ועדת המשנה לתחבורה ציבורית, כנסת 20, פרוטוקול מספר 21, 2017-08-09 12:30

דב חנין: חברות וחברים, ברוכים הבאים.

דב חנין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת המשנה של ועדת הכלכלה לתחבורה ציבורית.

דב חנין: זו ישיבה שנייה שלנו היום.

דב חנין: סדר-היום של הישיבה הזו הוא הנושא של שילוב נסיעה ברכבת, אוטובוסים ומוניות שירות, זוהי ישיבת מעקב; וגם, היערכות התחבורה הציבורית לפתיחת קו הרכבת כרמיאל-עכו.

דב חנין: אני אתחיל בישיבת המעקב.

דב חנין: רכבת היא אמצעי תחבורה מצוין, גם אמצעי תחבורה פופולרי.

דב חנין: הציבור הישראלי אוהב את הרכבת, וכשיש רכבת בתדירות מספקת אז אנשים מצטופפים ברכבת.

דב חנין: כשאני נוסע ברכבת בימי חמישי לחיפה אני תמיד מצליח לשבת רק על הרצפה כי אין שום אופציה אחרת לשבת בשום מקום אחר.

דב חנין: אבל, רכבת עובדת טוב רק כאשר היא מסונכרנת עם אמצעי תחבורה נוספים, וקודם כול עם אמצעי תחבורה ציבורית נוספים.

דב חנין: אם אין דרך להגיע לתחנת הרכבת אנשים לא ייסעו ברכבת, ואם אין דרך נוחה להגיע לתחנת הרכבת ולצאת ממנה בתחבורה ציבורית, אז ייהנו מהרכבת רק אלה שיש להם רכב פרטי ויכולים להגיע לרכבת ברכב הפרטי.

דב חנין: אנחנו קיימנו כבר דיון מאוד מקיף בנושא הזה בוועדת המשנה ואני מכיר את המאמצים שנעשים על-ידי משרד התחבורה בתחום הזה, אבל עד עצם היום הזה אני עדיין מגיע לתחנות רכבת לא מעטות וצריך להמתין המון-המון זמן כדי שאוכל להמשיך לנסוע משם באוטובוס.

דב חנין: זה לא כל כך מסובך.

דב חנין: כדי לייצר רציפות טובה בין רכבת ואמצעי תחבורה ציבורית אחרים לא צריך להשקיע מיליארדים נוספים של שקלים, צריך בעיקר לשנות את צורת החשיבה.

דב חנין: צריך בעיקר לקבוע שכשאנחנו מחליטים על הגעה של רכבת לתחנה, חלק אינטגרלי מההחלטה הזאת זה איך אנשים יוכלו להמשיך את דרכם מהתחנה, אם זה באוטובוס או בקו שירות.

דב חנין: גם בתחנת רכבת צפון בתל אביב כשמגיעים בלילה צריך להמתין עשר דקות, רבע שעה לקו כמו קו 5, שהוא קו מרכזי בתל אביב, פשוט מכיוון שהקו ממשיך את התדירות הרגילה שלו, הוא לא מתחשב בשאלה של יש רכבת, הגיעה רכבת, לא הגיעה רכבת.

דב חנין: הוא ממשיך בתדירות הרגילה שלו.

דב חנין: את צורת החשיבה הזו צריך לשנות.

דב חנין: צריך שקווים שמגיעים לרכבת, חוץ מהתדירות הרגילה שלהם, יהיה להם גם מענה לאנשים שהגיעו ברכבת.

דב חנין: זה אגב גם לא מסובך מבחינה טכנית לייצר את זה, איזשהו סוג של ממסר מאוד מאוד פשוט שעובר מהרכבת שהגיעה לאוטובוס שעומד לצאת ומאפשר זמן מעבר סביר מהרכבת אל האוטובוס כדי שאנשים יוכלו לדעת שנסיעה שלהם ברכבת יכולה להיות חלק מרצף של נסיעה נוחה בתחבורה ציבורית.

דב חנין: אנחנו מקיימים את הדיון הזה כאמור כדיון מעקב ואני רוצה לפתוח דווקא בסקר שערך ארגון "15 דקות" יחד עם הסדנה לידע ציבורי שעוסק בדיוק בשאלות האלה של איך תחנות הרכבת שיש לנו עוזרות, או אולי לפעמים פחות עוזרות, לנו, הציבור הישראלי, כשאנחנו רוצים להסתייע ברכבת ולנסוע בה.

דב חנין: מר גיל יעקב, בבקשה.

יעקב גיל: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב גיל: אז אני רק אתקן.

יעקב גיל: מדובר לא בסקר אלא בעצם במחקר שנעשה בעזרת הסדנה לידע ציבורי, שפשוט לקח את נתוני זמני נסיעות הרכבת והצליב אותם עם זמני נסיעות האוטובוסים, שזה אגב מפורסם ואפשר לבצע את העיבודים האלה בצורה חופשית.

יעקב גיל: המטרה של המחקר הייתה לבדוק ולשים איזשהו זרקור על מקומות שבהם עדיין יש בעיות שדורשות טיפול, וגם בצורה מורחבת יותר שאולי לא מופיעה כאן בדוח, שעות וימים שבהם נדרש איזשהו טיפול יסודי.

יעקב גיל: ובעצם, אנחנו גילינו את מה שנוסעי התחבורה הציבורית מרגישים ביומיום, שגם אחרי קרוב לעשור של פרויקט שנקרא "שילובים" בהתחלה והיום נקרא "קו רציף", יש הרבה מאוד תחנות רכבת שבהרבה מאוד שעות ביממה אין מספיק תחבורה ציבורית, לפעמים אין בכלל, לפעמים האוטובוסים לא מתוזמנים עם הגעת הרכבות וההמתנה אורכת בין רבע שעה לחצי שעה לאחר הגעת הרכבת, ובעצם יש עוד עבודה לפנינו.

יעקב גיל: יחד עם זאת, אני גם חייב לציין שיש שיפור בשנה-שנתיים האחרונות, אבל עדיין, קצב הפיתוח של הרכבת לעומת קצב ההתאמה והסנכרון עם האוטובוסים הוא לא תואם ואין חפיפה בין הדברים.

יעקב גיל: וחשוב להבין שהעבודה לא מסתיימת כאשר פותחים תחנת רכבת חדשה ומוסיפים שירות רכבתי.

יעקב גיל: העבודה צריכה להיות בראייה של צורכי הנוסע, מהבית ועד היעד, זאת אומרת שברגע שפותחים שירות חדש של רכבת צריך לתפור אותו מאל"ף ועד תי"ו לאורך כל שעות היממה, לאורך כל השבוע.

יעקב גיל: בבדיקה שעשינו אנחנו בחנו כמה פרמטרים.

יעקב גיל: המטרה שלהם הייתה לתת איזושהי אינדיקציה מאוד גסה – אנחנו לא מתיימרים להחליף את משרד התחבורה – איפה עדיין יש בעיות, איפה עדיין צריך לטפל בדברים.

יעקב גיל: מבין התחנות הפופולריות, כשהגדרנו "פופולריות" לפי כמות הנוסעים, עשינו איזשהו דירוג - - -

דב חנין: לפי מספר הנוסעים.

יעקב גיל: כן.

יעקב גיל: מספר הנוסעים שיוצאים מהתחנה בממוצע ליום, אנחנו רואים עדיין שהתחנות נתניה ואשדוד נמצאות בבעיה בשירות האוטובוסים.

יעקב גיל: יש בתחנות האלה שירות מסוים של מוניות שירות אבל גם הוא הולך ונשחק בהמשך למה שציינתי בדיון הקודם, ובהחלט יש בעיה כאינדיקציה, באופן כללי, ותכף נפרט יותר.

יעקב גיל: וגם בתחנות נוספות כמו הרצליה, רחובות ותל אביב-האוניברסיטה, עדיין יש בעיה של תיאום בין הרכבות.

יעקב גיל: אני יכול להגיד שגם על סמך פניות הציבור, אפילו בתחנות מרכזיות מאוד כמו תל אביב-האוניברסיטה יש שעות, משעות הערב אפילו המוקדמות, שפשוט אתה יוצא ואתה יכול לחכות למעלה מ-20 דקות לאוטובוס שיוצא, שתחנת המוצא שלו היא מהרכבת, לא אוטובוס חולף.

יעקב גיל: אז באמת עדיין יש בעיה.

יעקב גיל: אנחנו גם עשינו דירוג של עשר התחנות המובילות לפי כמות האוטובוסים ועשר התחנות הבעייתיות, וראינו שגם בתחנות שיש בהן כמות נוסעים לא מבוטלת, כמו חדרה, ותחנות חדשות שנפתחו בשנה האחרונה – כפר יהושע, כפר ברוך – עדיין שירות האוטובוסים לא מספק ביחס לצרכים והן נמצאות בתחתית הרשימה יחד עם דימונה, עתלית, להבים, רהט, ועוד.

יעקב גיל: אחד הממצאים המעניינים שאנחנו רואים בדוח הוא הנושא של שעות הערב, מוצ"ש וגם לפעמים ימי שישי, וכאן התמונה הרבה יותר חמורה.

יעקב גיל: יש תחנות שפשוט אין בהן בכלל שירות אוטובוסים בשעות הערב, גם אחרי השעה שמונה.

יעקב גיל: למשל, סגולה-פתח תקוה.

יעקב גיל: פתח תקוה לא עיר קטנה בישראל בכלל, והתחנה משרתת לא רק את פתח תקוה, עדיין אין שירות אחרי השעה שמונה בערב.

יעקב גיל: אין שירות במוצ"ש.

יעקב גיל: גם בתחנות ראשיות כמו נתניה, חדרה, אין שירות במוצ"ש.

יעקב גיל: בהרצליה אין שירות במוצ"ש, ובשעות הערב גם יש בעיה.

יעקב גיל: ובית יהושע, תחנה שגם סמוכה לנתניה ולעוד הרבה יישובים, אחרי השעה 22:00 אין לך איך לנסוע בתחבורה הציבורית.

יעקב גיל: המשמעות של שירות חלקי בתחנות הרכבת, צריך להבין, היא שבן אדם לא יכול לסמוך על הנסיעה ברכבת באופן מלא.

יעקב גיל: כי אם התעכבתי בעבודה ואני צריך לחזור יותר מאוחר אז ירדתי מהרכבת ולא מחכה לי אוטובוס – אז אני אסיק את המסקנה שפעם הבאה אני צריך לחשוב טוב מה אני עושה.

יעקב גיל: לא יודע, רכב או כל שירות אחר.

יעקב גיל: אנחנו גם בדקנו ספציפית את זמן ההמתנה הממוצע לאוטובוסים כשאתה יוצא מתחנה – לא כשאתה מגיע אליה אלא כשאתה יוצא ממנה – שזה אמור להיות הדבר הכי קל לתאם.

יעקב גיל: אתה יוצא מתחנת רכבת, זו תחנת המוצא של האוטובוס, אמור להיות קל לתאם שירות אוטובוסים, ואנחנו רואים שזמני ההמתנה מגיעים לפעמים לחצי שעה.

יעקב גיל: יש לנו, למשל, בעתלית 20 דקות המתנה, בכפר ברוך – גם, תחנה חדשה יחסית – זמן ההמתנה הממוצע הוא 18 דקות, שזה אומר שיש גם זמני המתנה ארוכים יותר, כי זה רק הממוצע.

<ג'ורג' סלימאן: 55.

יעקב גיל: לפעמים יש 55 דקות כי האוטובוס יוצא חמש דקות לפני שהרכבת מגיעה.

יעקב גיל: וכנ"ל גם בחדרה, בעתלית.

יעקב גיל: התופעה הזאת קורית גם בשעות היום וגם בשעות הערב.

יעקב גיל: אני הייתי לאחרונה בסיור בתחנת חדרה עם רכבת ישראל והעירייה, ובאמת האנשים שייצגו את פרויקט "קו רציף" אמרו: עשינו שילוביות מצוינת בשעות השיא.

יעקב גיל: אז פתחנו את הלוחות וגילינו שבין 16:00 ל-17:00 יש אחלה שירות מתוזמן בין הרכבת לאוטובוסים.

יעקב גיל: תגיע לפני, תגיע אחרי, אתה פשוט בבעיה, וזה פשוט מצב שהוא לא תקין.

יעקב גיל: אז באמת בחנו את כל הנושא הזה גם לאורך כל ימות השבוע.

יעקב גיל: אנחנו גם העברנו למשרד התחבורה טבלאות אקסל מפורטות, ממש לפי שעות וימים בצבעים אדום וירוק, כדי להראות בדיוק איפה יש בעיה.

יעקב גיל: זו עבודה שבסך הכול אנחנו היינו מצפים שמשרד התחבורה יעשה.

יעקב גיל: אני חושב שאחד הדברים המתסכלים ביותר לגבי פרויקט "שילובים", "קו רציף", הוא שמשרד התחבורה בחר להגדיר מספר קווים מצומצם כחלק מהפרויקט.

יעקב גיל: אני אתן דוגמה: יש קו 17 ברחובות שהוא לא מוגדר בפרויקט "קו רציף", אבל הוא יוצא מתחנת הרכבת.

יעקב גיל: זאת התחנה הראשונה שלו.

