ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 587, 2017-07-19 08:49

אלי אלאלוף: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

אלי אלאלוף: בנושא העובדים השעתיים יש הרבה גופים שפנו אלינו ובעקבות זה ביקשנו מהממ"מ להכין נייר שיוכל לעזור לנו בשיקול הדעת ובקביעת החוק שרצינו.

אלי אלאלוף: רצינו לעשות שני חוקים, זו ההצעה שלי, ובינתיים אני הקפאתי את זה עד שנקיים את הדיון הזה ונחזור אליהם אולי במתכונת הקיימת ואולי במתכונת חדשה אחרי התייעצות אתכם.

אלי אלאלוף: אנחנו חושבים שהעסקה שעתית של עובדים לתקופה ארוכה היא פגיעה בהם.

אלי אלאלוף: פגיעה בזכויות שלהם, במיוחד הזכויות שמוענקות למי שמקבל רמת הכנסה נמוכה וזה הופך כאילו חלק אינטגרלי מהשיקול העסקת העובד.

אלי אלאלוף: אני אסביר את זה במילים פשוטות שלי.

אלי אלאלוף: עובד כפי שאתם יודעים, בסוף החודש, יש לו רמת הכנסה נמוכה, הוא זכאי להחזר של מס הכנסה שלילי בתום תקופה של שנה, חצי שנה, תלוי איך רשות המיסים מצליחה להתמודד ולהשלים לו את ההכנסה שלו.

אלי אלאלוף: בסוף זה הפך בחלק מהמקרים לשיקול דעת של המעסיק, היינו ההטבה שאמורה לשרת את העובד, שאנחנו רוצים לדחוף את כולם לעבודה, ובצדק, ערך עליון, בסוף אומרים שילך לעבוד אז הוא ישתכר.

אלי אלאלוף: הוא הולך לעבוד, חוזר עני הביתה, לא מספק את הצרכים של משפחתו ונוסף לזה, הטענות נלקחו בחשבון בעצם אצל המעסיק ולכן המצב של העובדים השעתיים האלה זו תופעה שהיא ענקית למרות שאני מודה שהממ"מ יגיד את זה, לא כל המשרדים שיתפו פעולה, אולי מחוסר ידע, אולי בגלל ההתנגדות העקרונית לשנות את המצב הנוכחי.

אלי אלאלוף: מוכח לפי הלמ"ס 2016 מעל ל-700,000 עובדים היום, חלק של נשים, כרגיל, יותר גדול מגברים, שהם עובדים שעתיים במערכת וזה בלתי נסבל.

אלי אלאלוף: אני לא פה שם האצבע נגד המעסיקים הפרטיים.

אלי אלאלוף: גם המדינה עושה את זה.

אלי אלאלוף: המצב הזה הוא בלתי נסבל.

אלי אלאלוף: העובדים האלה, אין להם פה ולכן תפקידנו לזהות את הנקודה השחורה הזאת או האחרות ולעזור ולהתמודד כדי לשנות אותה.

אלי אלאלוף: אני אבקש מרננה גוטרייך, מהממ"מ, להציג לנו את הדוח שלה.

אלי אלאלוף: בבקשה, רננה.

<רננה גוטרייך: תודה רבה.

<רננה גוטרייך: בוקר טוב.

<רננה גוטרייך: שמי רננה גוטרייך, אני ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.

<רננה גוטרייך: אני אציג בפניכם את המסמך שכתבנו לבקשת הוועדה.

<רננה גוטרייך: מסמך זה בנושא נתונים על מספר המועסקים על בסיס שכר לשעה נכתב לבקשת הוועדה ובו ביקשנו להציג נתונים על מספר המועסקים ששכרם מחושב על בסיס שעות העבודה בפועל.

<רננה גוטרייך: לשם כתיבת המסמך פנינו למספר גורמים ובתוכם שניים ממשרדי הממשלה הרלוונטיים, משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים ומשרד הכלכלה והתעשייה, וכן פנינו ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה, למוסד לביטוח לאומי, לרשות המיסים ובנוסף למספר גופים המייצגים עובדים.

<רננה גוטרייך: כמעט כל הגורמים אליהם פנינו טענו שמדובר במידע חשוב גם לקביעת מדיניות וגם לאכיפה.

<רננה גוטרייך: עם זאת, מתשובות שקיבלנו עולה כי אין נתונים באשר למספר המועסקים על בסיס שכר לשעה בישראל והנתון היחיד על מספרם מבוסס על שאלה אחת שכללה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בסקר החברתי של שנת 2016.

