים בצה"ל עם התרבות של יוצאי אתיופיה.

<ערן שני: הצבא משקיע לא מעט בהכשרת מפקדים בלמידת התרבות והמאפיינים של יוצאי אתיופיה בתוך הצבא.

<ערן שני: אמרתי קודם מה הן הפעולות המרכזיות.

<ערן שני: לגבי תר"ש מיון, אני אומר בקצרה ואשאיר זמן גם לאחרים להתייחס.

<ערן שני: תר"ש מיון, תכנית רב שנתית לשינוי תהליכי מיון בצה"ל.

<ערן שני: השינוי המשמעותי ביותר, נראה אותו כבר בספטמבר הקרוב עם עלייתם של בני הנוער לכיתה י"א.

<ערן שני: אנחנו מתחילים בראיון נשים בלשכות הגיוס לכל הנשים.

<ערן שני: מי שפחות בקיא או מי שלא כל כך זוכר, אנחנו בלשכות הגיוס מראיינים רק בנים ובנות לא מתראיינות בלשכת גיוס וזה לא חלק.

<ערן שני: החל מספט

<ערן שני: מבר הקרוב אנחנו מראיינים נשים בלשכות הגיוס.

<ערן שני: את כל הנשים.

<ערן שני: זה ייכנס כחלק ממרכיב הקב"א.

<ערן שני: זה יאפשר לנו, בהקשרים של יוצאי אתיופיה, להבין דברים שאולי לא הבנו קודם.

<ערן שני: אם קודם אותה ילדה עמדה מול מחשב ומילאה מבחן שקבע את הדפ"ר שלה שהיווה חלק דרמטי במרכיב הקב"א, אז עכשיו היא גם תעבור ראיון מול מאבחנת בלשכת גיוס שתנסה להבין ממנה מי היא, מה היא ומה רמות המוטיבציה שלה.

<ערן שני: הדבר השני שייכנס זה שאלון ביוגרפי רב תרבותי שאמור לתת איזשהו פקטור תרבותי ולהביא עוד מאפיינים נוספים בתוך תהליך המיון שהם מאפיינים רכים שהם חסרים לנו היום.

<ערן שני: הדבר השלישי הוא מבחני הדפ"ר.

<ערן שני: אנחנו הולכים למבחני דפ"ר חדשים אחרים שמותאמים ויותר מודרניים, שאמורים לשקף יותר נכון את נתוני האיכות האמיתיים של האנשים.

<ערן שני: הדבר הבא הוא מאמצים לגבי היקף המאותרים.

<ערן שני: דיברתי על זה קודם.

<ערן שני: אנחנו מציבים יעדים לסמכויות השונות.

<ערן שני: זאת אומרת, אם באמ"ן, אם בחיל האוויר, אם בתקשוב יש יעדים שהם באיתור, אנחנו מציבים יעד ספציפי לאמ"ן, לאגף התקשוב, שקובע מהו היקף האנשים שאנחנו מצפים לראות אותם מאותרים מקרב יוצאי אתיופיה, להגמיש את הרף בכניסה לתפקידים הספציפיים וממש לשים כאן איזשהו פקטור חיובי ואיזה שהן הקלות כדי לראות יותר אנשים נכנסים לתוך המקצועות האלה.

<ערן שני: שינויים בתהליך האיתור לעתודה.

<ערן שני: הגמשת הרף בקרב יוצאי אתיופיה.

<ערן שני: ביטול הכנסים המבדלים.

<ערן שני: צריך להגיד בגילוי לב רב ובגילוי נאות שזאת קצת חרב פיפיות.

<ערן שני: הסיפור של ביטול הכנסים המבדלים, מצד אחד ביטלנו את הבידול ומצד שני עוד מעט כשאני אראה לכם את נתוני העתודה, תראו שאנחנו לא מתקדמים בעניין הזה בין ההיתר כי ביטלנו את הכנסים המבדלים ואנחנו בדילמה אם זה נכון או לא נכון.

<ערן שני: נציג לכם את זה.

<ערן שני: דבב שאנחנו עושים לאנשים כדי להגיע לכנסים הארציים.

<ערן שני: אנחנו פשוט מרימים להם טלפון ומסבירים להם כמה זה חשוב להגיע לכנסים אבל בסוף כאשר הכנס הוא כנס אחוד, לפעמים אנשים מקבלים החלטה לא להגיע.

<ערן שני: כשזה היה כנס שהיה כנס מבודל, אחוזי ההתייצבות לכנסים היו גבוהים באופן משמעותי.

<ערן שני: יש כמובן פעילות של זינוק בעלייה ושל עוד גורמים נוספים מחוץ לצבא.

<ערן שני: מה אנחנו עושים במהלך השירות.

<ערן שני: קודם כל, אנחנו מבטלים את ההתייחסות לאוכלוסייה כאוכלוסייה מיוחדת.

<ערן שני: מי שיודע, יוצאי אתיופיה עד עכשיו היו מאובחנים כאוכלוסייה מיוחדת והדבר הזה מבוטל.

<ערן שני: מצד שני, אנחנו מרחיבים את התנאים המקלים לכלל האוכלוסייה.

<ערן שני: אנחנו יוצרים קורסים של העצמה במהלך השירות.

<ערן שני: אפשר להרחיב על זה בהמשך, אם תרצו.

<ערן שני: שינויים בהכרזת העריקות, מה שאומר שניתן יותר זמן, יותר אפשרות למצות את התהליך לפני שאנחנו מכריזים על מישהו עריקות ומביאים אותו לפינה הזאת של העריקות.

<ערן שני: הכשרת מפקדים כפעולות מנע, נושא עליו דיברתי קודם.

<ערן שני: שינוי מודל המתאם, הכוונה למתאם לקצונה שזה חלק מתוך כל השינוי שאנחנו עושים בתהליכי המיון של צה"ל.

<ערן שני: ועדות מטכ"ליות למיצוי לקצונה כאשר צריך להגיד שהצבא, במקרה זה אני, אנחנו, האנשים שלי, שמים יעדים לזרועות ולסמכויות ביציאה לקצונה בקרב יוצאי אתיופיה.

<ערן שני: אנחנו רוצים להסתכל ולראות המשך מגמת הגידול בקרב היוצאים לקצונה ואם אנחנו נעשה בקרה ואכיפה מטכ"לית על העניין הזה, אנחנו חושבים שגם נראה תוצאות משמעותיות, למרות שצריך להגיד שבזרועות ובסמכויות מבינים בהחלט את החשיבות.

<ערן שני: אנחנו ביטלנו את קורס אמיר.

<ערן שני: במרץ האחרון היה קורס אמיר האחרון.

אמיר אוחנה: דווקא את קורס אמיר ביטלתם?

<ערן שני: ביטלנו את קורס אמיר.

<ערן שני: אבל מצד שני פתחנו קורס שנקרא קורס חוסן.

<ערן שני: זה קורס שהוא בפיילוט.

<ערן שני: זה קורס שהוא בנוי לאוכלוסייה שאנחנו על פי כלי שאנחנו פיתחנו אותו שבנוי על בינה מלאכותית, הסתכלנו עשרה שנתונים אחורה, עשר שנים, וניסינו לזהות אנשים שיש להם פוטנציאל לליקוי שירות כזה או אחר ללא קשר למוצאם, עדתם, צבע עורם וכולי.

<ערן שני: מי שהבנו שיש לו סיכוי גבוה לבצע ליקוי שירות, יבצע את הקורס הזה במחווה אלון וישובץ באופן קצת מיוחד.

<ערן שני: התפקיד של הקורס הזה הוא להכין את האנשים יותר טוב לשירות הצבאי.

<ערן שני: זה לא קורס איתן, זה לא קורס מכ"ם, אלא זה קורס אחר לגמרי שאמור לתת כלים לאנשים להתמודד עם השירות הצבאי ולתת לנו את האפשרות לשבץ אותם יותר נכון.

<ערן שני: אלה השותפים שלנו לפעילויות השונות בתוך הצבא, מחוץ לצבא ובקהילה.

<ערן שני: מפאת קוצר הזמן לא ניגע בכולם.

<ערן שני: השורה התחתונה, שני שקפים אחרונים.

<ערן שני: עמידה ביעדים.

<ערן שני: צריך להגיד שאנחנו בתחילת הדרך.

<ערן שני: בחלק מהדברים אנחנו רואים שינוי משמעותי ובחלק מהדברים אנחנו לא רואים שינוי עדיין אלא צריך לעשות פעולות כדי שהם יקרו.

<ערן שני: למשל, שיפור בנתוני האיכות.

<ערן שני: שמנו יעד של חמישה אחוזים.

<ערן שני: אנחנו לא רואים כרגע שינוי דרמטי.

<ערן שני: אנחנו רואים שינוי של בסך הכול 0.6 אחוז.

<ערן שני: אפשר להסתכל על חצי הכוס המלאה ולומר שאנחנו רואים מגמה שהיא מגמה חיובית, אבל זה לא בהיקפים שרצינו לראות.

<ערן שני: בעיני, כאשר אנחנו שלים את העבודה על תהליך המיון של צה"ל ואנחנו נמיין את האנשים אחרת, בסקאלה אחרת לגמרי, אנחנו נראה שינוי מאוד משמעותי.

<ערן שני: צמצום ליקויי שירות, נפקדות ועריקות.

<ערן שני: שמנו יעד מאתגר של 15 אחוזים פחות.

<ערן שני: אנחנו רחוקים מאוד מעמידה בו.

<ערן שני: נשר.

<ערן שני: כפי שראיתם, העמידה כמעט מלאה בהיקף הנושרים מצה"ל.

<ערן שני: כליאה נמצאת בירידה.

<ערן שני: הראיתי לכם את הנתון הזה.

<ערן שני: באשר למיצוי של האנשים בשירות, עלינו בשבעה אחוזים בהיקף האנשים שמגיעים לתפקידים באיתור מוקדם.

<ערן שני: עתודה.

<ערן שני: לא רק שלא עמדנו ביעד של תוספת של 15 אחוזים למסלול העתודה אלא שאנחנו רואים אפילו ירידה קטנה בהיקף הנרשמים למסלול העתודה.

<ערן שני: צריך להגיד שוב ביטלנו את הכנסים המבדלים שהיו מיועדים ליוצאי אתיופיה, שעודדו את האנשים להגיע למסלול העתודה.

<ערן שני: היום כולם מגיעים לכנסים אחודים ולמרות שאנחנו מרימים טלפון ולמרות שאנחנו מסבירים לאנשים עד כמה חשוב להגיע לכנס הזה, אנחנו רואים פחות אנשים בוחרים להגיע לכנסים הללו.

<ערן שני: צריך לחשוב על כך.

ענת ברקו: אולי לא כדאי לבטל.

<ערן שני: יכול להיות.

אברהם נגוסה: את הנקודה הזאת אני רוצה שתבהיר.

אמיר אוחנה: אתה ראשון הדוברים מיד לאחר רח"ט תומכ"א.