יעקב גיל: האוטובוס יוצא חמש דקות לפני שהרכבת מגיעה, והתשובות שהאזרחים מקבלים בפניות הציבור הן – הקו אינו מוגדר בפרויקט "קו רציף" ולכן הוא אינו מתוזמן עם הרכבת.

יעקב גיל: יש פה בעיה תפיסתית חמורה.

יעקב גיל: את הנוסע לא מעניין אם קו מוגדר ב"קו רציף" או בכל פרויקט אחר.

יעקב גיל: הנוסע רוצה לרדת מהרכבת ולמצוא אוטובוס או מונית שירות, או כל דבר אחר.

יעקב גיל: זה לא מעניין אותו איך זה מוגדר.

יעקב גיל: ואם זאת ההגדרה וככה פועלים אז אנחנו נמשיך לקיים דיוני מעקב ויהיה מספר קווים מצומצם שיהיו מתוזמנים ומספר קווים אחרים שלא מתוזמנים.

יעקב גיל: אנחנו באמת קוראים למשרד התחבורה להסתכל על הנושא הזה בצורה מערכתית ולהסתכל על תחנות הרכבת כהזדמנות.

יעקב גיל: יש פה פיתוח באמת אדיר של הרכבות, שמצליח להעביר נוסעים מהרכב הפרטי לתחבורה הציבורית.

יעקב גיל: אז לתפור את המקטע הראשון והאחרון זה פשוט חובה, ובחוויה שלנו הפרויקט עדיין לא מקבל את העדיפות שהוא צריך לקבל בתוך משרד התחבורה.

יעקב גיל: למיטב זיכרוני, שר התחבורה גם השיב על שאילתה לפני כשבועיים-שלושה, שאילתה של חברת הכנסת זנדברג אם אני לא טועה, לגבי ניצול התקציב בפרויקט, ולפחות לפי התשובה שנתן שר התחבורה, נוצלו בפרויקט תשעה מיליון שקלים מתוך 30 מיליון שקלים – זו לפחות התשובה הרשמית שנתן השר – ובהחלט זה מעיד על כך שיש בעיה.

יעקב גיל: אז אולי יש חברות ייעוץ שמסייעות ואולי יש גופים חיצוניים, אבל בסוף, בשורה התחתונה, האזרח צריך לקבל תוצאה הרבה יותר טובה.

יעקב גיל: ושוב, אני מסייג את הדברים שלי ואומר שיש תחנות שבהן מורגש שיפור ונעשית עבודה אבל צריך להגדיר שלפרויקט הזה יש תאריך סיום, וצריך שתוך שנה או שנתיים לכל היותר יסתיים השלב של תזמון כל תחנות הרכבת, ומכאן זה רק תוספות ושיפורים.

יעקב גיל: לא יכול להיות שאנחנו עדיין מתווכחים על קווים שידועים כבר מספר שנים שלא מתוזמנים עם הרכבת או שירות שלא קיים במשך שעות שלמות ובימים שונים בשבוע, ועדיין צריך להתווכח על הנושא הזה.

יעקב גיל: אז יש פה איזושהי בעיה מערכתית, ואני חושב שאחת התשובות שאולי הוועדה צריכה לקבל זה באמת איפה נמצאת האחריות – האם יש פרויקטור ייעודי לנושא הזה, ומה הסטטוס, מה התוכניות, מה לוחות זמנים, כדי באמת אחת ולתמיד לעשות סדר בנושא, ומכאן רק לשדרג.

יעקב גיל: אנחנו מבחינתנו רואים את הדוח הזה, יחד עם הסדנה לידע ציבורי, כשירות שאנחנו מציעים למשרד התחבורה, לרכבת ישראל, למפעילי התחבורה הציבורית, כדי להצביע איפה יש בעיות, אבל בהחלט מצפים שהכדור יהיה גם במגרש שלהם.

דב חנין: תודה לך, אדוני, וגם בשם הוועדה אני רוצה להודות לך על הדוח הזה, שהוא אכן דוח מאוד מקיף, מאוד מעניין ומאוד מטריד.

דב חנין: ואני רוצה לפנות אלייך, גברת אבירם.

דב חנין: אנחנו, כפי שאמרתי קודם, בדיון מעקב.

דב חנין: אני זוכר את הדברים שנאמרו בדיון הקודם.

דב חנין: אמרתם שזה נושא בסדר עדיפות גבוה במשרד, שאתם מבינים את החשיבות של הנושא הזה.

דב חנין: אני רוצה לומר לך שגם אני מרגיש שיש התקדמויות.

דב חנין: אני לא מזלזל בהתקדמויות שנעשות.

דב חנין: ועדיין, התמונה הכללית היא שאנחנו יותר תקועים מאשר זזים.

דב חנין: אני אומר לך את זה כמשתמש כבד ברכבת, שמשתדל למעט ברכב פרטי ככל שאני יכול.

דב חנין: אני לא אתן לך רשימה ארוכה של תחנות ומקומות, אבל אני יכול לומר לך שזה המצב היותר מאפיין.

דב חנין: יש יותר מקומות שבהם אני מגיע ואני נתקע בתחנת הרכבת מאשר מקומות שבהם באמת יש קו רציף מהרכבת ועד איזשהו יעד בתוך העיר או היישוב שאליו אני מגיע.

דב חנין: הדברים האלה נעשים קשים יותר כאשר אנחנו לוקחים בחשבון את העובדה שחלק לא קטן מתחנות הרכבת ממוקמות היום לא במרכזי ערים.

דב חנין: אנחנו מדברים גם על תחנות ישנות וותיקות, אבל במיוחד על התחנות החדשות שממוקמות מחוץ לערים.

דב חנין: ואם הן לא מחוברות טוב בתחבורה ציבורית אנחנו בעצם השקענו המון-המון כסף למה שיוכל לשמש רק אנשים עם רכב פרטי.

דב חנין: אז השאלות שלי הן: 1.

דב חנין: מה תוכנית העבודה שלכם?

דב חנין: 2.

דב חנין: מה לוחות הזמנים?

דב חנין: 3.

דב חנין: איך מבטיחים שהתקציב שמיועד לנושא הזה ימוצה ב-120% ולא ב-30%; 4.

דב חנין: מיהם האנשים שמופקדים על הדבר הזה; 5.

דב חנין: מהם המנגנונים שאתם שוקלים כדי לגרום לדבר הזה לעבוד יותר טוב?

דב חנין: למשל, אפשרות להפוך את הרכבת למפעילת תחבורה ציבורית, אם אתם רוצים לתת פתרון שהוא מחוץ לקופסה.

דב חנין: חמש השאלות האלה הן השאלות שאני הייתי מבקש ממך לתת עליהן תשובות ספציפיות, אבל את כמובן מוזמנת להרחיב ככל שתרצי.

<נועה אבירם: אז כמו שבאמת הצגת בפתח הדברים, הפרויקט, או בכלל הנושא של אינטגרציה בין כל אמצעי התחבורה הציבורית, ה-mile האחרון וכל ההיבטים האלה, בהחלט נמצא במקום גבוה בסדר העדיפויות של המשרד ושל הרשות לתחבורה ציבורית במשרד.

<נועה אבירם: אנחנו פועלים בצורה בהחלט אינטנסיבית ומקיפה לאפשר את החיבור של האמצעים – בין אם זה הרכבות והאוטובוסים, האופניים, ההליכה ברגל – וגם התנעה של עבודה ובשלבים כאלה ואחרים גם של אפשרויות שיתוף, או נסיעות שיתופיות או אמצעים שיתופיים אחרים.

<נועה אבירם: כמובן שהכול נבחן בסופו של דבר כן על רקע תקציבי וכן על רקע של הקצאת משאבים והתאמה לביקושים.

<נועה אבירם: מבחינת תוכניות העבודה, מאז קיומו של הפרויקט כל תחנה חדשה שנפתחת, נפתחת כבר עם תוכנית מלאה, סדורה ובהחלט מאוד מאוד מקיפה לשירות.

<נועה אבירם: קודם כול, בנושא של הטיפול מושקעים עשרות מיליוני שקלים – אני לא יודעת אם לשם כיוונתם שלא מוצה, כי אני מכירה לא רק מיצוי אלא שאנחנו גם הולכים ומבקשים ומביאים עוד ועוד הגדלות תקציביות לנושא הזה.

<נועה אבירם: נושא של תשתיות, גם כרגע המימוש הוא של משהו כמו שני-שלישים מאותם עשרות מיליוני שקלים שהוחלט להקצות לנושא, אז אני לא יודעת באמת מאיפה הנתונים האלה.

יעקב גיל: זו שאילתה שהשר ענה עליה.

דב חנין: שני-שלישים ל-2017?

<נועה אבירם: אנחנו מדברים בנקודת הזמן הזאת, כן.

דב חנין: שני-שלישים מתקציב 2017.

<נועה אבירם: התשתיות הוא רב-שנתי.

דב חנין: אוקיי.

דב חנין: שני-שלישים מתקציב תשתיות התחבורה הציבורית הצמודות לרכבת.

<נועה אבירם: שמשויכות ספציפית להסרת חסמים של אינטגרציה.

יעל כהן-פארן: בכמה כסף מדובר?

<נועה אבירם: בשלושים וכמה מיליון שקלים.

יעל כהן-פארן: אז שני-שלישים כבר יצאו?

<נועה אבירם: כן.

יעל כהן-פארן: זה שונה ממה ששמענו.

דב חנין: עד מתי התוכנית הרב-שנתית הזאת?

תמר זנדברג: השר, למיטב זיכרוני, אין לי את זה כרגע מולי - -

יעקב גיל: אמר תשעה מיליון.

תמר זנדברג: - - התייחס, אבל זה היה התקציב השוטף – תקציב הפעולות, זה לא היה תקציב התשתית.

<נועה אבירם: יכול להיות שזה היה איזשהו תקציב של נושא השירות, של כמה מוצה עד עכשיו, אבל אני אומרת, בשירות - - -

תמר זנדברג: אבל מה שיותר גרוע מזה, וגם אם תוכלי להתייחס לזה בדברייך, זה לא רק התקציב.

תמר זנדברג: זה שיש אי-ניצול של תקציב לדבר כל כך משמעותי זה כמובן חמור כשלעצמו, אבל מה שהיה יותר חמור בשאילתה הזאת זה העובדה שאין שינוי בפועל, בהתנהגות, במספר האנשים שעולים או יורדים מאוטובוס לרכבת וחזרה, כלומר בשימוש עצמו.

תמר זנדברג: כי בסוף, גם כסף וגם תקציב וגם מדיניות, זה מיועד להשיג תוצאה.

תמר זנדברג: וגם אם תוציאו והתוצאה לא תושג, לא יודעת כבר מה יותר גרוע – אם להוציא ושזה לא יקרה - - -

<קריאה: אולי התכנון לא מותאם לצרכים.

תמר זנדברג: יכול להיות.

<נועה אבירם: אני אומרת, אנחנו כן רואים שינוי ואנחנו כן רואים עלייה במשתמשי התחבורה הציבורית שמשלבים את הנסיעה הזאת עם הרכבת.

דב חנין: יש לך נתונים?

<נועה אבירם: כיום אנחנו מדברים על עשרים וכמה אחוזים, שזה בסך הכול די דומה לפיצול - - -

דב חנין: עשרים וכמה אחוזים ממה?

<נועה אבירם: נוסעי הרכבת המגיעים לתחנות בתחבורה ציבורית.

דב חנין: לעומת מה?

<נועה אבירם: מתוך כלל נוסעי הרכבת, 22%.

דב חנין: מאה אחוז.

דב חנין: ולעומת לפני חמש שנים?

<נועה אבירם: אנחנו רואים כן עלייה הדרגתית וחלק מזה זה כתוצאה, כי כמו שאמרתי, היום כל תחנה חדשה שנפתחת היא כבר נפתחת עם שירות מקיף.

יעל כהן-פארן: וכל השאר, 80%, ברכב פרטי?

<נועה אבירם: לא.

<נועה אבירם: אין לי פה את הפירוט המלא אבל כל השאר – תחנות תל אביב לדוגמה מאופיינות מאוד בהגעה ברגל, בהגעה באופניים, יש את מי שמגיע ברכב פרטי, יש את מי שמגיע ברכב פרטי כנוסע, מה שקוראים Kiss and ride.

<ג'ורג' סלימאן: אבל יש מי שמגיע ברכב פרטי בגלל אילוץ.

<נועה אבירם: ויש מי שמגיע ברכב פרטי בגלל אילוץ, כן.

תמר זנדברג: ויש את מי שמגיע ברכב פרטי ונאלץ להמשיך עם הרכב הפרטי כי הוא לא מצא חנייה בתחנה.

תמר זנדברג: זו מציאות שקיימת בתחנות השרון, וזה באמת חלם.

תמר זנדברג: בן אדם מגיע עם הרכב הפרטי במטרה לחנות ברכבת ולנסוע, מסתובב, לא מוצא חנייה, הרכבת או שכבר יצאה או שעדיין לא יצאה אבל אין לו איפה לשים את האוטו, אז הוא כבר נוסע עם האוטו למחוז חפצו.

<נועה אבירם: קודם כול, בנושא החניות אולי יוכלו הרכבת להרחיב, זה שטחים שלהם, אבל בכל אופן הרי תמיד זה גם איזשהו קונפליקט.