<רננה גוטרייך: מנתוני הסקר עולה כי 709,500 שכירים בני 20 ומעלה מועסקים על בסיס שכר לשעה, כלומר כרבע מכלל השכירים בכלל בגילאי 20 ומעלה.

<רננה גוטרייך: כפי שאתם יכולים לראות במסמך, בטבלה בעמוד 2, כ-50% מהשכירים בני 20 ומעלה המועסקים על בסיס שכר לשעה הם בגילאי 20 עד 34.

<רננה גוטרייך: כ-17% הם בגילאי 55 ומעלה.

אלי אלאלוף: הדוח על השולחן.

<רננה גוטרייך: מבחינה מגדרית כ-88% הן נשים ו-42% הם גברים.

<רננה גוטרייך: כפי שאפשר להסיק מהתרשים מעמוד 2, בקבוצות גיל מסוימות נשים מהוות מעל 60% מהמועסקים באופן זה.

<רננה גוטרייך: למשל, בקבוצת הגיל 45 עד 54 נשים מהוות כ-64% מהמועסקים.

<רננה גוטרייך: בקרב נשים, כרבע מהנשים המועסקות על בסיס שכר לשעה הן בקבוצת גיל 20 עד 25 ואילו בקרב גברים קבוצת הגיל הגדולה ביותר היא בגילאי 26 עד 34.

<רננה גוטרייך: קיבלנו גם נתונים מהמצב המשפחתי ועולה שמתוך 709,500 השכירים, כ-51% נשואים, כ-37% רווקים והיתר גרושים או שלא ידוע.

<רננה גוטרייך: לבקשת מרכז המחקר והמידע בימים אלו מפיקה הלמ"ס פילוחים נוספים בהתבסס על הסקר החברתי של שנת 2016, שיועברו אלינו עם סיום הפקתם.

<רננה גוטרייך: יתר הגורמים אליהם פנינו מסרו כי אין בידם נתונים בנושא הזה.

<רננה גוטרייך: גם בידי הלמ"ס אין נתון ממקור נוסף, שכן סקר כוח האדם שהינו סקר מרכזי הנערך על ידם בקרב משקי הבית בנושא תעסוקה אינו כולל כיום שאלות בנושא זה, אם כי נמסר לנו מהלמ"ס שהוא יעודכן חלקית, חלקית, בשל מגבלות תקציב בסקר של שנת 2018 ותיכלל בו שאלה לגבי אופן חישוב השכר.

<רננה גוטרייך: נתונים אלו יפורסמו רק במחצית השנייה של 2019.

<רננה גוטרייך: מתשובות שהועברו אלינו עולה כי כבר המנגנונים הקיימים לאיסוף מידע, למשל זה של המוסד לביטוח לאומי יכולים להוות תשתית לאיסוף מידע באשר להיקף המועסקים על בסיס שכר לשעה, וכפי שאנו מציינים במסמך, לדברי המוסד לביטוח לאומי די בתוספת של פרט מידע זה לטופס 126 שנמסר בלאו הכי על ידי המעסיק למוסד לביטוח לאומי בכל חצי שנה.

<רננה גוטרייך: מהתשובות שהועברו אלינו עולות טענות בדבר פגיעות עימן מתמודדים המועסקים על בסיס שכר לשעה, אולם מאחר ולא ידוע היקף התופעה של העסקה על בסיס שכר לשעה או נתונים השונים הנוגעים לכך, כגון גובה שכרם ותנאי העסקתם של המועסקים על בסיס שכר לשעה, אזי קשה ללמוד על הפגיעה במועסקים אלו.

<רננה גוטרייך: נראה כי איסוף מידע הוא צעד ראשון כדי להבין את הפגיעות במועסקות אלו וכן כדי ללמוד איך לסייע להם.

<רננה גוטרייך: לסיכום, הגופים הרגולטוריים מצביעים מחד, על כך שמדובר במידע חשוב.

<רננה גוטרייך: מאידך, על כך שאין נתונים בנושא.

<רננה גוטרייך: לפיכך השאלה המרכזית שעולה כאן היא מי הגורם או הגורמים שיהיו אחראים לאיסופו, באיזה אופן ייאסף, באיזו תדירות ומהם המשאבים הדרושים לכך.

<רננה גוטרייך: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה לך.

אלי אלאלוף: קצר, לעניין וקשה.

אלי אלאלוף: ממש אני לא מבין את הגופים המתמחים בהגנת העובד, שהנושא הזה לא עולה אצלם לטיפול.

אלי אלאלוף: אני אתחיל מהגוף המרכזי החשוב, הסתדרות העובדים.

אלי אלאלוף: לא מבין למה הנושא הזה לא עולה, לא הועלה על ידם, לא מטופל על ידם, לא מוצא ביטוי ושום עמדה שהייתה.