אמיר אוחנה: לאחר כל סבב הדוברים, רח"ט תומכ"א יוכל להשיב בצורה מסודרת.

<ערן שני: העמקת ההכנה לצה"ל.

<ערן שני: אנחנו מדברים על הגדלת היקף המשתתפים ב-3,000 אנשים.

<ערן שני: אם חבריי ממשרד הביטחון ירצו להרחיב על הדבר הזה, אני חושב שאולי זה הזמן.

אמיר אוחנה: אני רק אומר שנמצאים כאן

אמיר אוחנה: אלוף משנה במילואים אהרון לוי והגברת דליה ינקו ממשרד הביטחון שפועלים הרבה למען שילוב האוכלוסיות בצה"ל ועושים זאת בצורה מוצלחת.

<דליה ינקו: תודה.

<דליה ינקו: אני אומר מילה בסוגיית ההכנה צה"ל, במקום האזרחי שלו.

<דליה ינקו: אני אומר שהדרך החדשה על שולחן מערכת הביטחון, בעצם נכנסים פנימה שלושה שלבים: ההכנה לשירות, מהלך השירות שרח"ט תומכ"א מציג כאן בפירוט את ההישגים של התהליך הזה, ותהליכי הכנה לשחרור.

<דליה ינקו: נמצא כאן גם נציג האגף לחיילים משוחררים והקרן לחיילים משוחררים במשרד הביטחון.

<דליה ינקו: השולחן הזה בנה ועדה שבודקת את היישום של תכנית דרך חדשה וממש נפגשת מדי מספר חודשים ועוקבת אחרי כל תהליכי ההכנה.

<דליה ינקו: אני אומר מילה אחת בסוגיית ההכנה.

<דליה ינקו: שמנו לנו שלושה הדגשים מרכזיים בתכנית.

<דליה ינקו: האחת היא בני הנוער.

<דליה ינקו: בתכנית זינוק בעלייה שיש בה לא מעט שותפים, בעצם תכנית זינוק בעלייה היא עם הרשות.

<דליה ינקו: עד היום עבדו עשר רשויות ותכנית 2017 היא להתרחב ל-22 רשויות כאלה כאשר בכל רשות יש רכז תכנית זינוק בעלייה והוא מקבל את רשימת המלש"בים, מועמדים לשירות ביטחון ברשות, ובעצם עושה ליווי פרטני של המועמדים לשירות ביטחון והמשפחה שלהם לקראת השירות בצה"ל.

<דליה ינקו: אני אומר שבתכנית הזאת שותפים משרד החינוך, אלומה שמפעיל הג'וינט, צה"ל כמובן ומשרד הביטחון.

<דליה ינקו: ביחד בוחנים ועוקבים אחרי ההישגים.

<דליה ינקו: מדובר כאן באלפי מלש"בים שאנחנו מעריכים שהליווי הפרטני, ככל שהוא יהיה מפורט וטוב יותר טרם הגיוס, יביא אותם מוכנים יותר לשירות הצבאי וייקח מכולנו פחות התעסקות במהלך השירות.

<דליה ינקו: אלה תהליכי הכנה שמאוד מאוד מפורטים.

<דליה ינקו: הפלח השני בתכנית ההכנה הם ההורים.

<דליה ינקו: מצאנו את ההורים כפרטנרים מאוד משמעותיים בתהליכי הכנה, גם העברת מידע, גם מוכנות שלהם.

<דליה ינקו: אנחנו מקיימים ערבי הורים ברחבי הארץ בהם פוגשים קצינים פורשי צה"ל יוצאי אתיופיה שבעצם מהווים מודל לחיקוי עבור בני הנוער ועבור המשפחות שלהם.

<דליה ינקו: האנשים האלה בעצם עוברים מרשות לרשות ערב ערב ומקיימים ערבי הורים ברחבי הארץ.

<דליה ינקו: אני אומר שיש לנו השתתפות מאוד מרשימה ומאוד מרגשת.

<דליה ינקו: אנחנו הוספנו למרכיב הזה של ערבי הורים גם ביקור של הורים יום שלם בתוך צה"ל, בבסיס גדנ"ע.

<דליה ינקו: אנחנו מקיימים את הקרוב ביום שני הבא ואליו נרשמו כבר מאתיים הורים שמגיעים וחווים יום שלם בתוך בסיס, מקבלים את המידע ואת החוויה הכי קרובה של מה זה להיות חייל בצבא כדי להביא אותם יותר מוכנים לעטוף את הילדים שלהם בשירות הצבאי.

<דליה ינקו: אני אומר שבגדול אנחנו עוסקים גם במלש"בים וגם במשפחות שלהם.

<דליה ינקו: אנחנו בוחנים את עצמנו כל הזמן ושנצליח.

אמיר אוחנה: תודה לגברת ינקו.

<דורית בר-חי: ברשותכם, אני רוצה להוסיף מה עושה משרד החינוך.

אמיר אוחנה: תדברי בהמשך.

אמיר אוחנה: יש לנו נציגים נוספים מצה"ל שאני רוצה לשמוע.

אמיר אוחנה: יש לנו נציגי ממשלה.

אמיר אוחנה: את רוצה להוסיף משהו?

<דליה ינקו: כן.

<דליה ינקו: חבר הכנסת יוגב הזכיר לי.

<דליה ינקו: הדבר הנוסף שגם הוא פרי שיתוף פעולה והוא מאוד משמעותי הוא הגדלת מספר המשתתפים במכינות קדם צבאיות ויציאה לשנת שירות.

<דליה ינקו: אנחנו רואים במדדים שאנחנו בודקים עכשיו עלייה משמעותית בתחום הזה.

<קריאה: יש לך נתונים?

<דליה ינקו: יש לי במספרים מוחלטים ובאחוזים.

<דליה ינקו: אני אציג לכם מיד.

<דליה ינקו: אני אומרת שבמובן הזה הערוץ הזה הוא ערוץ מאוד מאוד משמעותי בתהליכי ההכנה.

אמיר אוחנה: מצוין.

אמיר אוחנה: אם כן, יש לנו נציגים מצה"ל, יש לנו נציגים ממשרדי הממשלה, יש לנו חברי כנסת ויש לנו אגודת יהודי אתיופיה.

אמיר אוחנה: ידבר כנסת ואחד הדוברים האחרים.

אמיר אוחנה: נתחיל מיושב ראש ועדת העלייה והקליטה, חבר הכנסת אברהם נגוסה.

אמיר אוחנה: אני רק מבקש, כדי שנוכל לשמוע את כולם, אנא מכם, התחשבו בזולתכם ותתכנסו למסגרת זמנים של שתיים וחצי דקות.

אמיר אוחנה: תודה.

אברהם נגוסה: אני מאוד מברך על היום הזה שמציינים את יוצאי אתיופיה.

אברהם נגוסה: בו זמנית מתקיימות ועדות שונות בנושאים שונים הקשורים ליוצאי אתיופיה.

אברהם נגוסה: אם אני עוזב קודם לסיום הדיון, אני מתנצל על כך.

אברהם נגוסה: אני מאוד מברך את אדוני היושב ראש על שאתה מקיים את הדיון הזה וגם את צה"ל .

אברהם נגוסה: ראינו את הנתונים והם מאוד מעודדים.

אברהם נגוסה: אני אתמקד בנושא אחד והוא החלטת הממשלה, יותר נכון החלטת ועדת השרים בראשות ראש הממשלה.

אברהם נגוסה: לפני כשנה היא קיבלה החלטה לשלב את יוצאי אתיופיה בכל המובנים - אבל אני מתמקד בצה"ל – ולבטל את כל התכניות המבדלות.

אברהם נגוסה: לא כל כך ברור לי התיאום של שיתוף הפעולה עם המשרדים הרלוונטיים.

אברהם נגוסה: בהחלטה כתוב מי צריך להיות שותף.

אברהם נגוסה: אני שואל האם מיישמים את ההחלטה כלשונה והאם נשארו תכניות שלא סגרתם אותן כדוגמת תכנית אמיר.

אברהם נגוסה: הדבר השני שאני שואל הוא מה האתגר שראיתם במהלך העשייה של סגירת תכניות ושילובם של יוצאי אתיופיה בתוך התכניות הרגילות.

אברהם נגוסה: האם מצאתם שינויים מאז שילבתם והלכתם לכיוון של תכניות משלבות.

אברהם נגוסה: מה קורה לגבי המדיניות של הסללה?

אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע האם בוטלה מדיניות ההסללה כוללת לילידי הארץ.

אברהם נגוסה: אלה דברים שאני מבקש מכם לשתף אותנו בהם.

אמיר אוחנה: תודה.

אמיר אוחנה: בדיוק שתיים וחצי דקות.

אמיר אוחנה: כל הכבוד.

אמיר אוחנה: סגן אלוף אבי יצחק, בבקשה.

<אבי יצחק: ראשית, אני רוצה להודות לך על שהזמנת אותי לפורום המכובד הזה.

<אבי יצחק: זה לא מובן מאליו.

נחמן שי: לגמרי מובן מאליו.

<אבי יצחק: לא מובן מאליו בכובע שלי, אבל זה לא לדיון כאן.

<אבי יצחק: מספר דברים שברצוני להתייחס אליהם.

<אבי יצחק: אני בא בכובע האזרחי שלי מבית חולים.

<אבי יצחק: אני רופא.

<אבי יצחק: בדרך כלל ברפואה צריך לאבחן מצב, לאבחן מחלה ואז לתת טיפול.

<אבי יצחק: כך לימדו אותי לנתח דברים, באופן בסיסי לנסות לראות איפה הבעיות לפני שרצים לפתרון.

<אבי יצחק: אני רוצה לומר שבריאות היא לא רק מערכת בריאות, זאת לא רק הרפואה אלא זה חינוך, זאת תזונה, זאת רווחה, זה דיור, אלה הרבה מאוד דברים.

<אבי יצחק: אותם הקשרים בעיני הולכים גם בהיבט יוצאי אתיופיה ושילובם בצבא ובמערכת האזרחית.

<אבי יצחק: אנחנו כאן מתכנסים כנושא דיון לראות מה צריך לעשות כדי לשלב את יוצאי אתיופיה יותר טוב בצה"ל.

<אבי יצחק: אני חושב שהשאלה צריכה להיות מה צריך לעשות מגיל אפס כדי שהאזרחים האתיופים ישתלבו יותר טוב במערכת ואני חושב שזה נוגע בהרבה מאוד תחומים.

<אבי יצחק: תרשו לי לומר שהנושא הכי מרכזי בעיני זה חינוך.

<אבי יצחק: חינוך מהבית, חינוך בבית ספר, הקפדה, עידוד עתודה, שיח עם מלש"בים ולדעתי עיקר הכסף נמצא שם.

<אבי יצחק: כמובן שאני כמפקד בכיר בצה"ל יכול להגיד שהצבא עושה מעל ומעבר, כל מה שהוא יכול – כך הוא בנוי ומי ששירת בצבא, יודע זאת כאשר על כל תקלה עושים תחקיר, לומדים את הלקחים, מפיצים למפקדים, כל מפקד נדרש ליישם את הלקחים, אחר כך בודקים אותו בפיקוח ובקרות.