<נועה אבירם: אנחנו לא נרצה לאפשר חניות אינסופיות.

יעל כהן-פארן: עד אינסוף תחנות.

תמר זנדברג: בוודאי שלא, זה בדיוק העניין.

תמר זנדברג: השירותים המשלימים של השאטלים והאוטובוס אמורים להוות תחליף לחניות.

תמר זנדברג: אני בעד לבטל – תחנת אוטובוס זקוקה לחנייה מאוד קטנה למקרים מאוד מסוימים.

<נועה אבירם: גם אוטובוס, דרך אגב, זקוק לחניות, לתחנות.

<נועה אבירם: זה שני דברים שונים.

<נועה אבירם: גם פה יש עלות של שטח, עלות של - - -

דב חנין: גברתי, סליחה, אני אעצור אותך.

דב חנין: אני קודם כול מודה לך על הדברים שאת משיבה אבל אני רוצה לקבל תשובות יותר ממוקדות לפי הנושאים שמטרידים אותי.

דב חנין: קודם כול, גברתי דיברה על תוכנית רב-שנתית, נכון?

דב חנין: תוכנית "שילובים".

דב חנין: התוכנית הזאת התחילה מתי ועד מתי היא מיועדת להתקיים?

<נועה אבירם: התוכנית הזאת התחילה ב-2009, היא נכנסה לתאוצה סביב 2012–2013.

<נועה אבירם: כל עוד רשת הרכבות ממשיכה להתפתח, התוכנית הזאת ממשיכה להתפתח אתה, כך שלא נכון יהיה להגיד – אנחנו תוך שנה מסיימים - - -

דב חנין: מה היעדים שלכם נניח לסוף שנת 2017 ולסוף שנת 2018?

<נועה אבירם: עד לסוף שנת 2017 מתוכננת הרכבת לפתוח שלוש תחנות חדשות.

דב חנין: זה אני יודע, אני לא שואל על תחנות רכבת.

דב חנין: הרכבת מתפתחת.

<נועה אבירם: בוודאי.

דב חנין: עכשיו אני שואל על השילוביות.

<נועה אבירם: אז אני אשמח לענות לגבי השילוביות.

<נועה אבירם: לכל שלוש התחנות האלה מתוכנן שירות מקיף.

<נועה אבירם: דרך אגב, אנחנו בוחנים גם אפשרויות שירות באמצעים אחרים, אם זה במקומות שאנחנו נמצא לנכון שמתאים יותר שהרכבת תפעל, אם זה במקומות שאנחנו בוחנים עכשיו להפעיל שירות גמיש, שזה יותר נניח מותאם לאזורים כפריים שהקשיחות של האוטובוסים היא פחות מתאימה להיקפי השימושים שם.

<נועה אבירם: היום אנחנו בעצם עובדים על איזושהי תוכנית שתאפשר לנו מודל שירות מותאם לסוג הביקושים שמייצרת התחנה.

דב חנין: אוקיי.

דב חנין: אנחנו בהמשך הדיון נדבר על שלוש התחנות החדשות כי הן כולן בקו - - -

<נועה אבירם: לא.

<נועה אבירם: על שתיים מהן.

דב חנין: על שתיים מהן.

דב חנין: אוקיי.

דב חנין: שתיים מהן, קו הרכבת לעכו-כרמיאל.

דב חנין: מעבר לתחנות החדשות, מה אתם רוצים לראות בסוף 2017 ובסוף 2018 שאנחנו עדיין לא רואים היום?

דב חנין: מה המטרות שלכם?

<נועה אבירם: במקביל לפתיחת התחנות החדשות אנחנו גם כן מחזקים את השירות בתחנות קיימות הן מבחינת היקף השירות, הן מבחינת - - -

דב חנין: יש לך מספרים?

<נועה אבירם: כרגע אני יודעת להגיד באיזה תחנות אנחנו מתמקדים.

<נועה אבירם: למשל, דובר פה על חדרה.

<נועה אבירם: בחדרה זה לא תחנה חדשה, זו תחנה שכן צריכה שיפור – חדרה, גם התחנה וגם באופן כללי העיר, צריכה איזשהו שיפור ושינוי של השירות.

דב חנין: מאה אחוז.

תמר זנדברג: דרך אגב, אני בדקתי עכשיו את השאילתה.

תמר זנדברג: סליחה, הנתון שמסרת זה לא מה שהשר ענה.

תמר זנדברג: הוא אכן התייחס לתשעה מיליון שזה השוטף אבל הוא התייחס ספציפית לאותו תקציב רב-שנתי של 32 מיליון שקלים, והוא כותב:

תמר זנדברג: עד כה נוצלו כשמונה מיליון שקלים מתוך ה-32.

<נועה אבירם: בנתונים שבידי עד כה נוצלו 25 אבל אני ודאי אבדוק את זה.

תמר זנדברג: זו שאילתה מהשר.

דב חנין: בסדר, יכול להיות שבמהלך החודש פשוט היה פרץ של עשייה, לקראת הדיון בוועדה הם אמרו בואו נשקיע את הכסף.

<נועה אבירם: אנחנו עם ועדה ובלי ועדה עושים.

דב חנין: בסדר גמור.

דב חנין: גברתי, אני אבקש ממך להעביר לנו בצורה מסודרת מה תוכנית העבודה שלכם עד סוף שנת 2017 ובמהלך שנת 2018 בנושא שיפור השילובים מול כל תחנות האוטובוס שאתם עובדים מולן היום.

דב חנין: זו השאלה הראשונה שלי.

דב חנין: שאלה שנייה, אני כן אבקש מגברתי לבדוק את הנתונים התקציביים, גם מבחינת התוכנית הרב-שנתית וגם מבחינת הכסף השוטף.

דב חנין: אנחנו לא היינו רוצים שבנושא כל כך חשוב יהיה כסף שאיננו מנוצל.

דב חנין: אנחנו חושבים שזה בדיוק הכסף הקטן שיכול לעשות את השינוי הגדול, הכסף הזה של השילוביות.

דב חנין: מבחינה זו הוא אפילו יותר חשוב מהכסף התשתיתי הענקי של עוד קווים או עוד מערכות גדולות שעולות הרבה מאוד כסף אבל האפקט, התועלת השולית הנוספת שלהם, הוא הרבה יותר קטן.

<נועה אבירם: אני אחדד את הדברים כי כמו שאמרתי, בכל הנוגע לתקציבי שירות – ויושב לצידי רפרנט של אגף התקציבים, הוא מכיר את זה – אנחנו לא רק בניצול אלא אנחנו מבקשים או זקוקים לעוד ועוד הרחבה.

דב חנין: תכף אנחנו נשמע ממשרד האוצר שהוא גם מוכן לתת לכם את ההרחבה הזאת, אבל ניתן לו רגע לעכל את הסוגיה.

דב חנין: אני רוצה עוד לבקש ממך התייחסות לשאלה מי מנהל את המערכת הזאת.

<נועה אבירם: היום, כיוון שמדובר באמת בפרויקט רב-ממדי שקושר תשתיות וקושר פעילות רכבת וקושר פעילות מפעילי תחבורה ציבורית, אנחנו מתכללים את זה באמצעות מנהל פרויקט, אבל זה יושב אצלנו באגף תחבורה ציבורית.

יעקב גיל: כיום, מנהל הפרויקט הוא אחראי תחבורה ציבורית דרום שאחראי על כל אזור הדרום של התחבורה הציבורית וגם על שילוביות.

<נועה אבירם: יש מנהל פרויקט ייעודי חיצוני, לא עובד המשרד.

<נועה אבירם: המשרד בוודאי מלווה את זה באמצעות רפרנט.

דב חנין: מיהו מנהל הפרויקט הייעודי החיצוני?

יעל כהן-פארן: חברה חיצונית?

יעל כהן-פארן: "עדלא"?

<נועה אבירם: זה באמצעות "עדליא".

<נועה אבירם: עדליא היא מנהלת תחבורה ציבורית.

דב חנין: "עדליא" היא חברה חיצונית שמנהלת את הפרויקט הזה עבורכם?

<נועה אבירם: לא "עדליא" באופן ישיר אבל במבנה - - -

דב חנין: יש לה איזשהו קבלן משנה של קבלן משנה של קבלן משנה?

<נועה אבירם: זה מבנה ההתקשרות, אבל זה לא משנה כי תוכנית העבודה נקבעת במשרד התחבורה והמעקב אחריה נעשה במשרד התחבורה.

דב חנין: למה אגב זה עובד דרך קבלני משנה כאלה?

דב חנין: זה לא משהו שכדאי שמישהו אצלכם ישב ויהיה הבן אדם שגם מנהל את הפרויקט וגם יש לו סמכות ציבורית לקבל החלטות?

<נועה אבירם: עברתי גם על סיכום הדיון הקודם.

<נועה אבירם: עלה הנושא הזה, דובר.

<נועה אבירם: היום המדידה באיזושהי מדיניות כזאת ואחרת של כוח-אדם.

<נועה אבירם: חלק מהעבודה הביצועית נעשית בחוץ כאשר הרגולציה והפיקוח והניהול נעשים מתוך המשרד.

דב חנין: האם אתם מרוצים מהעבודה של חברת "עדליא" בתחום הזה?

<נועה אבירם: אני חושבת שנעשית עבודה טובה.

דב חנין: איך העבודה הזו נבחנת?

דב חנין: אם זה איש שלכם שהוא יושב במשרד התחבורה, אני מבין איך מתבצע המעקב אחריו, אבל אם זו חברת "עדליא", שזו חברה חיצונית, שאתם מתקשרים אתה על בסיס בסופו של דבר עסקי, האם יש לכם איזשהו לוח של יעדים מדידים שלפיהם אתם יכולים לבדוק את התוצאות של הפעילות שלהם?

<נועה אבירם: כמו שאמרתי, כמובן שאת תוכנית העבודה קובעים ומאשרים הגורמים במשרד התחבורה.

דב חנין: ברור לי, אבל האם יש יעדים מדידים לתוכנית העבודה?

<נועה אבירם: תוכנית העבודה כוללת את היקף השירות שאנחנו מעוניינים להפעיל.

דב חנין: לא.

דב חנין: יעדים מדידים מבחינת תוצאות.

<נועה אבירם: אז אני אומרת.

<נועה אבירם: הפעלת שירות זה בהחלט מדד תוצאתי.

דב חנין: אוקיי.

דב חנין: אנחנו נרצה לקבל את היעדים שאתם מציבים לאורך נניח השנתיים האחרונות לעומת הביצועים בפועל, בכל הפרמטרים של השירות שאתם בודקים – שזה יכול להיות מספרי קווים, מספרי משתמשים.

דב חנין: פשוט מעניין להבין איך הדבר הזה עובד.

דב חנין: אני חייב שוב להגיד לך.

דב חנין: התחושה שלי – והיא לא מדעית.

דב חנין: היא לא מדעית, גם יכול להיות שהיא משהו מאוד אקראי ומקרי, את יודעת, חוויה אישית – אבל החוויה האישית שלי זה שיש הרבה מאוד מרחב לשיפור, המון מרחב לשיפור בתור משתמש תחבורה ציבורית.

דב חנין: זה לא החוויה שאני מאחל למי שמשתמש בתחבורה ציבורית.

דב חנין: אני לא הייתי רוצה שכך הוא יגיע לתחנת רכבת וימתין לאמצעי תחבורה ציבורית.

דב חנין: משהו שם עדיין לא סגור במערכת.

דב חנין: אני לא יודע איפה הכדור הזה נופל, האם זה אצלכם, האם זה בחברת "עדליא", האם זה אצל המפעילים.

<נועה אבירם: זה לא רלוונטי כי בסוף, גם אם יש חברה חיצונית, יש רגולטור אחד.

יעקב גיל: גם פה צריך שילוביות, בניהול של הדבר הזה.

<נועה אבירם: יש בסוף רגולטור אחד, וזה בכלל לא משנה אם יש גוף חיצוני שמפעיל.

<נועה אבירם: יש גורם אחד שהוא אחראי גם כלפי הנוסע וגם כלפי כל גורם.

דב חנין: אז אני פונה לרגולטור הזה, שהוא אחראי כלפיי כנוסע – הפעם לא כחבר כנסת – ואומר לכם שתיקחו את הנושא הזה.

דב חנין: גברתי, אמרת דברים מאוד חשובים ואני מברך עליהם, על הגישה שלכם, עד כמה אתם רואים את הדבר הזה כדבר חשוב ומרכזי, אבל הדברים האלה צריכים להיבחן במציאות והמציאות היא יותר מורכבת ומסובכת.

<נועה אבירם: אני יודעת, והדברים האלה גם נבחנים, ונבחנים באופן שוטף.

<נועה אבירם: אני חושבת שכמו כל דבר בתחבורה הציבורית, יש הרבה מאוד עשייה שמדביקה פערים של לפעמים עשרות שנים אחורה.

<נועה אבירם: אתם אומרים פה בעצמכם שיש תנופה של עשייה.

<נועה אבירם: נכון, ותמיד נשאר לנו גם עדיין מה להמשיך ולשפר.

דב חנין: אוקיי.

דב חנין: אז גברתי אמרה לי שבתוך משרד התחבורה יש פרויקטור ויש גם פרויקטור חיצוני.

דב חנין: נכון?