אלי אלאלוף: אני חושב שזה אחת המשימות הראשונות שעליכם לקחת אחרי הדוח הזה, לא רק בפגישה אישית שאני אתכנן עם יושב ראש ההסתדרות.

אלי אלאלוף: אני גם כן מתכנן מספר מהלכים כדי לקבל את התמיכה לטיפול באוכלוסיה הזאת.

אלי אלאלוף: אני חוזר ואומר את המספר המזעזע, הלא סופי, 700,500 עובדים לפי 2016.

אלי אלאלוף: זה רק דוח הלמ"ס של 2016.

אלי אלאלוף: זו אוכלוסיה הכי פגיעה במשק.

אלי אלאלוף: פה, בלי דיפלומציה גדולה אשמים בעיקר המעסיקים, כי זו צורה לחייב אותם פחות או לחייב את עצמם פחות ממה שהם צריכים להתחייב, גם מוסרית, גם כלכלית, גם אנושית מול העובדים האלה.

אלי אלאלוף: מודה שבאמת קו לעובד תמיד נלחם על כל מקרה.

אלי אלאלוף: עורכת דין מיכל תג'ר.

<מיכל תג'ר: עורכת דין מיכל תג'ר מקו לעובד.

<מיכל תג'ר: אנחנו מאוד שמחים שהנושא הזה באמת מובא בפני הוועדה ומאוד מצטערים לראות שבעצם אין פה חברי כנסת.

<מיכל תג'ר: אני לא רואה פה נציגים של ההסתדרות.

<מיכל תג'ר: <קריאה:> יש נציגים של ההסתדרות.

<מיכל תג'ר: אנחנו מדברים בעצם על עובדי שעה.

<מיכל תג'ר: הדוח הראשון שפרסמנו בנושא היה בשנת 2008 ואני אציין שכבר אז משרד התמ"ת אמר שהוא יקים ועדה לבחינת הנושא.

אלי אלאלוף: יש פה נציג משרד העבודה?

אלי אלאלוף: <קריאה:> כן.

<מיכל תג'ר: אני אציין שה-700,000 זה עוד מספר שלא מביא בחשבון חלק מהאוכלוסיות שאנחנו מטפלים בהם ויודעים שהם עובדים שעתיים, שזה כל העובדים הפלשתינים, 70,000, שמועסקים בישראל, כל מהגרי העבודה שמועסקים בישראל וכל מבקשי המקלט שמועסקים בישראל.

<מיכל תג'ר: אני רק רוצה לציין את זה.

<מיכל תג'ר: אני חושבת ש-700,000 עובדים ישראלים בשכר לפי שעה זה נתון מאוד דרמטי.

<מיכל תג'ר: כמו שצוין פה, זה רבע משוק העבודה.

<מיכל תג'ר: דובר על זה שלא יודעים מה סוג הפגיעות בהם בגלל שבעצם הם לא מטופלים כקבוצה, ואני יכולה להגיד שאנחנו כן יודעים את סוג הפגיעות בהם.

<מיכל תג'ר: הדבר הראשון, הפגיעות בהם נובעות מחוקי העבודה.

<מיכל תג'ר: בעצם חוקי העבודה שנחקקו בסביבות שנות ה-50 ושנות ה-60 לא מותאמים לעובדים על בסיס שכר שעתי.

<מיכל תג'ר: הם מותאמים למה שהיה אז רוב שוק העבודה, 95% משוק העבודה שהיו עובדים על בסיס שכר חודשי ולכן כבר חוקי העבודה הקיימים מפלים את עובדי השעות לרעה בכמה היבטים.

<מיכל תג'ר: אני אתן את הדוגמא הכי בוטה לזה, חוק הודעה מוקדמת.

<מיכל תג'ר: עובד שעות מקבל שבועיים אחרי שנת עבודה.

<מיכל תג'ר: עובד חודשי מקבל חודש הודעה מוקדמת.

<מיכל תג'ר: זו דוגמא קטנה אבל זה באמת משתקף בכל החוקים: בחישובי חופשה שנתית, בחישובים של דמי מחלה.

אלי אלאלוף: חופשות חגים.

<מיכל תג'ר: חגים זו הדוגמא הכי דרמטית.

<מיכל תג'ר: בעצם השכר של עובדי שעות יורד בחגים בצורה דרמטית בגלל האופן שבו צו הרחבה מפצה אותם על ימי החופש בחגים.