<אבי יצחק: אני חושב שהצבא עושה מעל ומעבר כדי לשלב את יוצאי אתיופיה בתוכו, לומד מחדש כל פעם מטעויות ומתקן אותן.

<אבי יצחק: בעניין הזה אני חושב ששירות מוצלח, בסוף כולנו מבינים שזה לא וין-וין אלא זה וין-וין-וין למשרת, לצה"ל ולמדינה ולחברה.

<אבי יצחק: בעניין הזה אני מאוד רוצה לברך את רח"ט תומכ"א שהציג מאוד יפה את סוגיית תר"ש המיון כי אני חושב שאם לא נדגיש את החינוך, כי יש לנו אי אילו פערים, נדגיש את המיון.

<אבי יצחק: חשוב לציין כאן שזה לא לייצר מצב של הפחתת רמתו של צה"ל כי לכאורה אפשר להגיד שהמיונים האלה, יש סיבה למה הם נועדו כך שאתה עכשיו מקבל את כולם ולא יהיו לוחמים רציניים ולא יהיו תומכי לחימה.

<אבי יצחק: לא כך הדבר כי כולנו מבינים את מדע המיון, וכולנו מבינים שמאחורי זה מסתתרים הרבה מאוד דברים שהם ייעודיים לחברה וייעודיים לעוד הרבה נושאים.

<אבי יצחק: שתי אמירות אחרונות שאני רוצה לומר.

<אבי יצחק: כשבאו ואמרו לי שמבטלים את קורס אמיר, מאוד לא אהבתי את זה.

<אבי יצחק: אבל עכשיו אני שומע שזה לא שמבטלים אותו אלא יש חלופה לזה.

<אבי יצחק: כשאתה מבטל משהו, זה לא שיצרת איזה שהם פיגומים שמחזקים.

<אבי יצחק: זה כאילו מתכחש לכך שיש פער.

<אבי יצחק: יש פער וחייבים לדעת לצמצם אותו בתכנית סדורה רב שנתית.

<אבי יצחק: הדבר האחרון שאני רוצה לומר הוא שאין פתרון אינסטנט.

<אבי יצחק: חינוך, כמו בריאות, כמו כל דבר, זה לא שאנחנו נראה את התוצאות מחר.

<אבי יצחק: הגרפים האלה לא יתהפכו בעוד שבוע ובעוד שנה.

<קריאה: אבל הם משתפרים.

<אבי יצחק: הם משתפרים אבל ייקח להם זמן.

<אבי יצחק: צריכים להיות סבלנים ולהבין שזאת מגמה נכונה וחייבת להתבצע.

<אבי יצחק: תודה.

אמיר אוחנה: תודה לך.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת נחמן שי.

נחמן שי: תודה רבה.

נחמן שי: יחד עם ידידי אברהם נגוסה ואחרים, במשך שנים ארוכות אני עוקב אחרי הנושא של העלייה מאתיופיה והקליטה בארץ.

נחמן שי: שילבנו כמה פעמים ידיים כדי לעזור, גם בין היתר באיסוף כספים שהוא לא עניין שולי כי כסף לפעמים יודע לעשות את העבודה וכדי להקל בתהליך עליו אתה מדבר, התהליך הכולל, ההוליסטי, לא רק ההיבט הצבאי.

נחמן שי: אבל כאן אנחנו מתכנסים כדי לדבר על הנושא הזה.

נחמן שי: הרושם שלי – ואני מודה שזה רושם – קצת מעוגן במה שראיתי ואני חושב שהצבא מקיים כאן תפקיד חברתי ממדרגה ראשונה למרות שהרמטכ"ל, בניגוד להוראות הרמטכ"ל ופקודותיו, אמר שהוא לא רוצה שהצבא ימלא תפקידים חברתיים, פחות או יותר, ואמר שלצה"ל יש תפקידים מבצעיים – אני לא אומר את זה לגנותו של הרמטכ"ל – והוא כיוון איכשהו את הפעילות שלו לשם והשמיט מטלות, בעניין הזה אין לי שום ספק שאתם עושים תפקיד חברתי.

נחמן שי: במירכאות יכולתם אולי לוותר על אוכלוסייה שהיא באופן טבעי קשה יותר.

נחמן שי: טוב שאתם מתעקשים ועובדה שהגרפים משתפרים.

נחמן שי: כמו שאתה אומר, הזמן עושה את שלו.

נחמן שי: למרות שעברתם על הנחיות הרמטכ"ל – אני אומר את זה במירכאות – זה דבר שמדינת ישראל צריכה להודות לכם.

נחמן שי: כי בסופו של דבר הבחורים והבחורים האלה שמשתחררים מהצבא, אפילו אלה שנשרו, גם עליהם אני לא מוותר לחלוטין, הם משתלבים אחר כך בחברה הישראלית במקום שונה לחלוטין.

נחמן שי: כשהם יתראיינו למקומות עבודה, כשהם ילכו לאוניברסיטה, כשהם ילכו לכל מקום שהם ילכו ויש להם את הפרק הצבאי בחייהם, במיוחד בחברה הישראלית, זאת המתנה הכי טובה שאפשר לתת להם.

נחמן שי: הם עוד לא יודעים את זה ואולי מוותרים בקלות יתרה, אבל בסוף עדיין בשנת 2017 זאת המלצה הכי טובה שיכולה להיות.

נחמן שי: לכן מבחינה זאת – אנחנו לא תמיד משבחים את צה"ל ולפעמים נופלות תקלות ויש פגמים – במקרה הזה לדעתי, יש לזה חשיבות עליונה.

נחמן שי: אני מבין שיש ויכוח בצה"ל האם צריך "לבודד" את האוכלוסייה ולתת לה דברים משלה או להטמיע אותה לתוך האוכלוסייה הכללית, וזה ויכוח ישן נושן.

נחמן שי: הוא כבר עשרות שנים בסביבה שלנו.

נחמן שי: אני חושב שצריכה להימצא דרך ביניים כי עדיין יוצאי אתיופיה צריכים לדעתי לקבל עזרה.

נחמן שי: אני לא יודע אם עדיפות, אבל עזרה.

נחמן שי: לתת להם כלים.

נחמן שי: כך אני חושב.

נחמן שי: זה מוכיח את עצמו.

נחמן שי: מקבלים כלים, מקבלים עוד שעות בלימוד, אתה אומר ששיפרתם קב"אות, אז איך זה קורה?

נחמן שי: זאת אומרת שאם נותנים ומתמקדים, יש תוצאות.

נחמן שי: זאת ההשקעה הכי טובה שיכולה להיות.

נחמן שי: אני יודע שלא רוצים להיות בקבוצה נפרדת כי זה נותן הרגשה שמבודדים, אז כן לשלב אבל לתת אמצעים, ככל שישנם בידי צה"ל – שוב, מדברים רק על צה"ל ולא על כלל החברה הישראלית שגם לדעתי לא עושה מספיק – וזה אחר כך יחזיר את עצמו בגדול, אולי לא לתוך צה"ל אבל לחברה בכלל.

נחמן שי: תודה רבה.

אמיר אוחנה: סגן משנה דמאס פיקדה, מזל טוב על הדרגות.

אמיר אוחנה: נשמח לשמוע גם את דבריך.

<דמאס פיקדה: תודה לכולם.

<דמאס פיקדה: אני בן 23, גר בחולון, משרת באכ"א כקצין מיון במדור שחרורים.

<דמאס פיקדה: אני אומר כמה דברים.

<דמאס פיקדה: אם אנחנו מדברים על צה"ל, אני חושב שמבחינת החברה ובכלל, הצבא הוא הדבר הטוב שיש מבחינת יוצאי אתיופיה או בכלל באוכלוסייה.

<דמאס פיקדה: אין אפליה או גזענות.

<דמאס פיקדה: יש דברים שצריך לשפר וכמובן להתמיד בהם, ואז יהיה שינוי בהמשך.

<דמאס פיקדה: אני יכול לומר שהדבר הכי שוויוני שיכול להיות בחברה הישראלית זה הצבא.

<דמאס פיקדה: כולם לובשים אותם מדים, כולם עושים את אותה משימה למען שמירה על ביטחון מדינת ישראל ועם ישראל.

<דמאס פיקדה: רק לשפר את הדברים, אז נראה את התוצאות כי הזמן עושה את שלו.

<דמאס פיקדה: כמובן עם הזמן, עם הכלים ועם הכוונה נכונה, גם החיילים וגם הקצינים או המפקדים שיהיו בהמשך יצאו עם כלים להמשך החיים.

<דמאס פיקדה: אני חושב שמבחינת העדה יש חוסר מודעות לצבא.

<דמאס פיקדה: אם נותנים למישהו ריתוק, הוא אומר שהוא מקבל עוד ריתוק ועוד ריתוק ועוד כלא, אז הוא יצא מהצבא אבל זה צריך להיות הפתרון האחרון, אבל לא עם יד קשה כמו שאמר הרח"ט.

<דמאס פיקדה: גם עם עונש אפשר לתת את הדרכים כדי שנצא יותר טובים גם בצבא וגם בחברה.

אמיר אוחנה: תודה רבה.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת מוטי יוגב.

מרדכי יוגב: תודה לך אדוני היושב ראש.

מרדכי יוגב: זו ישיבת מעקב ואני שמח שיש רציפות.

מרדכי יוגב: תודה לך תת-אלוף ערן ולכל מי שעוסק במלאכה בגף הביטחוני החברתי, משרד החינוך ואחרים בצבא.

מרדכי יוגב: זו משימה מאוד חשובה והיא כנראה תאריך יותר מדור ויותר משני דורות ואסור לזלזל בה.

מרדכי יוגב: אני כן רוצה לשבח וגם לשאול.

מרדכי יוגב: אני רוצה לשבח על שינוי נתוני האיכות כי לא תמיד ידענו לקרוא נכון והבנו שיש יותר פוטנציאל גם אם הוא מוריד עיניים.

מרדכי יוגב: אני רוצה לשאול, כאתגר לחברתי דליה ולאגף הביטחוני חברתי.

מרדכי יוגב: אני סברתי שכלל העולים החדשים, לא רק עולי אתיופיה, היה צריך לתת להם את הוואוצ'ר של מכינה לפחות חצי שנתית כדי לגשר ולתת להם יותר אוריינטציה.

מרדכי יוגב: אני יודע על מכינות חצי שנתיות שנפתחו בסוכנות, במשרד החינוך והשותפות בנושא הזה.

מרדכי יוגב: אני סברתי שצריך לאפשר להם את זה ואז לפי דעתי הפוטנציאל שלהם בצבא ואחר כך בכלל בחברה הישראלית היה עולה.

מרדכי יוגב: לראות אפילו כחובה להציע את זה.

מרדכי יוגב: לא חובה לקבל אבל חובה להציע ולייצר את ההצעה הזאת אצל קצינות המיון וחיילות המיון כשהיא מוצעת לגברים ונשים כאחד.