<נועה אבירם: יש מנהל פרויקט חיצוני ויש מלווה במשרד התחבורה.

דב חנין: המלווה במשרד התחבורה הוא אחראי - - -

יעקב גיל: הממונה על אזור הדרום.

דב חנין: גם הממונה על אזור הדרום?

<נועה אבירם: נכון.

דב חנין: זה שילוב סביר?

<נועה אבירם: זה שילוב סביר.

יעל כהן-פארן: כמה שעות עבודה הוא יכול להוציא על הפרויקט?

יעקב גיל: זה שילוב לא סביר.

יעקב גיל: הוא צריך שיהיה לו עוזר בדרום.

<נועה אבירם: אני אשמח אם מישהו אחר מעוניין לנהל את חלוקת העבודה, או כמו שנאמר בדיון הקודם, להביא תקנים נוספים, אבל היום במסגרת חלוקת העבודה שלנו באגף זה שילוב שהוא סביר, כן.

דב חנין: אוקיי.

יעקב גיל: אדוני היושב-ראש, אני רק רוצה להפנות אותך לדיון קודם שניהלת על הנושא של איוש תקנים ברשות הארצית.

יעקב גיל: אנחנו יודעים שלפי התוכניות המקוריות היו אמורים להיות לא בן אדם שאחראי על כל אזור הדרום אלא צריך היה להיות תקן נוסף לכל אזור.

יעקב גיל: אני כמובן לא מפנה את זה אלייך כי אני יודע שאת לא אחראית על הנושא הזה, אבל להוסיף לבן אדם שבכלל אמורים להכפיל את התפקיד שלו הקיים, להוסיף לו עוד משימה של שילוביות עם הרכבת, מה לעשות, זה מקבל את סדר העדיפות הנמוך ואולי דווקא האוצר פה זה הכתובת, אני לא יודע.

דב חנין: גברת אבירם, אני רוצה להמשיך את השאלה של מר יעקב ולומר לך שאני לא יודע אם אתם יודעים אבל יש לא מעט טענות – אני לא יודע אם הן מוצדקות, אני רק אומר שהן קיימות – למשרד התחבורה על זה שאתם מרכזים את כל הטיפול בתחבורה הציבורית בכל הארץ בהמון המון נושאים, והמון דברים נתקעים על שולחנכם.

דב חנין: למרות שאתם אנשים מקצועיים ומסורים וטובים, הם נתקעים על שולחנכם בגלל עומס מאוד גדול והרבה מאוד תפקידים ומשימות, וגם מערכת שהיא בסופו של דבר מאוד מאוד ריכוזית.

דב חנין: כל דבר קטן צריך לעבור את אותו שולחן במשרד התחבורה כדי שהוא יצא לדרך.

דב חנין: אז אפשר להתמודד עם זה בשני אופנים.

דב חנין: או לעשות רפורמה במערכת ולבזר חלק גדול מההחלטות, זה כיוון אחד.

דב חנין: כל עוד זה לא קורה, המערכת שלכם צריכה להיות הרבה יותר חזקה, גם מבחינת כוח-אדם וגם מבחינת יכולות כדי שלא יהיו צווארי בקבוק במערכת שלכם.

דב חנין: ולכן הבקשה שלי היא להעביר את המסר הזה – אני יודע שלא את יכולה לענות על זה, זה נושא של מנכ"לית, שר וכדומה, וכמו שנאמר קודם, גם של משרד האוצר, לכן הראל יושב לידך וגם הוא רושם את הדברים בפניו.

דב חנין: אני חושב שזו סוגיה שבה התקנים הנוספים האלה יכולים לעשות הבדל כלכלי משמעותי לטובה.

דב חנין: זה באמת צווארי בקבוק בתוך המערכת.

דב חנין: אז אני מבקש שאתם כאגף ממשלתי תעשו איזשהו ניתוח ביקורתי גם של הקשיים שלכם להתמודד עם המשימות והמטלות ולא תגידו – אוקיי, אנחנו גוף מבצע, אז יש לנו שלושה אנשים, אנחנו נחלק אותם לשבעה תפקידים ונחיה עם זה.

דב חנין: זה כשאין ברירה, אבל חלק מהתפקיד שלכם כמו שהוא נראה לי הוא כן לעשות איזושהי הסתכלות חיצונית ולהגיד, שלושה אנשים אולי לא יכולים לעשות את התפקיד של שבעה, אולי צריך באמת שבעה אנשים שיעשו, אולי צריך 20 אנשים.

דב חנין: ואם אלה הם פני הדברים אתם צריכים להציף את זה למעלה מול המשרד, מול משרד האוצר, ולראות שלא ניתקל במצבים כאלה של צווארי בקבוק, כי שוב אני אומר, כשאני לוקח את הסוגיה הזו של השילוביות, אם היא מדגימה את המצב הכללי שלנו, אני רואה מצד אחד את הרצון הטוב שקיים, ואני מברך עליו, ומצד שני את הפערים המאוד מאוד גדולים שישנם בביצוע.

דב חנין: וזה הרי נושא שיש בו אינטרס לכל הצדדים.

דב חנין: לרכבת יש אינטרס שזה יקרה, למפעילים יש אינטרס שזה יקרה, לציבור יש אינטרס שזה יקרה.

דב חנין: למה זה לא קורה?

דב חנין: זה לא קורה כי זה נתקע באיזשהו מקום בתוך המערכת.

דב חנין: אז שוב תודה על התשובות ואני אשמח לקבל את כל ההשלמות שביקשנו.

דב חנין: נעבור למושיק שינברג, מנהל פרויקט "שילובים" ברכבת ישראל.

יעל כהן-פארן: דב, אני יכולה לשאול משהו את נציגת משרד התחבורה?

דב חנין: בבקשה.

דב חנין: חברת הכנסת יעל כהן-פארן.

יעל כהן-פארן: אנחנו קיבלנו כאן באמת דוח קצר וממצה מ"15 דקות", שאני מקווה שאתם עובדים אתם באיזשהו שיתוף פעולה, מקבלים מהם מידע לפחות, והשאלה שלי: תראי, התחושה שלי – ובאמת, כנוסעת רכבת לשעבר וגם היום, כשאני יכולה – היא שהפתרונות צריכים להיות בפינצטה, שלכל תחנה צריך את הפתרון שלה.

יעל כהן-פארן: ואני אפילו אתייחס: נגיד, תחנה שמופיעה כאן ב-Top-Ten, תל אביב–אוניברסיטה, עם כמעט 1,700 אוטובוסים.

יעל כהן-פארן: בתור מי שלמדה באוניברסיטת תל אביב לפני שנתיים וחצי-שלוש, והגעתי ברכבת, לא היה יום שלא קיללתי את התחבורה הציבורית שמחכה לי ביציאה מתחנת הרכבת.

יעל כהן-פארן: והיו שם המון אוטובוסים, אבל כמה תחנות שכל אחד מהם אוסף קו אחר ואתה פשוט לא ידעת לאן אתה צריך ללכת.

יעל כהן-פארן: לא היה לך מושג מה האוטובוס הבא.

יעל כהן-פארן: שום מידע.

יעל כהן-פארן: בדרך כלל הייתי הולכת ברגל, גם יותר בריא, אבל פשוט כשכן מיהרתי או היה חם מדי, לפעמים חיכיתי שם גם 20 דקות ומעלה – ולו בשל שחיכיתי בתחנה המוצלת, והאוטובוס יצא מהתחנה עם השמש.

יעל כהן-פארן: זה עניין של תכנון המערך גם בנקודת האיסוף של האוטובוסים.

יעל כהן-פארן: אז יופי שיש 1,700 אוטובוסים, ממוצע של 100 בשעה ב-17 שעות הפעילות, אבל אם הם לא אפקטיביים אז צריך לשאול.

יעל כהן-פארן: לכן אני אומרת – בסך הכל אנחנו מדברים על כמה עשרות תחנות רכבת בישראל.

יעל כהן-פארן: הפינצטה היא אפשרית, והעבודה – אני רציתי לשאול בהמשך לדברים שדב ביקש – האם תוכנית העבודה היא כזאת, היא ברמת כל תחנה לפרטי הפרטים, מה צריך לקרות בה, איך משפרים אותה, מה לוחות הזמנים?

יעל כהן-פארן: יש גאנט כזה?

יעל כהן-פארן: האם אנחנו יכולים לקבל ולראות אותו?

<נועה אבירם: כמו שאמרתי, קודם כול, בוודאי שבסוף אנחנו יודעים להגיד איזה קו אמור להגיע לכל תחנה ותחנה או צריך להגיע.

יעל כהן-פארן: לא.

יעל כהן-פארן: מה השיפור הנדרש.

יעל כהן-פארן: לפעמים השיפור הנדרש הוא סידור מחדש של תחנות האוטובוס, ומידע.

<נועה אבירם: ואני אגיד יותר מזה: כמו שאמרתי קודם לכן, אנחנו עכשיו בעצם נכנסים – אם בעבר החשיבה הייתה של "בואו נפעיל שירות אוטובוסים מכל מקום לכל מקום, איזשהו קו סטנדרטי", היום אנחנו כן בשלבים של גיבוש חשיבה אחרת, הן בשאלה של מי אחראי לתנועת הנוסע בכל שלב של הנסיעה שלו – של נוסע הרכבת, איך הוא מגיע לתחנה ואיך הוא מגיע מתחנה.

<נועה אבירם: בחלק מהמקרים זו הרכבת, בחלק מהמקרים זה מפעיל תחבורה ציבורית, ויכול להיות גורמים אחרים, ומה הצורך הייחודי של כל תחנה ותחנה.

<נועה אבירם: ואז באמת לדעת להתאים את זה, ומתוך זה גם מה הבעייתיות של כל תחנה ותחנה, כשבחלק מהמקומות זה מידע, בחלק מהמקומות זה התכנון הפיזי בשטח שאפשר לשפר אותו, ובחלק מהמקומות בהחלט זה השירות.

<נועה אבירם: ברור שאנחנו לא יכולים לעבוד על כל התחנות במקביל, אבל כן, אנחנו עכשיו נותנים איזשהו פיילוט של עבודה על כמה טיפוסים שונים של תחנות.

יעל כהן-פארן: עדיין לא ענית לי אם תוכנית העבודה היא מפורטת לפרטי-פרטים - -

<נועה אבירם: ברמת תחנות.

יעל כהן-פארן: - - ומה יש בכל תחנה, האתגר והדרוש שיפור.

<נועה אבירם: יש תיק תחנה לכל תחנה, שאומר בדיוק מה דרוש.

יעל כהן-פארן: מה צריך לעשות.

יעל כהן-פארן: ומי שעובד על הגאנט הכולל של השיפורים הדרושים זה "עדליא"?

יעל כהן-פארן: הפרויקטור ב"עדליא"?

<נועה אבירם: תוכנית העבודה כאמור נקבעת ומאושרת במשרד.

יעל כהן-פארן: בסדר, אבל בתוכה יש ממש פירוט מוחלט לכל תחנה?

<נועה אבירם: של תחנות, כן.

<נועה אבירם: של מה אנחנו מעוניינים לעשות בשנת העבודה בתחנה.

יעל כהן-פארן: ואפשר לקבל אותה?

<נועה אבירם: נתבקשנו.

יעל כהן-פארן: בסדר.

יעל כהן-פארן: תודה.

דב חנין: תודה.

דב חנין: אנחנו עוברים למר שינברג, מנהל פרויקט "שילובים" ברכבת ישראל.

<מושיק שינברג: שלום לכולם, אני אחראי על תחבורה משלימה לרכבת, לא רק התחבורה הציבורית אלא גם הנושאים הנוספים שקשורים לזה – אם זה אופניים, אם זה מוניות שירות שאנחנו רוצים לעשות.

<מושיק שינברג: אני אתייחס פה לדברים שנאמרו, אני אולי אוסיף כמה פרטים שפחות מכירים אותם.

<מושיק שינברג: אז קודם כול, לגבי הנתונים של הגידול בכמות הנוסעים, לנו יש איזשהו סקר שאנחנו עורכים אותו כל שנה.

<מושיק שינברג: זה סקר "איך מגיעים לתחנה" – ככה הוא נקרא – והוא בודק את הפיתוח, מה בתחבורה ציבורית, מה ברכב פרטי, כנוסע, כנהג, הולכי רגל.

<מושיק שינברג: ובנתונים שלנו לפחות, הגידול במספרים מוחלטים של התחבורה הציבורית בשלוש שנים האחרונות של המגיעים לרכבת זה קרוב ל-50%.

דב חנין: 50% גידול של מה?

<מושיק שינברג: במספרים מוחלטים.

דב חנין: של אנשים שמגיעים לתחנת רכבת.

<מושיק שינברג: אנשים שמגיעים לתחנת רכבת באוטובוס, 50% יותר מאשר היה לפני שלוש שנים.

יעל כהן-פארן: זה גם גידול במספר נוסעי הרכבת או שאנשים מוותרים על האוטו ובאים באוטובוס?

<מושיק שינברג: זה כולל בתוכו, זה נגרם – לא יודע אם זה נגרם או שזה גרם – אבל יש פה גם גידול של נוסעי הרכבת.

יעל כהן-פארן: אבל לא ב-50%.

<הראל שליסל: ודאי שלא.