<מיכל תג'ר: בנוסף, אני חושבת שהדבר הכי בולט, הפגיעה הכי בולטת שעובדי שעות מדווחים לנו עליה לאורך באמת עשור, אני שומעת את זה, זה שאין שום ודאות בסוף החודש לגבי מה יהיה השכר.

<מיכל תג'ר: חודשים קצרים, למשל כמו פברואר, הם לא יגיעו לשכר המינימום.

<מיכל תג'ר: עובד שעות לא יכול להגיע ל-186 שעות עבודה שהן בעצם מאפשרות את שכר המינימום.

<מיכל תג'ר: גם כמובן בחודשי החגים בהם יורד היקף העבודה, הם מגיעים להרבה פחות מכך.

<מיכל תג'ר: יש המון זכויות שנובעות מהיקף המשרה כמו למשל שעת הנקה.

<מיכל תג'ר: עובדות, אם הן היו עובדות חודשיות היו מקבלות את שעת ההנקה הזאת לפי חוק עבודת נשים, בעצם לא יקבלו אותה אם הן עובדות שעתיות בגלל האופן שבו מחושב להן השכר.

<מאיר דוד: דווקא בעבודת נשים היה תיקון.

<דברה גילד-חיו: ואתן לא הסכמתן להכניס את התיקון שמתייחס לעובדים שעתיים.

אלי אלאלוף: לא, לא פתחנו ויכוח.

<מיכל תג'ר: אנחנו מאוד רצינו שיוכנס תיקון בהקשר הזה שנוגע לזכויות של עובדות שעתיות ובאמת לא הייתה הסכמה.

<מיכל תג'ר: אני לא אכנס לכל הזכויות.

<מיכל תג'ר: אני מנסה להגיד שהפגיעות הן מאוד רחבות ומתפרסות וכן קל לדעת מה הפגיעות בהן, ובאמת, כאמור, הבסיס הוא היציבות בשכר, שאין שום יציבות בשכר ומעבר לזה עוד הרבה זכויות שנפגעות.

אלי אלאלוף: נציג משרד העבודה.

<מאיר דוד: בוקר טוב, מאיר דוד, מנהל אגף אכיפת חוקי העבודה.

<מאיר דוד: גם לנו אין נתונים מדויקים כמה עובדים מועסקים בהעסקה שעתית.

<מאיר דוד: בפעולות האכיפה שאנחנו עושים, כשאנחנו פונים לעובדים אנחנו מתשאלים ובודקים את סוג העסקה ואנחנו מתעדים את כל מי שעובד שעתי.

<מאיר דוד: התחלנו עם זה לאחרונה.

<מאיר דוד: תיעדנו לאחרונה למעלה מ-3,000 עובדים שבדקנו אותם, שהם עובדים שעתיים.

<מאיר דוד: אני מסכים עם מה שנאמר פה לגבי החקיקה.

<מאיר דוד: אנחנו לא חולקים על זה שיש הבדלים בין עובדים שעתיים לעובדים חודשיים.

<מאיר דוד: כן, המשרד מנסה לתת ביטוי בכל אופן להתמודדות עם התופעה הזאת.

<מאיר דוד: ניקח את ועדת השעות שדנה בנושא הזה, אז כן בחלק מההמלצות שלה היא לא רצתה לתת הקלות למעסיקים במקומות שבהם מדובר בעובדים שעתיים, כמו בשעות הגמישות, כדי לא לפגוע בעובדים השעתיים, אז כן המשרד ער לחלק מהעיוותים ומנסה לתת להם פתרונות.

<מאיר דוד: כן אני חושב, כשמדובר בשינויים גדולים, אז המשרד כן תומך.

אלי אלאלוף: המשרד מכון ליזום הצעת חוק ממשלתית בנדון?

<מאיר דוד: לא יודע לומר את זה עכשיו, אם המשרד מוכן.

אלי אלאלוף: לא חשבתם על זה?

<מאיר דוד: לא יודע לומר אם המשרד חשב.

אלי אלאלוף: כמה זמן אתה בתפקידך?

<מאיר דוד: אני מנהל אגף אכיפה שלוש שנים.

אלי אלאלוף: ואף פעם לא עלה הנושא הזה לדיון באגף?

<מאיר דוד: אגף האכיפה הוא לא האגף שדן בנושא של מדיניות.

אלי אלאלוף: וכשאתם לא מצליחים בחוקי האכיפה האלה להיות צודקים, זה לא מפריע לכם?

<מאיר דוד: א', חוקי האכיפה, אנחנו כן מצליחים לאכוף אותם.

<מאיר דוד: חוק הגברת אכיפה כן נתן ביטוי לנושא הזה של העסקה שעתית.

אלי אלאלוף: שר העבודה, הרווחה, איש שבעבר היה נציג עובדים, לא חשב על זה?