מרדכי יוגב: הדבר השני אליו אני רוצה להתייחס הוא מסגרות מבדלות.

מרדכי יוגב: יצא מכאן חברי חבר הכנסת אברהם נגוסה.

מרדכי יוגב: זו הייתה תביעה שהעלו כאן אנשים מהעדה.

מרדכי יוגב: אני סתרתי את תביעתם לחלוטין.

מרדכי יוגב: אתה יודע ויודעים גם אחרים שהיה הקורס האחרון בבה"ד 7.

מרדכי יוגב: הקורס הזה הביא לחיל הקשר יותר חיילים אתיופיים שאני לא יודע אם הם היו באים אם לא היו במסגרת שאיננה מבדלת.

מרדכי יוגב: אני השוויתי את זה - כי בימי חיי הייתי גם גנן בתקופות מסוימות - לשתיל במשתלה.

מרדכי יוגב: עד תקופה מסוימת הוא צריך להיות במשתלה שם הוא מתפתח ואז אתה מוציא אותו לשדה.

מרדכי יוגב: היה לי גם ניסיון בעניין – אני לא יודע אם חלקתי אותו אתך אבל חלקתי אותו כאן בכל הישיבות הקודמות – בעת שהייתי מזכ"ל בני עקיבא, מתי לבדל סניף בני עקיבא מהיותו רק של העדה ולהפוך אותו למעורב.

מרדכי יוגב: סברתי שצריך שניים או שלושה דורות, שלוש שנים, של מדריכים שיוצאים כי בתוך הסניף הפרנג'י, אף מדריך אתיופי לא צמח.

מרדכי יוגב: אז הם אמרו שרק הפרנג'ים יכולים להיות מדריכים.

מרדכי יוגב: כשעשית להם סניף בפני עצמו, צמחה כל ההנהגה ובאו יותר אנשים לסניף.

מרדכי יוגב: אני רוצה לומר, זאת לא פגיעה.

מרדכי יוגב: הייתה כאן מישהו שהשתוללה בעניין והיא קיבלה וזכתה והיא רוצה למנוע זאת מהדורות הבאים.

מרדכי יוגב: אם כן, זה לא צריך לבוא בכפייה, אבל מי שחפץ בכך, זאת משתלה ממנה הוא יצמח.

מרדכי יוגב: זה היה באגף התקשוב וזה היה במקומות אחרים וזה יכול להיות במקום רפואי.

מרדכי יוגב: זה מצמיח.

מרדכי יוגב: מי שרוצה, אתה נותן לו את זה וזה תמריץ.

מרדכי יוגב: זאת לא גזענות אלא זה בא ממקום טוב של להמריץ.

מרדכי יוגב: ערן, זה נבע משיקול דעת לא נכון, מציאותית.

<חנה אלעזר לגסה: זה בא כמקום שוויוני.

מרדכי יוגב: שוויון הוא לא ערך עליון.

מרדכי יוגב: ערך עליון הוא שיותר חבר'ה מהקהילה האתיופית יצליחו.

מרדכי יוגב: שוויון הוא ערך מטומטם.

<חנה אלעזר לגסה: יש ילידי הארץ שנולדו כאן.

מרדכי יוגב: אם הוא רוצה וזה יעזור לו, זה יעזור לו.

אמיר אוחנה: גברתי, את ברשימת הדוברים.

מרדכי יוגב: אתם גורמים לחלק מהם שלא יצליחו.

מרדכי יוגב: אם קורס של חודש או חודשיים או שלושה בבה"ד 7 יעיף אותו למעלה והוא יצא לקצונה בקשר, אדרבה, לעזור, להאיץ.

מרדכי יוגב: גם לעולים מצרפת וגם לעולים מאוקראינה.

מרדכי יוגב: גם לדור שני וגם לבני המנשה.

אמיר אוחנה: תודה רבה.

אמיר אוחנה: משרד הביטחון, דליה, את דיברת בשם כולם?

מרדכי יוגב: בשעתו עת עמר בר-לב היה יושב ראש הוועדה, הייתה בקשה בה ראינו ערך, בקשה של עמר שאני הצטרפתי אליו, ששיפוטם של חיילים יוצאי העדה יהיה רק על ידי סגני אלופים ומעלה או אפילו אלופי משנה.

מרדכי יוגב: אז הם יונחו לאותן רגישויות שלא תמיד הדרג הנמוך יותר רגיש להן.

מרדכי יוגב: זה טבעי שמ"כ או סמל יכול לעשות טעויות יותר גדולות, אפילו סרן ורב-סרן.

מרדכי יוגב: בשעתו הייתה בקשה כזאת של עמר בר-לב ונאמר שהיא תיבחן.

מרדכי יוגב: אני לא יודע אם יש לה ערך אבל אני חושב שכן כדאי לשים אותה לשיקול דעת.

מרדכי יוגב: זה אמור בכלל על שיפוטם של עולים חדשים.

אמיר אוחנה: תודה.

אמיר אוחנה: ג'וני ברהנו, משרד הביטחון.

אמיר אוחנה: אתה רוצה להוסיף משהו?

<ג'וני ברהנו: רק להצטרף לדברים שנאמרו.

<ג'וני ברהנו: אני בהחלט מסכים אתו.

<ג'וני ברהנו: כל תכנית שהיא מבודלת, בסוף היא משלבת.

<ג'וני ברהנו: צריך לנסות לראות איך עושים אותה.

<ג'וני ברהנו: אני אחד שבוגר תכנית כזאת, למדתי במכינה קדם אקדמאית מבודלת ואולי בזכות התכנית הזאת אני כן אעשה תואר ראשון ותואר שני.

<חנה אלעזר לגסה: כמה חיילים כמוך יש?

<ג'וני ברהנו: הרבה.

<ג'וני ברהנו: כל אלה שהיו אתי במחזור עובדים בעבודה מסודרת והשתלבו.

<ג'וני ברהנו: אני לא אומר שצריך ללכת רק לתכניות מבדלות אבל אני אומר שכל תכנית שמצליחה ומשלבת, אדרבה.

<ג'וני ברהנו: אנחנו באגף היינו עושים לפני התכנית הזאת קורסים מבדלים כמו קורס מטפלות או מזכירות רפואיות, אבל היינו דואגים שבסוף יהיה השמה.

<ג'וני ברהנו: אם אני יודע להכשיר עשרים יוצאי אתיופיה ובסוף אני משלב אותם בקופת חולים כללית בעבודה סדירה, אני חושב שזה מצליח.

<חנה אלעזר לגסה: השאלה אם אתה מצליח לשלב אותם.

<ג'וני ברהנו: כן.

<ג'וני ברהנו: כרגע אנחנו לא עושים את זה כי יש החלטה אבל בעבר, עת עשינו קורסים כאלה וידענו לשלב אותם בהשמה, זה מוכיח את עצמו.

<ג'וני ברהנו: זה רווח נקי.

<ג'וני ברהנו: בלי זה הם לא היו מגיעים לשם.

<ג'וני ברהנו: אני רוצה לומר שהאגף עושה עבודה טובה בהיבט הזה של חיילים משוחררים, לאחר שהם משתחררים.

<ג'וני ברהנו: אין חייל שיבוא לבקש את השירות שלנו ולא יקבל אותו באופן הכי פרטני.

<ג'וני ברהנו: אנחנו נמשיך לעשות את העבודה.

אמיר אוחנה: יפה מאוד.

אמיר אוחנה: חברת הכנסת ענת ברקו.

ענת ברקו: תודה אדוני היושב ראש.

ענת ברקו: קודם כל, אני רוצה להודות לרח"ט תומכ"א על השוני שאנחנו רואים בין מה שהיה לבין מה שיש.

ענת ברקו: רואים את זה בנתונים, רואים את השיפור ואני רוצה לומר שיש כאן את אפקט ההילה.

ענת ברקו: ברגע שרואים שמישהו מצליח, אני יכולה להגיד כמי שהוציאה את יוצאת אתיופיה הראשונה לקורס קצינות יח"ש לפני הרבה מאוד שנים, ולאחר מכן היא התקדמה.

ענת ברקו: היא הייתה קצינה מצוינת.

ענת ברקו: מעבר לזה שהיא חזרה לצבא עם הדרגות, זה הוביל לעוד בנות ועוד בנות שהגיעו לקורסי הקצינות.

ענת ברקו: היו גם מקרים שמגיוס מיוחד לקחנו והוצאנו לקצונה ישר מהמסלול של גיוס מיוחד שבאמת מי שמבין את התהליך, זה משהו שהוא כמעט בלתי אפשרי.

ענת ברקו: לא תמיד זה הצליח אבל ניסינו והצבא לקח את הריזיקה.

ענת ברקו: זה מראה שאין גוף אחר שיכול להרים את הכפפה.

ענת ברקו: אם החבר'ה יצאו מהצבא בתחושה שהם הצליחו ותרמו למדינה ותרמו לעצמם באופן אישי, הם ירוצו קדימה.

ענת ברקו: לכן צריך להוציא אותם באופן כזה שקודם כל הם יצאו גם עם מקצוע.

ענת ברקו: זה מחזיר אותי לתעודת מקצוע כאשר ברגע שזה ייושם, הם יצאו עם תעודת מקצוע גם לאזרחות.

ענת ברקו: לגבי התכניות.

ענת ברקו: לפעמים הקבוצה שהיא מובדלת, יש בה משהו מעצים כי היא קבוצת ההתייחסות.

ענת ברקו: הם משווים את עצמם אחד לשני.

ענת ברקו: כך זה עובד.

ענת ברקו: זה כמו שמישהו גדל באזור מסוים והוא משווה לחבר'ה שלו מהכיתה ומבית הספר.

ענת ברקו: כך זה עובד.

ענת ברקו: לכן לדעתי צריך להשאיר את שתי האפשרויות ולתת להם לבחור.

ענת ברקו: ברגע שאתם מציעים את זה ופותחים את זה, אם יש למישהו את זכות הבחירה, למה לא לפחות לעוד תקופה מסוימת עד שהדברים ממש יתמסדו?

ענת ברקו: לגבי הסיפור של העריקות.

ענת ברקו: אני מבינה שהגישה היא מקלה ויש מחשבה לא להכתים עם אישומים פליליים שמחבלים בעתיד.

ענת ברקו: יכול להיות שצריך לקבוע שההחלטה לגבי שיפוט, בכלל להיכנס למעגל הזה של שיפוט בדין משמעתי או עבירות משמעת, להעביר את זה לקציני שיפוט יותר בכירים בשלב מוקדם יותר מכפי שנהוג לעשות לגבי חיילים אחרים.

ענת ברקו: זה ייתן איזה סוג של הגנה.

ענת ברקו: להתחשב במאפיינים התרבותיים בתהליך המיון, אני רואה שזה מה שקורה ואני חושבת שזה מאוד חשוב.

ענת ברקו: רציתי לשאול האם יש יוצאי אתיופיה בפנימיות הצבאיות.