<מושיק שינברג: אז באופן משוקלל, כשאתה משקלל את כמות הנוסעים המוחלטת שהגיעו לרכבת באוטובוס, זה גידול ב-50%.

<מושיק שינברג: זה משהו שגם אנחנו כולנו רואים אותו בעיניים כי אם החניונים של הרכבת מפוצצים והרכבת ממשיכה לצמוח בגידולים של כמויות נוסעים, אז ברור שזה מגיע ממקומות אחרים ולמקומות.

<מושיק שינברג: הגידול מגיע גם מהליכה ברגל הרבה, אבל זה שני המקורות.

יעקב גיל: גם רפורמת התעריפים.

<מושיק שינברג: לא.

<מושיק שינברג: רפורמת התעריפים זו סיבה נוספת שמחזקת את התחבורה הציבורית, אבל אני אומר, אם אני מסתכל על שני הגורמים שבעיני גרמו לגידול ברכבת, אחד זה התחבורה הציבורית על כל ענפיה – אני מכניס את כל הענפים שלה בפנים – והשני זה ההליכה ברגל.

<מושיק שינברג: יחד עם זאת, אני מסכים שאנחנו כולנו צריכים להשתפר בדבר הזה.

<מושיק שינברג: אני דווקא פחות מתייחס לדוח כי הדוח בעיני – אם אתה מסתכל על מה שהוא מעיד דרך אגב, הוא מתייחס לימי שישי ומוצאי שבת, שהם מאוד מאוד חשובים.

יעקב גיל: שעות הערב.

<מושיק שינברג: שעות הערב, שהם מאוד מאוד חשובים, אבל אנחנו רואים שבשעות היום יש מענה, לא תמיד מספיק טוב אבל רואים גם מהסקר שבחרו – לא יודע אם בחרו אבל הוא הרבה מתמקד בשעות השפל של שישי למוצאי שבת בשעות הערב המאוחרות.

<מושיק שינברג: אני כן חושב שכאמירה עקרונית נכון עכשיו להרחיב את השירות המשלים גם בשעות השפל.

<מושיק שינברג: אני חושב שזו נקודה שכן צריך לתמוך אותה בתקציבים.

<מושיק שינברג: אני חושב שעד היום התרכזנו בעיקר בשעות השיא, זה תחום שבאמת כדי לשמור על האמינות של כל המערכת אדם צריך לדעת שיש לו בכל רגע נתון שהוא בוחר או שהוא רוצה לצאת מהעבודה או ללכת לעבודה, יש לו איך להגיע לתחנה, ולכן שעות השפל זה משהו משמעותי שצריך לגעת בו.

<מושיק שינברג: אני חושב שיש עוד כמה תחנות באמת שצריך לגעת בהן בצורה כזאת או אחרת מבחינת שירות תחבורה ציבורית כזה או אחר, זה משהו שהוא נכון.

<מושיק שינברג: אני מסכים – זה משהו שהוא בכלל למדינה וזה נכון לכולנו, לכל מקבלי ההחלטות בסופו של דבר – שהרבה יותר קל לקחת תחנת רכבת חדשה שנפתחת, קו רכבת חדש שנפתח עכשיו ולהיכנס אליו בכל הכוח, והעבודה הסיזיפית של התחנות הקיימות, השוטף הזה, התחזוקה השוטפת, השינויים הקטנים, התוספות הקטנות, זה משהו שהוא פחות סקסי אבל הכסף הגדול בעיני נמצא דווקא שם, וזה משהו שצריך שמערכת כולה – כלומר, זה לא רק יושב כאן; אם נגיד הוועדה וכל מקבלי ההחלטות שמים את הדגש ואת הזרקור על קו רכבת אחיהוד-כרמיאל שייפתח, אז ברור שכל העניין וכל התקציבים יוסטו לשם.

<מושיק שינברג: לעומת זאת, אם עכשיו נתעסק בבוץ ונלכלכך את הידיים בבוץ של התחנות הקיימות, אני מניח שהזרקורים יוסטו גם לשם.

<מושיק שינברג: אני מסכים לגבי האמירה שהשירות המשלים זה משהו שהוא כולל.

<מושיק שינברג: למשל, אני יכול להגיד שיש מקומות שיש קו תחבורה ציבורית שהוא יכול לתת שירות מצוין, אבל לנוסע זה מסובך מאוד להבין, או לא יודע אם מסובך מאוד אבל מבחינתו זה קשה לעשות את השילוביות הזאת – אני יוצא לרכבת, אני עולה לקו הזה או לקו הזה או לקו הזה – זה לא מספיק שקוף לו, זה לא מספיק רציף כמו שהיושב-ראש אמר.

<מושיק שינברג: ולכן, צריך לעשות פה איזושהי חשיבה ואנחנו עכשיו בתהליכים של חשיבה כזאת, לראות איך אנחנו עושים את זה בצורה יותר שקופה, שגם אם תפעולית זה יהיה מתאים וטוב, בסופו של דבר לנוסע זה יהיה קל, זה יהיה נגיש, המידע יהיה טוב, התדמית תהיה טובה, האמינות תהיה טובה וזה יבוא בטוב.

דב חנין: מר שינברג, ברמה המערכתית, מה אתם כרכבת הייתם צריכים כדי שהדבר הזה יוכל לקרות יותר, ולקרות יותר מהר ויותר טוב?

דב חנין: האם אתם צריכים עוד כלים, עוד אפשרויות, עוד סמכויות, עוד תקציבים?

דב חנין: מה מהזווית שלכם יכול לקדם את הטיפול בעניינים האלה?

<מושיק שינברג: יש פה באמת הרבה-הרבה גורמים בנושא הזה, כלומר יש מקומות אפילו שלצורך העניין זה לא משרד התחבורה נמצא שם.

<מושיק שינברג: יש מקומות שיש בעיה של תשתיות, שזה נמצא בכלל אצל הרשויות.

<מושיק שינברג: האינטגרציה פה של כלל הגורמים זה משהו שהוא משמעותי.

<מושיק שינברג: הנושא של התחנות הקיימות זה בעיני הנושא המשמעותי.

<מושיק שינברג: אני מאוד מסכים עם מה שנאמר פה, שבסופו של דבר לנוסע - - -

דב חנין: איך אתם יכולים להרחיב את המענה שלכם בתחנות קיימות?

דב חנין: מה הדברים שאתם צריכים כדי שתוכלו להרחיב את המענה, מענה הקישוריות שיש בתחנות קיימות?

דב חנין: מה צריך לקרות מבחינת

דב חנין: כם כרכבת?

דב חנין: האם אתם צריכים עוד סמכויות, עוד תחומי פעולה?

דב חנין: מה?

<מושיק שינברג: אני הייתי מסתכל על זה אחרת.

<מושיק שינברג: אני חושב שמבחינת הנוסע, בסופו של דבר צריך להיות לו שירות אמין ורציף במהלך כל היום.

<מושיק שינברג: מבחינת הנוסע, הוא צריך להיות אדיש ממי זה קורה.

<מושיק שינברג: הוא צריך איזשהו גורם אחד, לדעתי לפחות, שייתן לו את המענה לסיפור הזה, גורם אחד שייתן לו מענה לכל הסיפור הזה במשך כל היום בצורה אמינה.

<מושיק שינברג: איך לעשות את זה, זו שאלה כבר יותר מורכבת, צריך לחשוב עליה.

דב חנין: אתם למשל קידמתם, אנחנו פה בדיון בוועדה שמענו על פתרון שלכם, שאתם שותפים בו, יחד עם מכללה אקדמית ביפו, שבעצם נותן לאנשים שמגיעים למכללה – גם תלמידים וגם מרצים – אפשרות להגיע מתחנת הרכבת של ההגנה בדרום תל אביב לאותה מכללה שנמצאת ביפו.

דב חנין: זה קו שבעצם אתם מפעילים אותו יחד עם, אני מניח העירייה, יחד עם המכללה.

דב חנין: האם אתה חושב שדברים כאלה, צריכים להרחיב אותם למקומות אחרים בארץ?

דב חנין: זה דבר שאתם הייתם רוצים לעשות אותו?

דב חנין: שאתם חושבים שאתם מסוגלים לעשות אותו?

<מושיק שינברג: אני חושב שזו איזושהי נישה.

<מושיק שינברג: אני חושב שיכול להיות שהרכבת יכולה לתת שירותים בחלק מהנישות.

<מושיק שינברג: נגיד, אזורי תעסוקה כאלה או מכללה זו איזושהי נישה שיכול להיות שהרכבת תוכל לתת מענה.

<מושיק שינברג: נגיד, אזורים פריפריאליים כאלה, יכול להיות, כיוון שהמענה של התחבורה הציבורית פחות מסובך שם כיוון שזה מאוד מאוד ספורדי המערכת שם ויכול להיות שיש איזשהו גורם אחד שיכול לתכלל את זה, יכול להיות שאנחנו יכולים לתת שם מענה ואני חושב שזו תהיה טעות חמורה להטיל את כל יהבנו ויהבי הנוסעים רק על גורם אחד שיתכלל את כל הנושא ויפעיל אותו.

<מושיק שינברג: בסופו של דבר מדובר פה על מערכת התחבורה הציבורית של כל הארץ, ואין סיכוי שרכבת ישראל תוכל לתת שירות מלא בכל המקומות לכל המקומות, ונהפוך הוא, צריך לתגבר ולהשתמש במקומות שיש שם מפעילים קיימים, לחזק את זה, לתגבר את זה ולהשקיע בזה יותר.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: תודה לך.

דב חנין: כמו בהמון-המון נושאים של תחבורה ציבורית, חלק גדול מהפתרון נמצא במוניות השירות.

דב חנין: מוניות שירות זה אמצעי תחבורה שהיתרון שלו זה הגמישות שלו.

דב חנין: וכשאנחנו מנסים לחשוב על משהו שהוא יוכל להתחבר טוב לרכבת, אז אנחנו יכולים מיד להגיד לעצמנו שהדבר שהכי יכול להתחבר לרכבת זה אם נניח כשמגיעה רכבת, יש לך מיד כמה מוניות שירות שנמצאות ליד הרכבת, מתואמות עם הרכבת, ממתינות לרכבת, מתמלאות במהירות, יוצאות במהירות לכל מיני מקומות, ונותנות פתרון למגוון של צרכים כי הרי לא כולם רוצים להגיע מהרכבת לאותה נקודה.

דב חנין: אני רוצה לתת את רשות הדיבור למר ויקטור אררה, שהוא יועץ למוניות השירות.

דב חנין: איך אתם יכולים לתרום לבעיה הזאת?

<ויקטור אררה: תודה, אדוני היושב-ראש.

<ויקטור אררה: התוצאות של המחקר של "15 דקות" מצביעות על כך לכאורה שאנחנו או משרד התחבורה, לא נלחם בכלים הנכונים.

<ויקטור אררה: אם יש פה שלושה נוסעים בממוצע לאוטובוס, ארבעה נוסעים לאוטובוס, חמישה נוסעים לאוטובוס, שמונה נוסעים לאוטובוס - זה התוצאות של המחקר - זה לא מצדיק אוטובוס, חבל על הכסף.

<ויקטור אררה: אז בבקשה, בבחינה שמשרד התחבורה עושה בנושא של השילוביות, אז צריך להכניס את מוניות השירות ולא להוציא אותן מכלל תחבורה ציבורית.

<ויקטור אררה: זה דבר אחד.

<ויקטור אררה: דבר שני, אפשר לקחת דוגמה מהתעופה.

<ויקטור אררה: נגיד אתה נוסע לפריז, אז בנתב"ג כבר יש לך מישהו ששואל לאן אתה צריך בפריז, והוא מסדר תחבורה שיתופית ישראלית – איך שאתה מגיע יש לך מונית עם עוד כמה חבר'ה והוא מסדר לך.

<ויקטור אררה: יכול להיות שפה אפשר לעשות שיתוף פעולה בין רכבת ישראל למוניות השירות ולתת שירות כזה גם כן לנוסע, עוד לפני שהוא נכנס לרכבת או תוך כדי הנסיעה הוא יכול לסדר לו את מונית השירות בהגעה ואז אפשר לעשות אופטימיזציה, למלא מוניות, והעסק רץ בהרבה פחות כסף מהתקציבים פה של משרד התחבורה שלא מנוצלים.

דב חנין: תודה.

דב חנין: מר אבי גזית.

<אבי גזית: תודה, אדוני היושב-ראש.

<ויקטור אררה: סליחה.

<ויקטור אררה: זה כמובן במקביל לשילוב של הרב-קו ומוניות השירות.

דב חנין: אנחנו לא שכחנו את זה.

דב חנין: ויקטור, אם אתה לרגע חששת שאנחנו שכחנו את זה, אני למען הפרוטוקול מזכיר שוועדת המשנה וועדת הכלכלה – גם מליאת ועדת הכלכלה, לא רק ועדת המשנה – לא שכחנו, אנחנו לא ויתרנו ואנחנו גם לא מתכוונים לוותר על שילוב הרב-קו במוניות השירות.

דב חנין: אני אומר את זה.

דב חנין: נמצא אתנו נציג האוצר, נציגת משרד התחבורה, שאנחנו נמצאים איתם בדיאלוג.

דב חנין: בלי שילוב של הרב-קו במוניות השירות אין עתיד למוניות השירות.