<מאיר דוד: עובדה שהוא חשב על זה כשהוא היה יושב ראש הוועדה, כי החוק להגברת אכיפה כן בא לתת ביטוי דווקא לעובדים האלה, לעובדים השעתיים, כי אנחנו יודעים לומר שרוב עובדי הקבלן, עובדי אבטחה, שמירה, ניקיון, הסעדה, שירותים, אלה עובדים שעתיים וכן החוק להגברת האכיפה נותן להם ביטוי גם בטיפול מול הקבלן וגם בטיפול מול נותני השירות.

<מאיר דוד: החוק להגברת אכיפה בא לתת לזה ביטוי.

<מאיר דוד: כן, הוא נתן ביטוי.

<מאיר דוד: עדיין זה לא כולל את כל הענפים והוא גם לא כולל את כל העיוותים, אבל עדיין, כן.

<מאיר דוד: החוק נותן לזה ביטוי וזה מהלך שקרה מ-2012 וזה מהלך חשוב שהמשרד קידם ביחד עם השר שאז היה יושב ראש הוועדה.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: נציגת ההסתדרות.

<ורד וייץ: בוקר טוב, עורכת דין וייץ מהלשכה המשפטית של האגף לאיגוד מקצועי.

<ורד וייץ: תראו, ראשית, אני רוצה לבוא ולומר שהאוכלוסיה שבה מדובר היא מן הסתם אוכלוסיה שהרוב שלה הם עובדים בלתי מאורגנים וספק גם אם זה עובדים שניתן לארגן אותם אם אנחנו מדברים - - -

אלי אלאלוף: אתם מדברים רק על אלה שהתארגנו ומשלמים מס ארגון?

<ורד וייץ: אדוני, אני אסיים את דבריי ואני מאמינה שזה יהיה מובן ואני אחר כך אשמח לענות גם לשאלות.

<ורד וייץ: ספק גם אם ניתן לארגן אותם.

<ורד וייץ: ההסתדרות מטפלת ועושה מלחמות גם לגבי כלל אוכלוסיית העובדים בישראל.

<ורד וייץ: אם ניקח רק את הנושא של עובדי הקבלן שהם גם אוכלוסיה לא מאורגנת, אני חושבת שההסתדרות עשתה מלחמה אמיצה ומקיפה ומוצלחת לטובתם.

<ורד וייץ: זה דבר ראשון.

<ורד וייץ: דבר שני, גם לנו כהסתדרות אין את הנתונים הנדרשים ואנחנו נשמח גם לקבלם וגם ככל שאנחנו יכולים, לסייע להשיג אותם.

<ורד וייץ: זה דבר שני.

<ורד וייץ: דבר שלישי, כאשר אנחנו פועלים במסגרת הסכמים קיבוציים במפעלים - - -

אלי אלאלוף: הטוב, כשהוא בא, הוא בא כולו בבת אחת.

אלי אלאלוף: שני חברי כנסת מכפילים ב-300% את הנוכחים.

<ורד וייץ: אז אני אשתמש במה שאדוני אמר גם להמשך דבריי.

<ורד וייץ: גם במקרה הזה הטוב לא יבוא בבת אחת.

<ורד וייץ: ההסתדרות עשתה מעשים ומהלכים לטובת עובדי הקבלן, שזאת אוכלוסיה חלשה וזו גם אוכלוסיה, דרך אגב, היא חופפת, משום שמרביתה גם הם העובדים שמועסקים על פי שעות, אז בזה נסגור את הנקודה הראשונה.

אלי אלאלוף: אני לא הבנתי.

אלי אלאלוף: יש לכם כוונה להתמודד עם המצב של העובדים השעתיים?

<ורד וייץ: הנקודה הנוספת היא שככל שאנחנו מצליחים, וזה לנגד עינינו, כשאנחנו מחדשים או עושים הסכמים חדשים ובמקומות עבודה שיש בהם עובדים שעתיים, אנחנו עושים כל שניתן כדי להפסיק את התופעה הזאת ולהפוך אותם לעובדים חודשיים.

<ורד וייץ: זה דבר שני.

<ורד וייץ: דבר שלישי שאני רוצה לומר.

<ורד וייץ: לטעמי עומדת על הפרק שאלה - - -

דב חנין: גבירתי, אפשר לשאול עוד שאלה בהקשר הזה?

<ורד וייץ: אני מאוד אשמח לסיים.

<ורד וייץ: עומדת על הפרק שאלה, מה בעצם אנחנו רוצים לעשות, לאן פנינו.