ענת ברקו: אפרופו, זה מחזיר אותנו לדיון שקיימנו אתמול.

ענת ברקו: האם יש כאלה, האם אתם יודעים שיש יוצאי אתיופיה בפנימיות צבאיות, באור עציון או בחיפה.

<ערן שני: אני לא יודע.

ענת ברקו: כדאי שיהיו.

מרדכי יוגב: באור עציון יש מכינה מיוחדת.

ענת ברקו: כדאי שיהיו.

ענת ברקו: אם אין, זה חבל.

ענת ברקו: אני רואה שנפתלי לא כאן, אבל היה כאן בחור שישבתי אתו על הנושא של שילוב בהיי-טק.

ענת ברקו: הוא אדם שעושה השמות ואני בטוחה שאתם מכירים אותו.

ענת ברקו: בכל מקרה, הוא עושה עבודה מבורכת.

ענת ברקו: גם חבר הכנסת נגוסה מוביל תהליכים.

ענת ברקו: השאלה האחרונה שלי שאני לא יודעת אם תדעו לענות לי עליה.

ענת ברקו: מה קורה עם המגשרים בבתי הספר?

ענת ברקו: כאן נכנסת ההטיה התרבותית ועבודת בתי הספר, בעיקר מה שצוין כאן שהמגשרים הללו בתוך בתי הספר הם באמת עוזרים לתהליך החינוכי בגיל מאוד צעיר להתקיים ומשלב את המשפחה.

ענת ברקו: אני יודעת שמשרד החינוך ניסה לקלוט אותם אבל עד היום אני לא יודעת אם זה עבד.

אמיר אוחנה: תודה.

אמיר אוחנה: במעבר ישיר למשרד החינוך, גברת דורית בר-חי.

<דורית בר-חי: תודה.

<דורית בר-חי: אני יכולה להציג את תכנית ההכנה לצה"ל שהיא בעצם המנדט של משרד החינוך.

<דורית בר-חי: אני לא יודעת לגבי המגשרים כי זה בגיל הרך ואני מתמקדת בגיל התיכון.

ענת ברקו: את יודעת כמה משמעותי הוא הגיל הרך גם לאינטליגנציה.

<דורית בר-חי: אני חושבת שהכנה לשירות משמעותי מתחילה בגיל אפס.

<דורית בר-חי: זה נכון.

<דורית בר-חי: אני רוצה לומר שמשרד החינוך ממוקד מאוד בנושא הדרך החדשה והכנת בני הנוער לשירות משמעותי וזה בעיקר בבית הספר גם אחר הצהרים ובמכינות קדם צבאיות, ובעיקר מכינות אופק.

<דורית בר-חי: אנחנו הגדלנו ומיקדנו את מספר בתי הספר עתירי עולים משישים, מספר שהיה בשנים קודמות, ל-147 בתי ספר בהם אנחנו ממקדים תכניות של הכנה לשירות משמעותי.

<דורית בר-חי: הרחבנו פעילות אחר הצהרים לחמישים שכונות עתירות יוצאי אתיופיה ב-25 רשויות ממוקדות עתירות יוצאי אתיופיה.

<דורית בר-חי: מספר המשתתפים בתנועות הנוער ותכניות חינוכיות של מנהיגות גדל ל-7,150.

<דורית בר-חי: מספר המשתתפים במכינות אופק גדל ל-45.

<דורית בר-חי: זה לא מספיק ובשנה הבאה המספר יגדל יותר.

<דורית בר-חי: מספר המשתתפים יוצאי אתיופיה במכינות קדם צבאיות גדל ל-186 משתתפים ומתנדבים לשין-שין, 89.

<דורית בר-חי: אני רוצה לומר שכל בית ספר ממוקד מקבל אחת מהתכניות ואם אני אפרוט אותן ברגע, יש תכנית להעצמת בנות, יש תכנית "אחרי" בפנימיות, יש תכנית "ידידים" של בתי ספר דתיים, של קבוצות הכנה לצה"ל, תכנית עוצמה שהיא ערכים, ציונות, מנהיגות והגשמה.

<דורית בר-חי: תכנית צהלה.

<דורית בר-חי: לכל רשות ממוקדת הקצבנו תקציב ייחודי ייעודי ליוזמות רשותיות.

<דורית בר-חי: בכל רשות כזאת הגישו תכנית והיוזמה הרשותית בהכנה לצה"ל, ממוקד הכנה לצה"ל, ממוקד מנהיגות לבני נוער.

<דורית בר-חי: בנוסף יש מלגות גם לחניכי תנועות נוער, גם לחניכי מכינות קדם צבאיות ומכינות אופק.

<דורית בר-חי: אנחנו בעשייה שלנו בהכנה לצה"ל ממוקדים בדרך החדשה.

אמיר אוחנה: תודה.

אמיר אוחנה: משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.

אמיר אוחנה: דפני.

<קריאה: היא הלכה לוועדת שקיפות.

אמיר אוחנה: משרד העלייה והקליטה, איציק אוחנה.

<איציק אוחנה: אני מכיר והיינו שותפים גם בשולחנות העגולים ובאמת היוזמה היא מבורכת.

<איציק אוחנה: עם זאת אני חייב להגיד את דעתי האישית לגבי שתי תכניות.

<איציק אוחנה: תכנית אחת, קורס אמיר, לטעמי, גם אם זה לא ישנה את ההחלטה, לקחנו קורס טוב שבתקופה האמונה כמובן רח"ט תומכ"א פועל בהיבטים של תיקוף הכלים למיון של תחילת שירות ולמקם אותם נכון וגם למצות אותם נכון, אבל זה קורס שלוקח את בני העדה, נותן להם כלים ותכנים ויותר חשוב, בגלל הפער של המיון, הוא יודע לתת תיקום ולא משנה של כמה קב"אות כרגע, כדי שנוכל למצות אותם בפיקוד וביתר מערכים חשובים.

<איציק אוחנה: בהיעדר מתן מענה על הפער הראשוני, ויתרנו בשם הבידול והפחד שאוטובוסים של יוצאי אתיופיה עולים למחווה אלון.

<איציק אוחנה: דרך אגב, אפשר לפנות באותו יום גם את הקורס של העולים הרגילים ולא של יוצאי אתיופיה, אלא יחד עם יוצאי אתיופיה, אבל הנה, יש לנו אוטובוסים לא רק של יוצאי אתיופיה כדי שלא יהיה אוטובוס צבוע ליוצאי אתיופיה.

<איציק אוחנה: אני אומר את זה מכיוון שלטעמי אם הדבר הזה לא יתוקן, אנחנו נפספס איכות של אנשים טובים שמיצינו אותם לפיקוד.

<איציק אוחנה: גם למכ"יות.

<איציק אוחנה: אתם צריכים לשמוע בכל טקס סיום, מה יוצא משם.

<איציק אוחנה: אני אומר בנימה אישית, אני לא יוצא אתיופיה.

<איציק אוחנה: רבותינו, אם נותנים לבן שלי בגיוס לצה"ל ללכת לקורס הכנה של חודש-חודש וחצי וזה יתקן לו את הפרמטרים של צו ראשון ויעצים אותו, עכשיו אני שולח את הבן שלי לשם.

<איציק אוחנה: היה לנו קורס הכנה לשחרור ליוצאי אתיופיה במדרשת רובין.

<איציק אוחנה: סדנת הכנה לשחרור.

<איציק אוחנה: אני הבאתי לשם גם את רח"ט תומכ"א כדי לשמוע את החבר'ה.

<איציק אוחנה: כשאני בחור יוצא אתיופיה יושב עם קבוצה נפלאה של עוד ארבעים-חמישים אנשים ואני עושה לה הכנה ייעודית, ואנחנו שואלים מה נתן לנו הבידול, אני אומר מה נתן לנו הבידול.

<איציק אוחנה: אני אומר מה הם אמרו ולא אני.

<איציק אוחנה: הבידול נתן שאני יכול לדבר בחופשיות, הם מבינים מאיפה באתי, מאיזה שכונות והם מכירים את המצוקות ואת הקשיים ואת כל מה שמסביב.

<איציק אוחנה: אם אני אשב בכיתה משותפת, אני אתבייש להרים את היד ולהעלות את הבעיות שלי ובכלל ללבן אותן כדי לקבל העצמה אמיתית, כדי להגיע למוסדות הלימוד והאקדמיה שמשרד העלייה והקליטה ממנים גם בדמי קיום.

<איציק אוחנה: אני לא רוצה לדבר על המשרד אלא על המהות.

<איציק אוחנה: חוששני שבהיעדר מענים אחרים, העניין הזה ייפגע.

<איציק אוחנה: אתם רוצים לגשר על זה בדרכים אחרות.

ענת ברקו: אי אפשר להתעלם מהדברים האלה.

ענת ברקו: זה דבר מאוד חשוב מה שאתה אומר.

אמיר אוחנה: תודה על הדברים.

אמיר אוחנה: לפני שנעבור לאגודת יהודי אתיופיה, נשמע את גיא קונפורטי מעמותת נדן, ייעוץ משפטי לחיילים בסדיר.

<גיא קונפורטי: תודה רבה.

<גיא קונפורטי: קודם כל, תודה לוועדה על שהזמינה אותנו.

<גיא קונפורטי: אני אהיה קצר כי אני יודע שהזמן דוחק.

<גיא קונפורטי: אני אספר קצת על העמותה.

<גיא קונפורטי: העמותה הוקמה על ידי בוגרי הפרקליטות הצבאית שהיו בצבא.

<גיא קונפורטי: אני למשל הייתי תובע צבאי וחלק מהתפקיד שלי היה גם להעמיד לדין עריקים מכל המגזרים ומכל העדות.

<גיא קונפורטי: מה שקורה זה שאנחנו, כמו שדיברו כאן, רצינו לנסות למצוא את הפתרון למחלה ולא רק לטפל בסימפטומים.

<גיא קונפורטי: חלק מהמחלה, חלק מהבעיה אלה בעיות משפטיות סוציו אקונומיות שנתקלים בהן כל חיילי שירות החובה וחיילי צה"ל.

<גיא קונפורטי: למשל, חובות - חובות לבנקים, חובות לחברות סלולר, אשראי, דינו עבודה כאשר מעסיקים לא משלמים להם משכורות ואז הם נכנסים לחובות בעצמם במקומות אחרים, חוב אחד מהר מאוד צומח לשלושה-ארבעה וחמישה ובסופו של דבר לצבא עם חוב של ארבעים אלף שקלים שיש לחייל או לחיילת, זה משהו שקשה לו להתמודד עם הכלים היום יומיים שיש לו.

<גיא קונפורטי: לפיכך אנחנו קבוצה של בוגרי הפרקליטות הצבאית.

<גיא קונפורטי: אנחנו כבר שנתיים פועלים בהתנדבות ואנחנו מסייעים לחיילים עם בעיות משפטיות באזרחות.