דב חנין: ומי שאת זה עדיין לא מבין, יצטרך להבין את זה.

דב חנין: וזו העמדה אגב של כל ועדת הכלכלה, אני חייב להגיד לך.

דב חנין: ועדת הכלכלה היא ועדה שיש בה ויכוחים בהמון נושאים, בכלל בכנסת יש ויכוחים בהמון נושאים.

דב חנין: מאז שנבחרתי לכנסת, כבר יותר מעשר שנים אני בכנסת, אני לא זוכר הרבה נושאים שיש בהם הסכמה של כולם מסביב לשולחן, כולם מסביב לשולחן.

יעל כהן-פארן: זה עדיין לא עוזר לנו.

דב חנין: יש ממשלה שעדיין האסימון לא נפל, אבל גם הממשלה תבין את זה בסוף.

דב חנין: אז אני בהחלט מודה לך על ההערה והיא כמובן נופלת על אוזניים כרויות.

דב חנין: בבקשה, מר גזית.

<אבי גזית: תודה לאדוני היושב-ראש.

<אבי גזית: אבי גזית, נציג מוניות השירות הפעילות ומנהל מוניות קווים 4-5 תל אביב.

<אבי גזית: עד לא מזמן, לפני כמה שנים – אני חוזר על דברים שכבר כמעט כולם יודעים – מוניות השירות הסיעו יותר נוסעים מרכבת ישראל.

<אבי גזית: זה היה עד לא מזמן, זה סקר של משרד התחבורה.

<אבי גזית: מ-2,400 מוניות שירות שפעלו עד לפני כמה שנים, נשארו משהו כמו 800–900.

<קריאה: 700.

<אבי גזית: מייבשים את מוניות השירות.

<ג'ורג' סלימאן: אתה מדבר על כל הארץ?

<אבי גזית: בכל הארץ, כן, היו 2,400, היום יש משהו כמו 800–900.

<אבי גזית: מייבשים את ענף מוניות השירות, מייבשים אותו.

<אבי גזית: ואם לא יכניסו אותנו, ומהר מאוד, לעניין הזה של הרב-קו, מוניות השירות ייעלמו.

<אבי גזית: סתם דוגמה, עניין של הרכבת.

<אבי גזית: למוניות קו 5 יש רישיון להיכנס לרכבת מרכז, לסבידור, אבל איזה סיבה יש לנוסע שיש לו רב-קו לנסוע עם מונית שירות?

<אבי גזית: הוא יכול לנסוע עם הרב-קו גם ברכבת, גם באגד, גם בדן, גם מטרופולין אבל הוא לא יכול לעלות למונית שירות.

<אבי גזית: איזו סיבה יש לו לעלות למונית שירות?

<אבי גזית: מונית השירות נותנת פתרון לאנשים מבוגרים שהם עולים ויורדים איפה שהם רוצים, הם לא צריכים ללכת ברגל; לאנשים מוגבלים, נכים, וכו'.

<אבי גזית: אם סוגרים איזה מפעל של מאה איש באיזו עיירת פיתוח, כל המדינה גועשת.

<אבי גזית: פה מדובר באלפי משפחות, באלפי משפחות שבסופו של דבר אם ייבשו את הענף הזה, ילכו הביתה, והמדינה תצטרך לדאוג להם.

<אבי גזית: תודה.

דב חנין: תודה לך.

דב חנין: מר מוחמד חליליה מעמותת סיכוי, בבקשה.

<מוחמד חליליה: תודה, אדוני.

<מוחמד חליליה: בחלק מהדברים אני רוצה לחזור על מה שדיברנו קודם אבל זה גם בעקבות הסיור שעשינו לפני חודש.

<מוחמד חליליה: קודם כול, אני מברך על העשייה של משרד התחבורה היום בחברה הערבית, אנחנו עובדים ומקדמים כעמותת סיכוי תחבורה ציבורית בחברה הערבית וביישובים הערביים ואני מכיר את האדונים ואני מברך על העשייה שגם משרד האוצר וגם משרד התחבורה עושים.

<מוחמד חליליה: יש היום גם תנופה.

<מוחמד חליליה: אם אתה מבקר בעיריית סחנין, בעראבה, בדיר חנא ובכל האזור, משרד התחבורה ורכבת ישראל מתחילים לפרסם על כל הקו של השקת הרכבת, הקו החדש עכו-כרמיאל בשפה הערבית, ולשם שינוי זה לא תעתיק, זה שפה ערבית שמדברת אל לב הנוסע הערבי.

יעל כהן-פארן: אמיתית.

<מוחמד חליליה: אמיתית.

<מוחמד חליליה: אמיתית, וזה משמח.

<מוחמד חליליה: למרות זאת, אני רוצה לדבר על החוויה.

<מוחמד חליליה: אני גר בעמק, גר ביפיע, נצרת, ומשתמש ברכבת של כפר ברוך, רכבת העמק.

<מוחמד חליליה: אני רוצה לחסוך מכל הנוסעים ומכל הציבור את החוויה הקשה שאני חווה כל פעם שאני נוסע ברכבת.

<מוחמד חליליה: אני רוצה לשאול האם קיים שיח בין משרד התחבורה, אגף תשתיות, הרשות לתחבורה ציבורית ורכבת ישראל, שמדבר על כל המכלול של הרכבת.

<מוחמד חליליה: אנחנו לא רוצים לחכות כיום שנה מהשקת רכבת העמק עד שתחבורה ציבורית לרכבת, מהרכבת ליישובים הערביים מסביב, תהיה מסודרת.

<מוחמד חליליה: האם החשיבה הזאת האסטרטגית אכן קיימת בקו של עכו-כרמיאל?

<מוחמד חליליה: זה דבר אחד.

<מוחמד חליליה: עוד שאלה מהותית.

<מוחמד חליליה: בצומת מגדל העמק-כפר ברוך אף פעם לא היה פקק, אף פעם.

<מוחמד חליליה: שתי דקות, היינו עוברים את הצומת.

<מוחמד חליליה: כיום, בכל רגע נתון, בגלל העומס וכל התשתיות המוטות לרכב פרטי, יש עומס של חצי שעה שאתה כמעט מפספס בהגעה לרכבת.

<מוחמד חליליה: אנחנו חושבים – כמתכנני ערים וכמקדמי מדיניות – שכל התחנות שאמורות להיות באזור מסוים, אמורות להיות בראייה הוליסטית עם היישובים וזה אמור להיות – וזה מענה לאדון הנכבד מרכבת ישראל שאומר שחלק מהתשתיות אמורות להיות מתוקצבות על-ידי הרשויות המקומיות, ואנחנו יודעים שהרשויות המקומיות הערביות הן רשויות מוחלשות שאין להן תקציב מימון עצמי, אז מאיפה הן יממנו תקציבים של תשתיות?

<מוחמד חליליה: עוד שאלה שצריך לשאול את משרד התחבורה ואת משרד האוצר.

<מוחמד חליליה: ומצד שני, חלה חובה על הרגולטור לעשות מיפוי צרכים – מיפוי צרכים של נסועה.

<מוחמד חליליה: מיפוי הצרכים נעשה בתוך היישובים עצמם, בתוך הקהילה עצמה, ולא הפוך.

<מוחמד חליליה: ברגע שאני מגיע לרכבת כבר אני יודע לאן לנסוע ומאיפה אני הגעתי.

<מוחמד חליליה: השאלה האם יש חשיבה בקו הרכבת החדש לעשות מיפוי צרכים ליישובים – מאיפה הם נוסעים, איך הם ייסעו לכביש הראשי, מה קווי התחבורה שאמורים לעבור בכל האזור של סחנין, עראבה, דיר חנא וכל האזור, כדי לשרת את התחבורה הציבורית.

<מוחמד חליליה: תודה.

דב חנין: תודה לך.

דב חנין: אנחנו באמת, באמצעות הדברים שלך עוברים רגע לדגש על קו הרכבת החדש שעומד להיות מופעל, בעצם רכבת עכו-כרמיאל.

דב חנין: אנחנו ערכנו סיור בקו הזה, ותודה לרכבת ישראל על האירוח ועל הסיור המאוד מאוד מעניין, והדגש המרכזי בסיור מבחינתנו היה על סוגיית השילוביות, איך הקו הזה עושה מהפכה, לא רק בחיים של תושבי כרמיאל שזה כמובן חשוב, אלא איך הוא עושה מהפכה בחיים של תושבי אזור גדול מאוד במרכז הגליל והגליל המערבי.

דב חנין: יישובים גדולים, יש ערים ערביות גדולות שנמצאות לא רחוק, יש יישובים יהודיים וערביים.

דב חנין: איך אנחנו מייצרים לכל האנשים האלה פתרון טוב של הגעה למרכז הארץ באמצעות הרכבת?

דב חנין: התשובה היא רק שילוביות טובה.

דב חנין: והמרכז של הסיור שלנו עם רכבת ישראל היה באמת שאלות השילוביות, ואנחנו רוצים להעלות כמה מהשאלות האלה בדיון כאן כרגע.

דב חנין: אני רוצה לומר לכם שלקראת הדיון הזה אנחנו הזמנו ראשי 19 רשויות מקומיות ערביות.

<מוחמד חליליה: 20.

דב חנין: 20?

דב חנין: אצלי יש 19.

דב חנין: ואנשים לא הגיעו.

דב חנין: זה נכון שיש להם היום ביקור של היועץ המשפטי לממשלה ופרקליט המדינה בכמה מהרשויות האלה, אבל הוא לא מגיע לכל הרשויות.

דב חנין: הוא לא מגיע ל-20 רשויות מקומיות.

דב חנין: גם כמה מאלה שלא מגיע אליהן מר מנדלבליט, לא נמצאים אתנו כאן.

דב חנין: השאלה למה הם לא נמצאים אתנו כאן היא שאלה מעניינת.

יעל כהן-פארן: כי אין להם רכבת.

דב חנין: כי אין להם רכבת.

דב חנין: לא, יש פה משהו יותר חמור.

דב חנין: אין להם רכבת והם עדיין לא השתכנעו שתהיה להם רכבת.

דב חנין: זאת אומרת, הם יודעים שתהיה רכבת לכרמיאל, הם לא בטוחים שהרכבת הזאת לכרמיאל רלוונטית לתושבים של היישוב שלהם.

דב חנין: אם הם היו חושבים שהרכבת הזאת תהיה רלוונטית ליישוב שלהם, הם היו באים לכאן.

דב חנין: לא באו לכאן מכיוון שהם לא השתכנעו עדיין שהרכבת הזאת רלוונטית ליישוב שלהם, ואני אומר את זה לא כביקורת על מישהו פה מהנוכחים בחדר אלא כסימון של האתגר שאנחנו כולנו צריכים להבין אותו.

דב חנין: אנשים ביישובים, במיוחד ביישובים הערביים הגדולים שנמצאים באזור הזה – סחנין, דיר חנא, עראבה – אבל גם יישובים שקרובים לכרמיאל – דיר אל-אסד, מג'ד אלכרום, ראמה – האנשים האלה במשך הרבה שנים התרגלו שאין להם תחבורה ציבורית טובה, ובטח אין להם רכבת, והתרגלו להסתמך על רכב פרטי.

דב חנין: לא כל כך נוח, קשה לפעמים, בטח אם יש רכב אחד במשפחה זה לא מתאים לצרכים של כולם, זה מאוד מסובך, אבל התרגלו לחיות כך, ועדיין לא כולם מבינים שהרכבת לכרמיאל יכולה להיות מהפכה גם בחיים שלהם.

דב חנין: וכדי שהדבר הזה יקרה, צריך פה שני דברים.

דב חנין: גם רמה מאוד גבוהה של שירותים מחברים, מכל היישובים האלה אל הרכבת ברמה גבוהה של שילוביות בלי המתנה בתחנה כשאתה מגיע וכשאתה יוצא, ושנית, פרסום – פרסום מאוד מאוד מסיבי שאומר לאנשים, חברים, זה בשבילכם.

דב חנין: דרך אגב, הרכבת מכרמיאל, גם מי שיעלה על הרכבת מכרמיאל בחודשים הראשונים יוכל לנסוע בחינם לכל הארץ, ולכן בן אדם שייסע מסחנין לכרמיאל באוטובוס, אולי ישלם על הקו הזה אבל אחר כך מכרמיאל לתל אביב יוכל להגיע בחינם, גם מהר יותר, הרבה יותר מהר מאשר באוטובוס, גם נוח יותר וגם הרבה יותר זול.

דב חנין: אז יש כאן מהפכה מאוד מאוד גדולה שהיא יכולה להיות רלוונטית לציבור של מאות אלפי אנשים, ערבים ויהודים באזור של הגליל, אבל כדי שזה יקרה צריך באמת לבצע את העבודה המעשית הגדולה גם בקווים החדשים וגם בפרסום של הקווים החדשים.

דב חנין: גברת אבירם, אני אשמח לשמוע מכם.

דב חנין: אני ראיתי גם את התשובה ששלחתם לרכבת ישראל על הקווים החדשים שמתוכננים להיות מוספים ליישובים האלה.

דב חנין: אני אשמח לשמוע סקירה קצרה לגבי היישובים העיקריים והקווים העיקריים.

דב חנין: בבקשה.