<ורד וייץ: האם אנחנו הולכים למיגור של התופעה או האם אנחנו הולכים לשיפור מצבם באמצעות תיקוני חקיקה כאלה ואחרים, ואני חושבת שזאת שאלה שצריך לתת עליה את הדעת.

אלי אלאלוף: למה לא שניהם בבת אחת?

<ורד וייץ: אפשר שניהם בבת אחת אם זה אפשרי.

<ורד וייץ: אין שום בעיה, בסדר.

<ורד וייץ: הפתרונות לא נמצאים במוחי בלבד, ובצורה של סיעור מוחות ושל עבודה משותפת, ואדוני אמר שהוא מתכוון להיפגש עם יושב ראש ההסתדרות.

<ורד וייץ: הדלת פתוחה והאוזן קשבת והרצון קיים.

<ורד וייץ: אין בזה שום ספק בכלל.

<ורד וייץ: אף אחד לא חושב שזו תופעה מבורכת.

<ורד וייץ: התופעה הזו דומה במידה רבה לתופעה של עובדי הקבלן, הייתה אמורה להסתיים בצורת העסקה מאוד ספציפית ולצרכים מאוד מוגדרים ומאוד מצומצמים, אבל ראו, סליחה על הביטוי, המעסיקים, כי טוב, כי זול יותר ופיתחו את העניין.

<ורד וייץ: אנחנו כנציגי עובדים לא שבעי רצון מזה ונעשה כל שניתן כדי לשפר את מצבם של העובדים השעתיים, ואם ניתן יהיה, בכלל למגר את התופעה הזאת או לצמצם אותה ככל שניתן.

<ורד וייץ: תודה רבה.

<ורד וייץ: אם יש שאלות, בבקשה.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: האגודה לזכויות האזרח, בבקשה.

<דברה גילד-חיו: עורכת דין דבי גילד-חיו מהאגודה לזכויות האזרח.

<דברה גילד-חיו: מיכל תיארה כבר קודם את ההיקף של התופעה ואת הקשיים ואת האפליה של העובדים האלה.

<דברה גילד-חיו: אני רק רוצה להוסיף כמה מילים על מה שקורה בשנים האחרונות בהקשר הזה, יותר בזירה הפוליטית.

<דברה גילד-חיו: אנחנו מנסות במסגרת פורום זכויות עובדים עם עוד כמה ארגונים לקדם את הנושא הזה, לפחות שש-שבע שנים, כולל עם ההסתדרות, ואני חייבת להגיד איזו מילה על ההסתדרות שאנחנו בקשר איתה ואנחנו מנסים בשיתוף פעולה איתם וגם עם אדוני היושב ראש לחשוב על פתרונות לנסות כן לעבוד ולקדם את הנושא הזה.

<דברה גילד-חיו: היה לנו פה כנס לפני כמה שנים.

<דברה גילד-חיו: ישב פה מיכאל אטלן, היועמ"ש של מה שהיה אז התמ"ת, שאני גם לא יודעת למה, זה לא נושא גם לראש אגף אכיפה.

<דברה גילד-חיו: זה נושא שצריך לבוא מטעם השר מישהו, מטעם הייעוץ המשפטי מישהו, מי שמקדם חקיקה וחשיבה ותכנון במשרד ולהידרש לנושא.

<דברה גילד-חיו: בזמנו בכנס פתח מיכאל אטלן ואמר, אין לנו פה עימות, אני מסכים, יש פה בעיה מאוד קשה ואנחנו מנסים לטפל בזה.

<דברה גילד-חיו: הייתה ועדת שעות שדנה בשלל נושאים ואנחנו מטפלים בזה.

<דברה גילד-חיו: אני מדברת איתך על משהו שהיה כבר לפני ארבע-חמש שנים, אולי יותר.

<דברה גילד-חיו: מאז שום דבר לא זז בנושא הזה למרות שפנינו אליהם מיליון פעם.

דב חנין: לא, זז.

דב חנין: למשל, מיכאל אטלן כבר בתפקיד אחר.

דב חנין: אנשים זזים.

<דברה גילד-חיו: שלא לדבר על מה שקרה ליושבי ראש ועדות.

<דברה גילד-חיו: דבי, אליעזר, בהזדמנויות שונות אמרו, זאת בעיה מוכרת, ידועה, צריך לטפל בה וכו'.