<גיא קונפורטי: כלומר, לפתור את הבעיות האלה עם החובות, עם תיקי ההוצאה לפועל, תביעות מול מעסיקים, כל מה שהם צריכים כדי שיהיה להם את השקט.

<גיא קונפורטי: אנחנו עושים את זה בהתנדבות מוחלטת.

<גיא קונפורטי: יש לנו המון שיתופי פעולה חשובים גם עם הצבא קודם כל ומערך הת"ש מכיר אותנו ומפנה אלינו חיילים, ויש לנו שיתוף פעולה חשוב עם משרד המשפטים שגם מכיר אותנו ומתייעץ אתנו ואנחנו מקווים להגיע לכל חייל וחיילת שצריכים אותנו כי אנחנו כתובעים צבאיים לשעבר יודעים מה קורה לחייל שמרגיש מצוקה - ושוב, אני מדבר על כל החיילים – ואחר כך חושב שעריקות זה הפתרון.

<גיא קונפורטי: חלק ממה שאנחנו עושים זה גם חיילים שבאים אתנו במגע, לחנך אותם, להסביר להם למשל שעריקות היא לאו דווקא הפתרון, מה ההשלכות של זה, כולל כניסה לכלא, כולל היעדר משכורות, כולל אובדן יחס טוב וחיובי מול המערכת הצבאית, שזה יכול לשלול הטבות ולהסביר כמה זה חשוב לפתור את הדברים בצורה נכונה.

<גיא קונפורטי: אנחנו הוכחנו כבר בכמה מאות התיקים שטיפלנו בהם בעקבות פניות חיילים אלינו, שעם טיפול נכון אפשר לפתור בעיות וגם למנוע מאנשים להיות עריקים ואפילו לבצע עבירות חמורות יותר.

<גיא קונפורטי: תודה רבה ואני מזמין אם יש חיילים שצריכים, הם מוזמנים לדבר אתנו ובשמחה אנחנו נסייע לכולם.

אמיר אוחנה: בשם אזרחי ישראל תודה על המעורבות, על רוח ההתנדבות.

אמיר אוחנה: גברת חנה אלעזר לגסה.

<חנה אלעזר לגסה: תודה רבה.

<חנה אלעזר לגסה: קודם כל, אנחנו מברכים על סגירת התכניות המבדלות.

אמיר אוחנה: איזה אומץ לומר את הדברים.

מרדכי יוגב: כשאת היית עולה, היו לך תכניות מבדלות?

<חנה אלעזר לגסה: לא.

מרדכי יוגב: אבל יש כאלה שזקוקים להן.

<חנה אלעזר לגסה: אנחנו יודעים שיש גיוס מאוד גבוה בקרב יוצאי אתיופיה.

<חנה אלעזר לגסה: שבעים אחוזים מהמגויסים עברו את התכניות הללו ואנחנו רואים לפי הנתונים שבאמת רוב המגויסים הלכו להיות נהגים ולמקצועות טכניים ולא הגיעו לקצונה.

<חנה אלעזר לגסה: אני חושבת שבעקבות המאבק שלנו, של אגודת יהודי אתיופיה, בשנתיים האחרונות, אנחנו רואים שיפור בנתונים בעקבות זה שדרשנו לסגור את התכניות.

<חנה אלעזר לגסה: בנוסף לזה, אתה נתת דוגמאות של חיילים.

<חנה אלעזר לגסה: אני מכירה חיילים שרצו להתגייס באופן עצמאי לגמרי והכריחו אותם לעבור דרך קורס אמיר ובסופו של דבר הם ש.ג.

<חנה אלעזר לגסה: לכן תלוי מאיזה נקודה ומאיזה מבט אתה מסתכל.

<חנה אלעזר לגסה: אני רוצה לשאול כמה שאלות.

<חנה אלעזר לגסה: אמרתם שיש הכנה ייעודית ואני שואלת למה הכוונה כשאתה אומר הכנה ייעודית.

<חנה אלעזר לגסה: כמה אחוזים מיוצאי אתיופיה בקורס?

<חנה אלעזר לגסה: אתם נותנים אחוזים ואני רוצה לדעת כמה אחוזים מיוצאי אתיופיה.

<חנה אלעזר לגסה: האם בעקבות סגירת התכניות נסגר גם מדור סי בצבא.

<חנה אלעזר לגסה: אתם עושים את קורסי ההכנה לקצינים בנוגע לכשירות תרבותית על יוצאי אתיופיה ואנחנו ראינו שבקורס הזה אתם מלמדים שמבצע משה הוא מבצע הצלה מרעב וממחלות.

<חנה אלעזר לגסה: אנחנו שלחנו מכתב לקצין חינוך ראשי לגבי זה שצריך לתקן את הנרטיב הזה שהוא לא נכון.

<חנה אלעזר לגסה: יוצאי אתיופיה באו דרך מבצע משה מציונות, מאידיאולוגיה ולא בגלל רעב ומחלות.

<חנה אלעזר לגסה: גם כשאתם בונים תכנית כזאת, כשאתם באים ללמד כשירות תרבותית, כדאי לשים לב גם לזה.

מרדכי יוגב: מבצע של העלאת יהודים לישראל.

<חנה אלעזר לגסה: כן.

נחמן שי: כמו שהיו מבצעים של המוסד בעירק ובמרוקו ובכל מקום.

<חנה אלעזר לגסה: הם לא באו במבצע משה בגלל שהם היו רעבים וחולים.

אמיר אוחנה: תודה.

אמיר אוחנה: הנקודה בהחלט נלקחה בחשבון.

אמיר אוחנה: מר יצחק איתן.

מרדכי יוגב: זה חלק מעיוותים של קצין חינוך ראשי ורצון שלו לעשות גלובליזציה בסיפור הישראלי, יהודי, ציוני.

מרדכי יוגב: הערה לתשומת לב.

אמיר אוחנה: זה נושא שיכול להיות שצריך לייחד לו דיון.

מרדכי יוגב: חד משמעית.

<חנה אלעזר לגסה: כאן דיברו על החשיבות של התכניות הנבדלות כי באים מרקעים דומים וכולי.

<חנה אלעזר לגסה: אני עליתי בגיל תשע ולא הייתי בשום תכנית נבדלת.

<חנה אלעזר לגסה: הילדים שלי שנולדו כאן, שמו אותם בתכניות נבדלות.

<חנה אלעזר לגסה: אני שואלת אותך למה.

<חנה אלעזר לגסה: למה?

<חנה אלעזר לגסה: הבן שלי נולד כאן, הוא התחנך כאן במערכת חינוך ישראלית, למה הוא צריך לעבור בקורס ייחודי רק ליוצאי אתיופיה?

<חנה אלעזר לגסה: אני לא מבינה את זה.

<חנה אלעזר לגסה: אני לא מבינה מה התרומה של הדבר הזה.

מרדכי יוגב: אמרתי בשום פנים ואופן לא בכפייה, רק אם זה רצונו.

מרדכי יוגב: אם הוא חושב שזה יועיל לו, לאפשר זאת.

<חנה אלעזר לגסה: מתגייסים עם מוטיבציה כל כך גבוהה אבל שמים את כולם בקורסים נבדלים ומייעדים אותם.

<איציק אוחנה: תלוי איזה נתונים יש לו.

<איציק אוחנה: יש לו נתונים גבוהים?

<חנה אלעזר לגסה: נתונים גבוהים.

<איציק אוחנה: זה רק בגלל שהוא אתיופי.

<חנה אלעזר לגסה: זה רק בגלל שהוא אתיופי.

<חנה אלעזר לגסה: אני יכולה להביא המון סיפורים כאלה של ילדים עם נתונים גבוהים.

<חנה אלעזר לגסה: את התכניות המבדלות מגיל צעיר בבתי ספר, אני חושבת ששם מתחילה הבעיה כאשר בבתי הספר שמים ילדים אתיופים בתכניות מיועדות.

<חנה אלעזר לגסה: שם זה מתחיל כשאתה כל הזמן חי רק עם הקבוצה שלך, בשכונה אתיופית, בבית ספר אתיופי, בתיכון רק אתיופים וגם בצבא אתה רוצה להיות רק עם אתיופים.

<חנה אלעזר לגסה: בטח שהם יעדיפו להיות רק עם אתיופים.

<חנה אלעזר לגסה: מתי נשתלב?

<חנה אלעזר לגסה: אם אנחנו באמת שואפים להשתלב ולהגיע לתפקידים גבוהים, תבדקו את עצמכם ולא את יוצאי אתיופיה.

<חנה אלעזר לגסה: כל המערכות צריכות לבדוק את עצמן.

<יצחק איתן: הערה קצרה בעניין העולים שהולכים לקורסים נפרדים.

<יצחק איתן: אני בעצמי עולה חדש.

<יצחק איתן: הגעתי ללשכת גיוס עת הייתי ארבעה ימים בארץ.

<יצחק איתן: כשהתגייסתי לצבא, העברית שלי לא הייתה טובה, לא הבנתי מה זה צבא ואיך עושים ומה עושים ולא קיבלתי שום קורס ולא הציעו לי שום קורס.

<יצחק איתן: הכול בסדר.

<יצחק איתן: יצאתי לקצונה, הייתי בקבע.

<יצחק איתן: אני חושב שלא הפסדתי מזה שלא היה לי קורס נפרד ואולי להפך.

<יצחק איתן: כנראה שבקורס נפרד הייתי רק מידרדר לדברים אחרים.

מרדכי יוגב: אשריך וטוב לך.

<אבי יצחק: אני חושב שזה הסטת הנושא העיקרי.

<אבי יצחק: אין כאן שום מדע סטטיסטי שעל פיו קובעים דברים.

<אבי יצחק: אני יכול להגיד שאני לא הייתי בשום קורס, הבן שלי כשהוא הלך לגולני לא נשלח דרך קורס הכנה, אבל מזה אני לא מסיק שכל יוצאי אתיופיה לא צריכים קורס.

<אבי יצחק: זה ממש לא נכון.

<אבי יצחק: אני כמפקד בכיר בצה"ל, אני יכול להגיד לכם שאני מתמודד עם הפערים האלה כמפקד ואי אפשר להתכחש להם.

<אבי יצחק: צריך להתחיל לצמצם.

<אבי יצחק: אי אפשר לשפוך את המים עם התינוק.

<אבי יצחק: צריך לטייב את הקורס, צריך לטייב את קורס אמיר או כל קורס אחר.

<חנה אלעזר לגסה: פערים לא קיימים רק בקרב יוצאי אתיופיה.

<חנה אלעזר לגסה: יש עוד אוכלוסיות שגם הן מוחלשות.

<אבי יצחק: ויש להן תכניות מבדלות.

<אבי יצחק: זה לטובת השילוב.

<יצחק איתן: שתי שאלות לרח"ט תומכ"א בקצרה.

<יצחק איתן: שאלה ראשונה.

<יצחק איתן: היעד של התכנית הממשלתית, של החלטת הממשלה לשילוב יוצאי אתיופיה היה סגירת הפערים והגעה למצב של כל אזרח ישראלי אחר.