<נועה אבירם: אז באמת המיקום של קו הרכבת עכו-כרמיאל, תחנות כרמיאל ואחיהוד, הוא בוודאי משרת אגן מקווה רחב של יישובי המגזר הערבי.

<מוחמד חליליה: החברה הערבית, ברשותך.

<נועה אבירם: החברה הערבית, בבקשה.

<נועה אבירם: ומטבע הדברים, השירות ברובו הגדול ייתן מענה או בא לתת מענה לאותם יישובים.

<נועה אבירם: אני יכולה לתת את רשימת היישובים שמיועד להפעיל בהם שירות.

<נועה אבירם: אני רק אגיד מילה קודם לכן לגבי הפרסום שעתיד בימים הקרובים לצאת.

<מוחמד חליליה: יש פרסום.

<מוחמד חליליה: זה מצוין.

<נועה אבירם: עוד אין לדעתי, עוד לא העברנו ספציפית.

<נועה אבירם: אנחנו יודעים שעוד לא העברנו ספציפית לכל רשות ורשות מה מתוכנן בה, אבל זה משהו שהוא פשוט בהתהוות ובימים הקרובים יצא לכל רשות ורשות.

<נועה אבירם: יצא פרסום מקיף בתחילת ספטמבר עם רכבת ישראל ספציפית לגבי השירות, כל יישוב כמה, איזה קווים, מסלולים וכו'.

<נועה אבירם: אבל אנחנו מדברים באמת על כל יישובי המרחב – לתחנת אחיהוד, ג'דיידה מכר, ושעב, ומג'ד אלכרום, וטמרה כאבול, אבו סנאן, כפר יאסיף, ירכא - - -

<מוחמד חליליה: ברשותך, יש סוגיה, אדוני היושב-ראש, שעולה המון ואני לא יכול להגיד שזה רכילות, שמועה או משהו בוודאות.

<מוחמד חליליה: יש עכשיו מחלוקת לגבי ההנחה שכל היישובים במרחב אמורים לקבל בהתאם לתחנת אחיהוד או תחנת כרמיאל.

דב חנין: בתחנת כרמיאל המצב הוא פשוט.

דב חנין: מי שיעלה על הרכבת בכרמיאל, ייסע בחינם.

<מוחמד חליליה: נכון.

דב חנין: לתחנת אחיהוד, אנחנו עמדנו בקשר עם משרד התחבורה.

דב חנין: משרד התחבורה לא רוצה שאנשים שנניח באופן טבעי היו עולים בעכו, יעברו פשוט לנסוע דרך אחיהוד.

דב חנין: לכן, ההנחה או אותה נסיעת חינם באחיהוד תהיה לאנשים מהיישובים שהם סמוכים לאחיהוד.

דב חנין: האם לגברתי יש כבר רשימה?

<נועה אבירם: אני אגיד שהרשימה עוד לא אושרה מול ועדת המחירים, אבל כן בזמנו גם הועברו פניות ספציפיות מהוועדה.

<נועה אבירם: יכול להיות שהמכתב עוד לא הגיע חזרה אבל בכל מקרה היישובים שאליהם התייחסתם בפנייה, זה נכלל.

דב חנין: הבנתי.

דב חנין: מאה אחוז.

דב חנין: אז אנחנו נשמח, או אם אפשר עוד לפני, אנחנו הרי מדברים על 20 בספטמבר הפעלת הקו, אם אפשר היה נניח עד סוף אוגוסט שתהיה לכם איזושהי רשימה ואז נוכל לבדוק.

דב חנין: גם אגב יש יישובים ערביים מאוד גדולים באזור הזה אבל יש גם לא מעט יישובים יהודיים שהם יישובים יותר קטנים אבל הם רלוונטיים באותה מידה.

דב חנין: אז אנחנו מאוד נשמח לראות את המפה, אם אפשר עד סוף החודש הזה, כדי שאם יש איזושהי טעות או איזשהו משהו שראוי לתקן אותו, נוכל להעיר עוד לפני הפעלת הקו.

דב חנין: כשאנחנו מדברים על תחנות כרמיאל ואחיהוד אנחנו מדברים למעשה על אזורים מאוד מאוד משמעותיים בגליל, והאזורים המשמעותיים האלה בגליל הם אזורים שרמת התחבורה הציבורית היום שקיימת בהם לא מספקת.

דב חנין: לא מספקת.

דב חנין: ולכן, אני ראיתי את ההתייחסות שלכם, של משרד התחבורה למשל לסחנין.

דב חנין: זו התייחסות נכונה ומבורכת, אני רק מפנה את תשומת לבכם שתשובות כאלה צריכות להיות לא רק לגבי סחנין אלא הן צריכות להיות לפחות לגבי עראבה ודיר חנא - -

<נועה אבירם: ודאי.

דב חנין: - - שהם עוד עיר וכפר מאוד מאוד גדול שנמצאים בעצם על אותו קו של סחנין.

דב חנין: יכול להיות שמדיר חנא ומעראבה התנועה לא צריכה להיות דרך סחנין אלא צריך להיות קו ישיר שהולך צפונה - -

<נועה אבירם: זה המתוכנן.

דב חנין: - - ובעצם מגיע מאזור ראמה, אבל גם היישובים האלה צריכים תשובה.

דב חנין: יש את היישובים הערביים המאוד גדולים שנמצאים סמוך לסחנין – מג'ד אלכרום, דיר אל אסד, בענה – שהם יישובים שהם מאוד מאוד קרובים לכרמיאל והם צריכים פתרונות.

<נועה אבירם: כל היישובים האלה ישורתו.

דב חנין: מאה אחוז.

<נועה אבירם: מה שציינתי קודם זה לאחיהוד.

<נועה אבירם: פשוט לא ציינתי את כל היישובים.

דב חנין: אוקיי.

דב חנין: יש את בית ג'אן וראמה, שלא נמצאים במכתב שלכם.

<נועה אבירם: ראמה בוודאי.

דב חנין: אז פשוט לא נמצא במכתב.

<נועה אבירם: בכל אופן במכתב לוועדה זה נמצא.

דב חנין: יופי.

דב חנין: אז אני אשמח לקבל התייחסות.

<נועה אבירם: כנ"ל, בית ג'אן.

דב חנין: אני רק עובר על היישובים ככה למען הסדר, שלא ייפול לנו משהו.

דב חנין: דיברנו על סחנין, עראבה, דיר חנא, דיברנו על בית ג'אן וראמה.

דב חנין: דיברנו על דיר אל אסד, בענה, מג'ד אלכרום, דיברנו על כפר יאסיף, ג'דידה מכר שזה לאחיהוד, דיברנו על ירכא שזה גם לאחיהוד, אני מניח.

דב חנין: אבו סנאן זה גם לאחיהוד.

דב חנין: אנחנו רוצים לדבר על מגאר, על עילבון, על נחף, פקיעין זה באותו קו שעובר בראמה, כאבול ושעב, אני מניח שזה גם לאחיהוד.

<נועה אבירם: כולם.

דב חנין: בסדר גמור.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: אז גברתי התחילה להגיד שהתוכנית שלכם היא בעצם כוללת מענה לשני הדברים, גם לרמת שירות מותאם רכבת וגם לפרסום מול הציבור.

<נועה אבירם: נכון.

דב חנין: אוקיי.

דב חנין: עוד התייחסויות?

דב חנין: מוחמד, אתה רוצה להתייחס?

דב חנין: יש לך איזשהן הערות, תוספות בהקשר הזה?

<מוחמד חליליה: לא.

<מוחמד חליליה: תודה, אדוני.

יעל כהן-פארן: יש לי רק שאלה.

יעל כהן-פארן: אתה לא העלית את זה אבל אני מבינה שהרכבת נבנתה ככה שזה לא אותה תחנה של עכו.

דב חנין: לא.

יעל כהן-פארן: האם יש קישוריות ביניהם?

יעל כהן-פארן: האם עכו מחוברת לקו עכו-כרמיאל?

דב חנין: עכו לא מחוברת לקו עכו-כרמיאל.

יעל כהן-פארן: כן.

יעל כהן-פארן: זה די - - -

<מושיק שינברג: - - -

דב חנין: הוא לא באמת קו עכו-כרמיאל.

דב חנין: הוא קו עכו-כרמיאל רק מבחינת שמו.

דב חנין: בפועל, זה קו שמחבר הייתי אומר את הקריות עם אחיהוד ועם כרמיאל, ובעצם ההתפצלות של המסילות נעשית בכניסה הדרומית לעכו לפני תחנת עכו.

יעל כהן-פארן: כן, אבל זאת בדיוק השאלה.

יעל כהן-פארן: לפני תחנת עכו יש מרחק כלשהו ביניהם?

יעל כהן-פארן: לא יודעת.

יעל כהן-פארן: קילומטרים?

<מוחמד חליליה: התוואי הוא 21 קילומטר.

<מושיק שינברג: אבל זה מסילה.

<מושיק שינברג: זה צומת מסילתי.

יעל כהן-פארן: אין שום תחנה בעכו?

<מושיק שינברג: זה לא צומת של כביש שאתה יכול לתפוס שם טרמפים.

יעל כהן-פארן: אין שום תחנה בעכו.

יעל כהן-פארן: אדם לא יוכל לעלות מעכו.

דב חנין: בתשובה לשאלתך, חברת הכנסת פארן, אדם יוכל לעלות מעכו, לנסוע דרומה לקריות - -

יעל כהן-פארן: ולהתחבר.

דב חנין: - - לעלות לרכבת לכרמיאל.

דב חנין: הקו הזה איננו תשובה טובה, איננו תשובה טובה למי שרוצה להגיע מעכו לכרמיאל.

דב חנין: מי שרוצה להגיע מעכו לכרמיאל או מכרמיאל לעכו, יצטרך לנסוע יותר מהר ויותר נוח בדרך אחרת.

דב חנין: זה קו שבעצם מחבר יותר, הייתי אומר את כרמיאל מצד אחד לחיפה ולמרכז הארץ מאשר לעכו.

יעל כהן-פארן: אז בואו נשים את זה על השולחן.

יעל כהן-פארן: עכו שמהווה עיר מרכזית עבור מרבית תושבי הגליל המערבי, לא מתחברת לגליל המערבי ברכבת.

<נועה אבירם: לא מתחברת בקו הרכבת הזה.

<קריאה: לסלוגן זה טוב.

יעל כהן-פארן: לסלוגן זה טוב.

דב חנין: מר אוקנין, בבקשה.

<מקסים אוקנין: אני רציתי להתייחס להערה, כבוד היושב-ראש, על הפרשנות למה הרשויות הערביות לא נמצאות פה.

<מקסים אוקנין: אני רוצה רגע לחזור לתכנון קו הרכבת לערד.

<מקסים אוקנין: נכון שזה לא הנושא, אבל יכול להיות שצריך לעשות איזושהי תוכנית הנגשה או חינוך או הסברה למגזר – אני מדבר על המגזר הבדואי בנגב – ויכול להיות, אם זאת הסיבה, בחוסר אמון, אבל אם זאת הסיבה שהרכבת כבר קיימת והיא תהיה סלולה ולא ישתמשו בה, אז אולי לקראת סלילת הרכבת לערד לעשות איזה הכשרת הלבבות או איזושהי תוכנית הסברה לגבי חשיבות השימוש ברכבת למגזר הבדואי.

דב חנין: בהחלט.

דב חנין: אגב, אפרופו רכבת לערד, איפה עומד הרעיון הזה?

<הראל שליסל: שלב תכנון די מוקדם.

דב חנין: שלב תכנון.

דב חנין: עיריית ערד מתייחסת לזה כדבר שהולך לקרות, אז אני רוצה שתרשמו בפניכם.

<הראל שליסל: יש כל מיני מסילות שהולכות לקרות.

דב חנין: לא, לא, בסדר גמור.

דב חנין: חברים יקרים, מישהו רוצה להוסיף?

דב חנין: בבקשה, אדוני.

<משה מלול: שמי משה מלול, מנכ"ל מוניות שי לי, להתייחס לגבי השילוביות של אמצעי התחבורה הציבורית, שירות לרכבת.

<משה מלול: משנת 2006 אנחנו, מוניות שי, היינו הספק – ומושיק יעיד על זה – אנחנו היינו הספק העיקרי של תחבורה ציבורית מתחנת רכבת בית יהושע לשכונות הדרומיות של אזור נתניה.

<משה מלול: היינו מספקים מעל 90 טורים של מוניות שנוסעות מאזור התעשייה או מהשכונות הדרומיות לרכבת ומהרכבת לשכונות הדרומיות, עד לפני שנה.

<משה מלול: מלפני שנה, כשהתחיל הנושא הזה של השילובים, של הרב-קו, מספר הנוסעים שהשתמשו במוניות הלך ודעך, עד שעכשיו אנחנו כבר לא מספקים שם שירות כי אין נוסעים שנוסעים אתנו במוניות, הם מעדיפים לנסוע באוטובוסים.

<אבי גזית: בגלל הרב-קו.

<משה מלול: בגלל הרב-קו.

דב חנין: כן.

דב חנין: אנחנו ערים לבעיה הזאת, אדוני.

דב חנין: ואתה צודק, אנחנו צריכים לטפל בזה, אפרופו הנושא של קו הרכבת כרמיאל-עכו.

יעל כהן-פארן: אל תקרא לו כרמיאל-עכו, די.