<דברה גילד-חיו: אפילו תיקונים קטנים כמו שניסינו לעשות חודש שעבר כשבאתי לוועדה שאתה היית היושב ראש, עם שעת הנקה, שביקשנו לטובת העובדות השעתיות להרחיב את השעות שלפיהן יחושב, יעשו את הממוצע כדי שהעובדות השעתיות לא יפגעו, אז משרד התמ"ת ומשרד המשפטים ישבו פה והתנגדו ואמרו שאם הם יכניסו את זה שבמקום לחשב ממוצע של חודשיים-שלושה, אני לא זוכרת כמה, או החודש האחרון, זה יהיה חישוב של חצי שנה, אז הם יכולים לאשר את החוק היום וזה ידחה, אז הוועדה כמובן לא רצתה לדחות את החוק כי חבל על כל הנשים האחרות שנפגעות.

<דברה גילד-חיו: אפילו תיקון כזה קטן של שעת הנקה לעובדות השעתיות הם לא הסכימו להכניס.

<דברה גילד-חיו: איפה החשיבה המערכתית על הדבר הזה?

<דברה גילד-חיו: רק לסיום, מה כן אנחנו חושבים שצריך לעשות, ואנחנו מאוד נשמח לעבוד עם הוועדה ובמיוחד איתך, שבאמת אני מברכת על זה שהלכת לנושא הזה.

<דברה גילד-חיו: קודם כל צריך לתקן את ההגדרה, להתאים את זה שיהיה ברור מתי העסקה שעתית, שמעל היקף מסוים ומעל פרק זמן מסוים וכו' זה לא יכול להיחשב העסקה שעתית.

<דברה גילד-חיו: אנחנו ניסחנו הצעת חוק שאדוני מבקש לקדם אותה ואנחנו מאוד נשמח אם זה יקודם.

<דברה גילד-חיו: חוץ מזה, מי שכן נשאר עובד שעתי, צריך לעשות שורה של תיקונים.

<דברה גילד-חיו: גם יש הצעות חוק שאני יודעת שאדוני רוצה לקדם אותן - - -

אלי אלאלוף: את מדליפה את כל מה שאנחנו עושים בחדר שלנו?

<דברה גילד-חיו: יש עוד חברי כנסת שהניחו את הצעות החוק האלה ורוצים להידרש אליהן, אבל אם הממשלה לא תתכבד ותעסוק בזה ותסכים לקדם את הדברים האלה, זה לא יזוז.

<דברה גילד-חיו: אלה שינויים שאני לא אומרת, הם דרמטיים, אבל חייבים לקדם ולטפל בהם.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: בבקשה.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב ראש.

דב חנין: אני מברך על כינוס הדיון החשוב הזה.

דב חנין: הדיון הזה לדעתי הולך ונעשה יותר חשוב כל שהזמן עובר, כי התופעה של העסקה השעתית הולכת ומתרחבת.

דב חנין: אני שומע על אנשים שעובדים בתחומים שאני באמת לא העליתי על הדעת שגם הם כבר עובדים בהעסקה שעתית, שעובדים בהעסקה שעתית.

דב חנין: זו באמת תופעה שהולכת ומתרחבת.

אלי אלאלוף: יש לך דוגמא שמזעזעת אותך?

דב חנין: מהנדס.

דב חנין: מהנדס עושה עבודה מאוד מקצועית בפרוייקט חשוב לאותה חברה ספציפית שבה הוא עובד והוא עובד שעתי.

דב חנין: אלה דברים באמת נורא משונים אבל זה משהו שקורה, אני חושב, באופן כללי לשוק העבודה שלנו שהוא הולך ומשנה את דמותו משוק עבודה שאדוני זוכר וגם אני זוכר, שבו אנשים קמים בבוקר, הולכים לעבודה, עובדים את היום, חוזרים הביתה.

דב חנין: הם עובדים הרבה שנים באותו מקום, איזושהי מסגרת.

דב חנין: בסוף הדרך הם ייצאו לפנסיה מסודרת מאותו מקום.

דב חנין: זו הייתה פעם דמותו של שוק העבודה.

דב חנין: שוק העבודה היום הוא מאוד שונה.

דב חנין: שוק העבודה "מאוד גמיש".

דב חנין: אנשים עוברים מתפקיד לתפקיד, אנשים נכנסים לתפקידים לפי צורך ספציפי של מקום העבודה.

דב חנין: אני לא מתכוון, אדוני היושב ראש, רק לאנשים שעושים את העבודות, נקרא להן, הלאוטק.

דב חנין: גם אנשים שעושים עבודות הייטק, הם מוגדרים "מול משימה וכשהמשימה מסתיימת, ההעסקה מסתיימת והם עוברים לתפקיד הבא או למקום הבא.

דב חנין: זו דמותו של שוק העבודה החדש ושוק העבודה הזה הוא שוק עבודה מאוד פוגעני ביחס לעובדים.