<יצחק איתן: בפועל אנחנו רואים ביעדים שקבעתם - ואני רוצה לשאול איך בדיוק נקבעו היעדים – שאנחנו מאוד רחוקים מזה.

<יצחק איתן: אם לקחת כדוגמה את הקב"א, קבעתם יעד תוך ארבע שנים חמישה אחוזים צמצום פערים.

<יצחק איתן: בפועל הנפער, לפיט הנתונים הכי עדכניים שיש לנו ממשרד הביטחון, הם של אחוז וחצי של קב"א גבוהה בקרב הבנים ובין חצי אחוז לאחוז בקרב הבנות, לעומת 19 ו-25 אחוזים בקרב האוכלוסייה הכללית.

<יצחק איתן: כלומר, יותר מעשרים אחוזים פער.

<יצחק איתן: היעד בסוף ארבע שנים, ובהשקעה רב תקציבית, הוא צמצום של חמישה אחוזים.

<יצחק איתן: האם זה מה שאנחנו רוצים לראות בסופו של דבר?

<יצחק איתן: עדיין פערים עצומים אלא מעט פחות, כדי להגיד שעמדנו ביעד.

מרדכי יוגב: מה זה 19 אחוזים בקרב האוכלוסייה הכללית.

מרדכי יוגב: לא הבנתי.

<יצחק איתן: 19 אחוזים שיש להם קב"א ביין 54 ל-56 בקרב הבנים.

<יצחק איתן: בקרב הבנות, 25 אחוזים.

<יצחק איתן: אלה נתוני משרד הביטחון כפי שנמסרו.

<יצחק איתן: שאלה שנייה.

<יצחק איתן: אחת הדרכים שאתם מביאים לאותו צמצום פערי, כפי שהוצג, היא הגמשה.

<יצחק איתן: האם הגמשה לא אומר לעשות הנחות רק ליוצאי אתיופיה בגלל שהוא יוצא אתיופיה ובעצם להגיע לרמה פחות טובה שרק תפגע בו בכך שהנה, האתיופי מגיע לכאן עם הנחות והוא פחות טוב.

<יצחק איתן: האם זה המצב בו אנחנו רוצים?

<יצחק איתן: במקום להגיע למצב של שילוב טבעי, של אנשים עם כישורים שיגיעו לעמדות הנכונות ויסתכלו עליהם בעיניים שוויוניות.

אמיר אוחנה: תודה.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת אלעזר שטרן, ראש אכ"א לשעבר.

אלעזר שטרן: תודה.

אלעזר שטרן: ראשית, אני שמח.

אלעזר שטרן: אני ער לדיון הזה.

אלעזר שטרן: הייתי עכשיו בדיון עם הקייסים על נושא של אי הכרה בחתונות שלהם, מה שמקפיץ אותי לשמים.

אלעזר שטרן: אנחנו הרבה שנים עם האתגר הזה.

אלעזר שטרן: המחלוקת היא לשם שמים.

אלעזר שטרן: זה ברור.

אלעזר שטרן: אני אומר בקצרה איך אני באתי לזה או לפני כן אני אומר ככותרת.

אלעזר שטרן: אין לי ספק שבקרב עולי אתיופיה יש כישורים כמו בעדה שלנו, שאף אחד לא שמע עליה, יוצאי צ'כוסלובקיה.

אלעזר שטרן: מה היתרון הגדול שלנו?

אלעזר שטרן: את מבחני הקב"א קובעים יוצאי העדה, או מצ'כוסלובקיה או ליד.

אלעזר שטרן: אז מה קורה?

אלעזר שטרן: את הכישורים האמיתיים שטמונים בקרב יוצאי העדה או חברי העדה האתיופית, המבחנים שלנו לא חושפים אותם וחריגים שיוצאים משם, שמצליחים להתגבר על זה, פתאום מגלים לנו שאפשר להיות רופא בכיר למרות מי שחיבר את המבחנים האלה.

אלעזר שטרן: אני באתי לעניין הזה פעם ראשונה כשזה קפץ לי לתוך הפרצוף, עת הייתי מפקד בה"ד 1.

אלעזר שטרן: הביאו לי להרחיק צוער אתיופי.

אלעזר שטרן: שאלתי למה.

אלעזר שטרן: אמרו לי שאין לו ביטחון עצמי.

אלעזר שטרן: שאלתי איך הם יודעים.

אלעזר שטרן: אמרו לי המפקדים שלי שהוא ארבעה חודשים כאן ועוד לא הסתכל להם בעיניים פעם אחת.

אלעזר שטרן: קראתי לצוער.

אלעזר שטרן: אמרתי לו שאין לו ביטחון עצמו.

אלעזר שטרן: שאל אותי איך אני יודע.

אלעזר שטרן: אמרתי לו שהוא לא הסתכל בעיניים של המפקד שלו אפילו פעם אחת ואצלנו להסתכל בעיניים, זאת עדות לביטחון.

אלעזר שטרן: הוא אמר לי שאצלם להסתכל בעיניים זאת עדות לחוצפה.

אלעזר שטרן: לאבא שלו הוא לא הסתכל בעיניים מאז הוא נולד.

אלעזר שטרן: אני אתן עוד דוגמה אחת.

אלעזר שטרן: כשהייתי בצה"ל, ערן זוכר, אני חשבתי שהטירונות בצה"ל בכל המקצועות זה דבר מיותר וצריך ישר לשלוח אנשים לטירונות בסמכות.

אלעזר שטרן: עשינו יום עיון מקצועי ביהוד.

אלעזר שטרן: אז ריכזו את כל המאבחנות.

אלעזר שטרן: אני הלכתי להסתכל.

אלעזר שטרן: הביאו מקורס טיס, מחיל הים, את כל מי שעושה מיון בצבא.

אלעזר שטרן: המנהלת באה עם המפקדות ואני אומר למפקדת אחת שתגיד לי מי המאבחנת הכי טובה שלה.

אלעזר שטרן: היא מראה לי על מאבחנת שראיתי שהיא באה מאתיופיה ואומרת לי שהיא מאבחנת בקורס טיס.

אלעזר שטרן: הלכתי להסתכל עליה.

אלעזר שטרן: שאלתי מה שלומה והיא אמרה שלא כל כך בסדר, כי היא לא מספיק טובה.

אלעזר שטרן: אמרתי לה שהמפקדת אמרה שהיא הכי טובה כאן.

אלעזר שטרן: היא אמרה שהיא אומרת לי שהיא לא מספיק טובה.

אלעזר שטרן: מה זה אומר?

אלעזר שטרן: שגם את הכישורים אנחנו כאילו מכסים.

אלעזר שטרן: קורס אמיר הוא קורס טרנספורמציה, בין המבחנים של האשכנזים – בכוונה אני אומר את זה כך – לבין היכולות האמיתיות שצריכות תרגום.

אלעזר שטרן: דרך אגב, את הגדוד הדרוזי אנחנו סוגרים עכשיו אחרי חמישים שנים.

אלעזר שטרן: היה אפשר לסגור אותו כבר לפני עשרים שנים אבל היו חייבים להקים אותו.

אלעזר שטרן: למה היו חייבים להקים אותו?

אלעזר שטרן: בהתחלה, כשאתה מתחיל תהליכים, אתה צריך לא את כולם אבל לא בשביל לכסות על כישורים.

אלעזר שטרן: לכן אני חושב שבוויכוח הזה – ותסלחו לי שבאתי מאוחר – אין אף קורס מושלם בצה"ל אבל אם אתם שואלים אותי מה צריך לעשות, כן, יש חלקים גדולים מבני העדה שצריכים את הטרנספורמציה הזאת מכל מיני סיבות, מסיבות של הידע המדויק, מסיבות של התרבות, של הביטחון העצמי, של מה שאתם רוצים.

אלעזר שטרן: הטרנספורמציה הזאת עוזרת.

אלעזר שטרן: אני הכי בעד אינטגרציה, לאורך כל החיים.

אלעזר שטרן: מי שמכיר אותי יודע.

אלעזר שטרן: לא צריך את ישיבות ההסדר ואז ישאלו אותי למה אני בעד.

אלעזר שטרן: כן, לפזר את ישיבות ההסדר ואמרתי שכל דבר בזמנו וכל דבר במתכונת הנכונה.

אלעזר שטרן: בעזרת השם, יכול להיות בעוד עשר שנים, אפשר לסגור את קורס אמיר אבל צריך את הקורס הזה לחלק מהחיילים שלנו שתשאלו אותם מה זה עשה להם.

אלעזר שטרן: אסור שתחת הכותרת – אני לא רוצה לומר סיסמה במונח הרע של המילה אלא במונח הטוב של אינטגרציה עד הקצה, אנחנו בסוף גם נאבד את מי שצריך את הזמן שלו בשביל האינטגרציה המלאה.

אלעזר שטרן: תודה.

אלעזר שטרן: אני מתנצל.

אלעזר שטרן: ב-11:30 מתחיל דיון בוועדה אחרת.

אמיר אוחנה: תודה.

אמיר אוחנה: רח"ט תומכ"א ולאחר מכן נסכם.

<ערן שני: קודם כל, צריך להגיד לגבי התכניות המבדלות.

<ערן שני: צריך להגיד שהייתה כאן החלטת ממשלה וצה"ל קיבל הנחיה לבטל את התכניות המבדלות.

<ערן שני: זה בכלל לא היה נתון לשיקול דעתו של הצבא.

<ערן שני: אנחנו כמובן הצגנו את היתרונות, את החסרונות, כמו שיש בכל דבר.

<ערן שני: הייתה כאן החלטת ממשלה, יצא כתוב שחור על גבי לבן והממשלה הנחתה את הצבא לבטל את קורס אמיר ולכן קורס אמיר בוטל.

<ערן שני: אנחנו רצינו לחשוב איך אנחנו יוצרים פלטפורמה וקורסים והכשרות שיגשרו על הפער שנוצר כתוצאה מביטול קורס אמיר.

<ערן שני: אמרנו שניצור קורס שיכין את האנשים יותר טוב לשירות הצבאי, לא לפי מאפיינים של עדה אלא לפי מאפיינים אחרים.

<ערן שני: אמרתי קודם בסקירה שלי, אנשים שאנחנו סבורים שהסיכוי שלהם לליקויי שירות הוא גבוה, נשענים על המון פרמטרים שיש לנו, צריך להגיד בעניין הזה – זה נאמר פה אבל חבל שהנוכחת לא נמצאת כרגע, אבל אני אענה בכל מקרה גם לפרוטוקול – קורס אמיר מעולם לא הסליל אנשים לתפקידי ש.ג.

<ערן שני: זה פשוט לא נכון.

<ערן שני: קורס אמיר בנה את האנשים לשירות הצבאי, נתן להם כלים, חיזק אותם ועשה בדיוק הפוך, בעיקר בקרב הבנות.

<ערן שני: אפילו הייתה תרעומת בקרב אנשים שהם אינם יוצאי אתיופיה למה יוצאות קורס אמיר מקבלות תעדוף על פני בנות אחרות בשיבוץ.