יעל כהן-פארן: בואו נוציא את זה - - -

<קריאות: - - -

<מוחמד חליליה: צריך להמציא לו שם חדש.

דב חנין: את צודקת.

יעל כהן-פארן: אנחנו חוזרים פה על מכבסת המילים.

דב חנין: אפרופו קו הרכבת כרמיאל, גברתי, אנחנו קיבלנו מכתב מראש המועצה המקומית ג'יש, גוש חלב, שמדבר על העובדה שחלק גדול מתושבי היישוב הזה עובדים בכרמיאל, בחיפה וגם במרכז, והם מאוד מאוד ייזקקו לקו אוטובוס מהיישוב שלהם לכרמיאל, בין היתר כדי לשרת אותם לרכבת אבל גם לשרת אותם לכרמיאל.

דב חנין: זאת אומרת, לציבור של תושבי הכפר שממילא מגיעים לכרמיאל יתווספו גם אנשים שיגיעו לכרמיאל כדי להגיע משם למרכז הארץ.

<נועה אבירם: בהסתכלות של החיבור של ג'יש לרכבת, לתחנת רכבת, אני אגיד מילה קודם לכן.

<נועה אבירם: כשאנחנו מתכננים שירות לתחנה חדשה או לתחנה בכלל, ואנחנו בודקים מהו אגן המקווה של היישובים והאזורים שאותם נכון לשרת, אנחנו מדברים על שני פרמטרים בדרך כלל, שזה שבעה קילומטרים מרחק או 20 דקות נסיעה.

<נועה אבירם: ג'יש לא עומד בפרמטרים האלה בהקשר של רכבת כרמיאל.

<נועה אבירם: היישוב כן מחובר לרכבת והוא ישורת לרכבת נהריה שמאפשר גם קישור לא פחות טוב, אם לא לומר טוב יותר, לתחנות המרכז.

<הראל שליסל: זה כביש 89.

דב חנין: כותב ראש המועצה מכתב, אני מניח - - -

<קריאות: - - -

יעקב גיל: אפשר לבחון זמני נסיעה ולהחליט לפי זה.

יעקב גיל: אולי כדאי לבחון את זמן הנסיעה ולפי זה להחליט.

<קריאה: לא, אבל אומרת נועה ויכול להיות שהיא צודקת, שווה לבדוק - - -

דב חנין: שהחיבור שלה עם נהריה יותר טוב, למרכז.

<קריאה: אני לא בטוח.

<קריאה: מהראש אני אומר.

<נועה אבירם: אמרתי, 20 דקות נסיעה, אבל שים לב שמבחינת שירות הרכבת – ומושיק, תקן אותי – אבל אנחנו מדברים בכרמיאל על רכבת של שתי נסיעות בשעות שיא ונסיעה בשפל, כשבנהריה יש תדירות טובה יותר.

דב חנין: אני אגב רוצה להפנות אלייך את הדאגה ששמעתי אותה, אני לא יודע אם יש לה מקום, אבל הדאגה הזו באה בגלל העובדה שלרכבת בסופו של דבר יש הרי מגבלה של תשתיות וגם מגבלה של קרונות ומערכות קיימות.

דב חנין: והדאגה שאני שמעתי אותה אפרופו הליווי של קו הרכבת לכרמיאל היא שהפעלת הקו הזה תבוא על חשבון התדירויות בקו הקיים והמאוד מאוד מצליח של חיפה-עכו-נהריה.

דב חנין: האם יש מקום לחשש הזה?

<נועה אבירם: תפנה את זה לרכבת ישראל.

דב חנין: רכבת ישראל, האם יש מקום לחשש הזה?

יעקב גיל: מהנהן בהסכמה.

<מושיק שינברג: כן, יש לנו מצוקה של קרונות.

<מושיק שינברג: ספציפית אני לא זוכר כרגע בעל-פה את הקו אבל כתוצאה מהפעלה של הקווים החדשים אז הקרונות, מתקנים קיימים יוסטו לשם.

<מושיק שינברג: זה יכול לפגוע או בצפיפות, בחלק מהמקומות זה בתדירות של השירות.

יעל כהן-פארן: זה רק קרונות או שזה גם זמן נסיעה?

דב חנין: זמן מסילה.

<מושיק שינברג: זמן נסיעה, צוואר הבקבוק זה באיילון.

יעל כהן-פארן: לא.

יעל כהן-פארן: באזור הקריות אין בעיה של זמן מסילה?

<מושיק שינברג: הקו לכרמיאל לא יפגע בזמני נסיעה אבל כן הוא יפגע בקרונות.

<מושיק שינברג: מצוקת הקרונות זה דבר נכון.

יעל כהן-פארן: ומתי מגיעים עוד קרונות?

<מושיק שינברג: אני לא מספיק בקי בנתונים האלה.

דב חנין: אנחנו קיימנו סיור ברכבת ושמענו על תוכנית ההצטיידות של הרכבת.

<הראל שליסל: שהוקדמה.

דב חנין: שהוקדמה, ואני קודם כול מברך על זה שהיא הוקדמה.

דב חנין: אני רק רוצה להגיד לכם, אני אומר את זה גם למשרד האוצר כי אני יודע שאתם מצד אחד מבינים את החשיבות של העניין, מצד שני אתם מנסים לשלוט בקופה הציבורית, ובצדק.

דב חנין: אני אומר לך באופן אובייקטיבי, מתוך המסקנה שלי מהסיור הזה.

דב חנין: הרכבת לא תעמוד, לא תעמוד בכמויות של הביקושים, בטח לא בזמן השיא, עם כמויות הקרונות הקיימים והמוזמנים.

דב חנין: זאת אומרת, מישהו צריך לקבל החלטה מאוד דחופה, כולל גם במשרד האוצר, שמשדרגים בצורה מאוד ניכרת את ההזמנות לעתיד הקרוב אם אנחנו לא רוצים שפשוט אנשים יידחסו ברכבות בצורה בלתי אפשרית.

דב חנין: אנשים עולים יותר לרכבת, וזה מצוין ואנחנו רוצים שיעלו עוד יותר לרכבת, ולכן צריך כל הזמן להאיץ את הקצב של ההצטיידות בקרונות.

דב חנין: בהחלט.

<הראל שליסל: לגבי העניין של מערכי הקרונות, אם אני לא טועה כבר היום – ופה אל תתפוס אותי במילה כי זה משהו תפעולי – אבל לדעתי היום אנחנו במערך מקסימלי.

<הראל שליסל: בוחנים אפשרות להוסיף עוד קרון למערך הקיים, שלדעתי לא עושים את זה בעולם, אבל בסוף בסוף בסוף בסוף, הבעיה היא הבעיה של הפקק באיילון.

<הראל שליסל: זה פקק שלא יכולות לעבור יותר מעשר רכבות בשעה, עד שתהיה לנו החלפה של מערכת האיתות אז זה יגדל ל-13 או ל-14 רכבות – לא החלפת מערכת האיתות; החלפת מערכת הבטיחות, ה-ETCS אם אתם מכירים.

דב חנין: מתי זה אגב אמור לקרות?

<הראל שליסל: כבר יצאו חלק מהמכרזים, זה בתהליכים.

דב חנין: תהליכים עד מתי?

<הראל שליסל: יצאו כבר שני מכרזים.

<הראל שליסל: אני לא רוצה לזרוק לך לוחות זמנים מהראש, אין לי בעיה לשלוח לך, אבל בגדול, הבעיה המהותית היא הסיפור של הפקק באיילון והמסילה הרביעית.

<הראל שליסל: דיברנו על זה קצת בוועדה אחרת בכנסת, אתם מכירים את הדיון.

<הראל שליסל: יש את הסוגיה של חוק מקווה ישראל, שיש שטחים שהם קריטיים, תנאי הכרחי לקבל אותם על מנת שאפשר יהיה לצאת למסילה הרביעית באיילון.

<הראל שליסל: זה נושא שהוא כרגע נמצא תקוע בגלל הסוגיה הזאת של מקווה ישראל.

דב חנין: אני רק אומַר, זה לא נושא הדיון שלנו כרגע אבל התחושה הקשה שלי זה שהנושא של המסילה הרביעית באיילון הוא נושא קצת בלי אבא.

דב חנין: זאת אומרת, אולי יש הרבה גורמים שמתעניינים בנושא, אין איזשהו מישהו שלקח את זה על עצמו כדי לקדם את זה ולגרום לזה לקרות.

<הראל שליסל: אני אשמח שהוועדה תעזור פה בהקשר הזה, אולי תיקח את זה על עצמה באמת ועדת המשנה לתחבורה ציבורית.

<הראל שליסל: אם אתה שואל אותי, אני חושב שגם משרד התחבורה יסכים.

<הראל שליסל: זה אולי הפרויקט בין הכי חשובים התחבורתיים בארץ.

דב חנין: אנחנו נקיים על זה דיון, על המסילה הרביעית באיילון.

דב חנין: בהחלט.

<הראל שליסל: יש הרבה מה לעזור.

דב חנין: בסדר גמור.

יעקב גיל: אם אפשר בהקשר הזה במשפט.

יעקב גיל: יש חוק שכנראה עבר בשנות השבעים או משהו כזה, שנקרא חוק מקווה ישראל, שבעצם מחייב הסכמה של משרד הפנים, משרד החקלאות, משרד החינוך וועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת, זאת אומרת שורה של גורמים צריכים להסכים לכל שינוי שיהיה במקרקעין של מקווה ישראל.

יעקב גיל: וזה בעצם תוקע את כל הסיפור של הטיפול באיילון, אז אם זה משהו שהכנסת יכולה לעזור בו זה יהיה מאוד מאוד חיוני, בין אם זה בתיקון חקיקה ובין אם זה בכל אמצעי אחר.

דב חנין: אז אנחנו נעשה בהחלט דיון בנושא הזה.

דב חנין: אני מבקש גברתי גברת אבירם, אני מבקש גם ממך אדוני נציג הרכבת, והראל נציג האוצר.

דב חנין: אנא תכינו, כל אחד מהזווית שלו, איזשהו נייר קצר של סטטוס מבחינת

דב חנין: כם איפה הדברים עומדים, מה קורה ומהם הקשיים או החסמים שעומדים לפנינו ושאנחנו צריכים להתמודד אתם, כדי שנכין את עצמנו לדיון הזה בצורה יותר טובה.

דב חנין: הראל, אתה רוצה להתייחס גם לנושא השילוביות באופן יותר כללי?

<הראל שליסל: כן, אתה יכול להכווין אותי, אבל בגדול, נושא השילוביות הוא חלק מתקציב תוספות השירות שניתן למשרד.

<הראל שליסל: בסוף, התעדוף ברמה הפרקטית אם לתת לשילובים קצת יותר וקצת פחות נניח לעומסים או קצת פחות לאזורים לא משורתים, בסוף זו החלטה מקצועית של המשרד.

<הראל שליסל: אני יכול להגיד שהסוגיה הזאת של תחבורה משלימה לרכבת, מתחיל עכשיו איזשהו תהליך – נגעו בזה פה קצת הגורמים גם במשרד התחבורה, אנחנו עובדים על זה גם עם הרכבת – לעשות איזושהי חשיבה מחודשת על הנושא הזה ולנסות לראות אם יש לנו איזשהו פתרון מעבר למה שכיום מתוקצב שיביא בחשבון גם את הסיפור של טכנולוגיות ודברים שהיום קצת פחות קיימים.

<הראל שליסל: משהו ספציפי, אני אשמח להוסיף.

דב חנין: אז אני מאוד אשמח, באמת אם יהיה לכם איזשהו כיוון יותר מגובש בהקשרים האלה, מאוד נשמח לשמוע, במיוחד בנושא של שילובי טכנולוגיה.

דב חנין: זאת אומרת, בסך הכול יש פה שאלות שהפתרון שלהן הוא לא מסובך ועם היכולות הקיימות אפשר לייצר פה פתרונות יותר אינטליגנטיים מאשר מערכת טיפשה כזו של אוטובוס שעומד ריק ומחכה לשני נוסעים.

דב חנין: ונקודה נוספת, הראל.

דב חנין: אתה משתתף אצלנו בדרך כלל בדיונים אבל אתה לא משתתף בכל הדיונים בכנסת.

דב חנין: אני רוצה להגיד לך שיש מכנה משותף אחד כמעט לכל הדיונים בכנסת בחודשים האחרונים, וזה שבכל דיון על כל נושא עולה נושא הרב-קו למוניות שירות.

דב חנין: אז אני מכין אותך לקראת הפגישה שתהיה לנו בקרוב.

דב חנין: באמת, זה מסוג הדברים שכנראה אין ברירה אלא לפתור אותם, ולפתור אותם מהר.

<אבי גזית: יש איזו טענה שמוניות השירות עובדות שישי-שבת ובגלל זה אי אפשר להכניס אותן לרב-קו.

<אבי גזית: אז אני פה אומר בצורה הכי ברורה.

<אבי גזית: שעתיים-שלוש לפני כניסת השבת יורידו את השאלטר של הרב-קו, והרב-קו לא יהיה פעיל.

דב חנין: זו בעיה לגמרי לגמרי פתירה.

דב חנין: אני מאוד מודה לכולכם על הדיון הזה.

דב חנין: תודה רבה, הישיבה נעולה.