<ערן שני: מי שמכיר את הליך השיבוץ בצה"ל יודע שהבנות שובצו למקצועות בצה"ל לאחר קורס אמיר ולא בתחילת השירות.

<ערן שני: השיבוץ נעשה בהתאם למה שקרה בקורס אמיר ותוך התחשבות משמעותית מאוד מאוד ברצון של אותן בנות להגיע לתפקידים בצה"ל.

<ערן שני: זה כבר מאחורינו כי כמו שאמרתי, הייתה כאן החלטת ממשלה בעניין ועכשיו הצבא עושה פעולות כדי לראות במסגרת הפעילות המשלבת ולא המבדלת איך אנחנו משלבים יותר נכון את האוכלוסייה הזאת בתוך השירות הצבאי.

<ערן שני: צריך להגיד שביטלנו את הקורסים ואת המסגרות המבדלות כמו קורס אמיר אבל לא ביטלנו לחלוטין את הפקטור באותם מקרים בהם אנחנו חושבים שהאוכלוסייה הזאת צריכה דחיפה, כמו למשל בהגמשת קריטריונים לקורס קצינים או כמו הגמשת קריטריונים בקבלה למסלול עתודה.

<ערן שני: דיברו כאן על הנחות, האם הגמשה היא הנחות.

<ערן שני: יש הבדל בין הנחה שהיא פוגעת בצבא רק משיקולים של הנחה כהנחה לבין הגמשה או התגמשות כתוצאה מזה שאנחנו מבינים שחלק מהכלים שלנו היום הם חסרים ויכול להיות שאנחנו מפספסים אנשים בתהליך.

<ערן שני: לא דומה התהליך שעושים בלשכת הגיוס שקובע את הקב"א והדפ"ר לחצי שנה קורס קצינים, בו הבן אדם עושה תהליך של הכשרה, חשוף למפקדים שכותבים עליו חוות דעת ואומרים האם הבן אדם מסוגל להיות קצין או לא מסוגל להיות קצין.

<ערן שני: בסוף יש מגבלה מסוימת לכלי המיון.

<ערן שני: כלי המיון הם כלים שבסך הכול הם בסדר, התוקף והמהימנות שלהם הם יחסית טובים אבל זה לא בא להחליף שום קורס, שום הכשרה, שום מפקד שראה את החייל בעיניים.

<ערן שני: לכן אנחנו כן עושים תהליכים של הגמשה, ואם לא נעשה את זה, צריך להגיד את האמת, אם אנחנו נתייחס ליוצאי אתיופיה בדיוק כמו לכולם בכל תהליך ובכל שלב ושלב, לטעמי אנחנו נראה פחות קצינים יוצאי אתיופיה, פחות עתודאים יוצאי אתיופיה, פחות מפקדים יוצאי אתיופיה , פחות מאותרים, אנחנו נראה יותר נשר, נראה אותם יותר בכלא כי התייחסנו אליהם בדיוק כמו לכולם.

<ערן שני: צריך להגיד שאת המסגרות המבדלות ביטלנו אבל בכל אותם מקומות שאנחנו חושבים שהאוכלוסייה הזאת צריכה דחיפה וחיזוק, אנחנו עושים את זה.

<ערן שני: אמנם במסורה, ברגישות רבה מאוד, מכיוון שאנחנו רוצים לראות את האוכלוסייה הזאת מתקדמת בשירות הצבאי.

<ערן שני: אנחנו לא מסלילים את האנשים לשום מקום, לא יוצאי אתיופיה ולא אנשים שאינם יוצאי אתיופיה.

<ערן שני: אין תהליכים של מסלולי הסללה בצה"ל.

<ערן שני: לגבי השיפוט והכליאה.

<ערן שני: כפי שציינה כאן חברת הכנסת ענת ברקו, אני רק אומר שאנחנו בתהליך של רפורמה בנושא הכליאה בצה"ל.

<ערן שני: זה לא קשור ליוצאי אתיופיה.

<ערן שני: יוצאי אתיופיה הם חלק מהעניין.

<ערן שני: הנתונים של היקף הכלואים יוצאי אתיופיה, אני מעריך שהם ירדו באופן משמעותי כי חלק מהרפורמה של תהליך הכליאה בצה"ל שהוא תהליך כולל, שאינו נוגע ספציפית לאוכלוסיית יוצאי אתיופיה.

<ערן שני: בכלל, באופן כללי, אנחנו סבורים שצריך לבצע רפורמה בהליך הכליאה של צה"ל כדי לראות פחות אנשים בכלא.

<ערן שני: בתוך כך להסתכל על סמכויות השיפוט של קציני השיפוט, להסתכל על העבירות השונות, על מה מכניסים חיילים לכלא ויש עבודה בצבא, עבודה נרחבת, בעניין הזה.

<ערן שני: אני מניח שיוצאי אתיופיה יהיו פחות בכלא גם כתוצאה מהעבודה הכללית בעניין של השיפוט והכליאה.

<ערן שני: לגבי הפנימיות.

<ערן שני: עלתה כאן שאלה לגבי הפנימיות.

<ערן שני: אני לא יודע לגבי היקף החניכים יוצאי אתיופיה בפנימייה בחיפה, אבל אני יכול להגיד שאנחנו יכולים לראות הרבה מאוד חניכים יוצאי אתיופיה שמשולבים במכינות הקדם צבאיות של צה"ל.

<ערן שני: הרבה מאוד.

<ערן שני: צריך להגיד גם שאנשים שבחרו ללכת למכינה ומגיעים לשירות הצבאי, הם מגיעים מוכנים יותר, קטן הסיכוי שלהם לנשור מהשירות הצבאי ולצאת לתפקידים משמעותיים, כולל פיקוד וקצונה, הוא גבוה יותר.

<ערן שני: אנחנו מעודדים כמובן כל חניך וחניך שרוצה ללכת למכינה קדם צבאית, בין אם היא מכינה שנתית, בין אם היא מכינה חצי שנתית.

<ערן שני: אין קשר בין סגירת קורס אמיר לבין המגמות שראיתם כאן.

<ערן שני: קורס אמיר נסגר לפני חודש.

<ערן שני: אין קשר.

<ערן שני: מי שחושב שסגירת המסגרות המבדלות הביא לנתונים של ירידת הנשר, הוא טועה.

<ערן שני: קורס אמיר האחרון נסגר לפני חודש והנתונים שהראיתי לכם על ירידת הנשר, אלה נתונים של השנתיים האחרונות.

<ערן שני: לכן אין שום קשר בין סגירת קורס אמיר למה שראיתם.

<ערן שני: לגבי קורס חוסן וכמה אנשים יוצאי אתיופיה מתוך קורס חוסן.

<ערן שני: מעט מאוד.

<ערן שני: צריך לומר שאנחנו בפיילוט.

<ערן שני: כל קורס חוסן כולו מכיל שלושים חניכים.

<ערן שני: שלושים חיילים.

<ערן שני: זה קורס פיילוט.

<ערן שני: אנחנו רוצים לדעת איך זה מתנהג ואנחנו מתכוונים לפתוח קורס בהיקף רחב יותר בחציון הבא של השנה, אחרי שנפיק את הלקחים מקורס חוסן.

<ערן שני: לגבי היעדים והקב"א, זה הדבר האחרון שאני אתייחס אליו.

<ערן שני: אתה דיברת על זה.

<ערן שני: אני אחדד את מה שאמרתי קודם.

<ערן שני: אנחנו מסתכלים ושמנו יעדים אל מול כלי המיון הקיימים.

<ערן שני: על פי הכלים הקיימים, אגב, הקב"א מורכבת משלושה חלקים, כמעט כמו כל דבר בצה"ל, שהם הדפ"ר, שאלה המבחנים שעושים מול המחשב, שזה הריאיון שעושים מול המאבחנת וזה ציון ההשכלה של בית הספר שנגזר בגדול כמה שנות לימוד יש לבן אדם.

<ערן שני: אם יש לו 12 שנות לימוד, הוא מקבל את מלוא הציון.

<ערן שני: מזה נגזרת הקב"א.

<ערן שני: היא לא נגזרת מארץ מוצא, היא לא נגזרת מכמה חדרים יש בבית, היא לא נגזרת אם ההורים גרושים, היא לא נגזרת משום דבר כזה.

<ערן שני: תחת הכלים הקיימים, אלה הנתונים.

<ערן שני: אנשים מגיעים למבחן דפ"ר, עושים ציון, מה שיש, זה מה שיש.

<ערן שני: לכן אנחנו חושבים שהכלים שיש לנו היום הם מוגבלים ואנחנו הולכים להרחיב אותם ולשנות אותם.

<ערן שני: דיברתי על הוספה של כלים רב תרבותיים שאמורים להביא לידי ביטוי את מה שאמר כאן חבר הכנסת אלעזר שטרן, שדיבר על כך שהכלים שלנו היום הם לא מספיק טובים ומותאמים.

<ערן שני: בכלים החדשים, מבחן דפ"ר מותאם וחדש, אני חושב שאנחנו נראה נתונים אחרים.

<ערן שני: אל מול הכלים הקיימים, אני חושב שלשים עלייה של חמישה אחוזים, זה גם כך יעד מאוד מאתגר.

<ערן שני: תודה רבה.

אמיר אוחנה: תודה לך, רח"ט תומכ"א.

אמיר אוחנה: הודעת סיכום.

אמיר אוחנה: ועדת החוץ והביטחון עוסקת כל העת בשילוב ראוי בצה"ל.

אמיר אוחנה: היום עסקה הוועדה בבחינת שילוב האוכלוסייה האתיופית בצה"ל.

אמיר אוחנה: מדובר על דיון מעקב המבוצע מעת לעת.

אמיר אוחנה: הוועדה שמחה לשמוע על שיפור דרמטי בשילוב האוכלוסייה האתיופית בצה"ל, שילוב הבא לידי ביטוי בין השאר בצמצום הנשר מצה"ל של אוכלוסייה זו.

אמיר אוחנה: הוועדה מבקשת להביע הערכה רבה לצה"ל ומפקדיו הפועלים כדי לאפשר לכל האוכלוסיות בצה"ל השתלבות מלאה תוך מיצוי הפוטנציאל הגלום בכל אדם ואדם.

אמיר אוחנה: אנחנו נלמד את החלטת הממשלה על ביטול הקורסים המבדלים בצה"ל שנכונים לא רק ליוצאי אתיופיה אלא לאוכלוסיות נוספות ונשקול לייחד דיון לנושא זה.

אמיר אוחנה: אנו קוראים לקצין חינוך ראשי לבחון את הטענה שהנרטיב המוצג לגבי מבצע משה הוא מבצע הצלה מעוני ורעב ולא ציונות ולדווח לוועדה את תוצאות הבדיקה.

אמיר אוחנה: הוועדה תמשיך לעקוב אחר השילוב הראוי בצה"ל על מנת שהמגמה הטובה הזו תימשך.

אמיר אוחנה: תודה לכם.

אמיר אוחנה: הישיבה נעולה.