דב חנין: השאלה הגדולה היא מה הוא המנוע שמייצר את התהליכים האלו של ההעסקה השעתית, וכמו במקרים אחרים, המנוע הוא בסופו של דבר אינטרסים.

דב חנין: למה אנשים מעסיקים בצורה כזו?

דב חנין: כי זה משתלם להם, כי הם בעצם מתחמקים מכל מיני חבויות שיש לעובד החודשי, הקבוע, והם עושים בעצם רק את מה שהם צריכים.

דב חנין: הם משתמשים בבן אדם כעובד רק לנקודה שהם צריכים וגם רק לאותו רגע שהם צריכים את הבן אדם הזה.

דב חנין: אדוני היושב ראש, אם אנחנו רוצים להתמודד עם התופעה הזו, אני חושב שאנחנו צריכים להתמודד באופן מאוד רוחבי ומאוד שיטתי, ואני לגמרי מסכים לגישתך שאנחנו צריכים להתמודד במקביל בשני מהלכים, גם מהלך של צמצום ההעסקה השעתית וגם מהלך של הגנה על תנאי עובדים ועובדים בהעסקה השעתית, ובין שני המהלכים האלה יש קשר, מכיוון שככל שאנחנו נשפר את תנאי העובדים בהעסקה השעתית, אנחנו בעצם נפגע במוטיבציה לייצר דווקא צורה כזו של העסקה.

דב חנין: אני תומך בהצעה שאדוני, כך אני מבין, מוביל.

דב חנין: אני אשמח גם כן להצטרף, לקבוע רף מסוים של כמה שעות זה יכול להיחשב כהעסקה שעתית, מה זה עובד שעתי ומה אנחנו כמחוקקים לא מאפשרים להגדיר כהעסקה שעתית.

דב חנין: אני מאוד בעד כל מנגנון נוסף שמגן על זכויות העובדים בהעסקה שעתית, אבל אני הייתי מציע אפילו לנסות לחשוב צעד אחד מעבר לזה, וזה לחשוב על מנגנונים שבהם אותם עובדים שאנחנו כן מאפשרים העסקה שעתית שלהם, דווקא מופלים לטובה, זאת אומרת אם כבר מישהו מועסק בהעסקה שעתית, לחשוב על מה הם הדברים שנותנים לו סוג של פיצוי על הצורה הזו של העסקה שהיא העסקה בעייתית, ומצד שני מתמרצים את המעסיקים לא ללכת בכיוון הזה אלא אם כן ממש אין להם ברירה.

דב חנין: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אני אמרתי משהו בפתיח שלי.

אלי אלאלוף: היום העובדים השעתיים אצל המעסיקים שלהם, גם ההטבות בגלל רמת ההכנסה החודשית שלהם, שזכאים למשל למענק עבודה, מס הכנסה שלילי וגם להטבות אחרות, זה נלקח בחשבון על ידי המעסיק כאילו חלק מזה שהוא עובד אצלו, כתוצאה מזה הוא אמור לחסוך כסף על חשבון.

אלי אלאלוף: הניתוח הציני הזה של המצב, שהטבות שאמורות להיות ישירות לעובד בזכות העסקה שלו, כבר זה חלק משיקול הדעת לעבור לשעתי ולרמת הכנסה נמוכה על מנת שהמדינה תשלים, אז בעצם המדינה שתכננה להביא לאזרחים, ואני בטוח שפה נמצא מישהו מנציבות מס הכנסה, מרשות המיסים.

אלי אלאלוף: בבקשה, אני לא יודע אם אתם מודעים, כי לפי הנתונים אתם לא יודעים כמה עובדים כאלה נמצאים במערכת, אבל מס הכנסה מעניק בזכות תקציב מדינה הטבות במקום התנאים של המעסיק שלו.

אלי אלאלוף: אני אשמח לשמוע.

<ורד בכר: שמי ורד בכר מהרשות המיסים.

<ורד בכר: רק אני רוצה לומר שזה לא מדויק שאין לנו את הנתונים.

<ורד בכר: בטפסי 126 שזה הטפסים שהמעסיקים בעצם ממלאים את הנתונים על נתוני השכר של העובדים, יש גם סוג משרה, וכן נדרש, ואתמול בערב אני נדרשתי להוציא נתונים, וכן יש לנו נתונים לגבי עובדים.

<ורד בכר: אצלנו זה נחשב שעתי אבל זה בעצם יומי, היינו הך מבחינתנו.

<ורד בכר: לנו אין הגדרה של שעתי.

<ורד בכר: זה נדרש ככל הנראה מימים ימימה מביטוח לאומי, כי לנו מאוד חשוב שהנתונים על אותם עובדים כן יהיו במערכת גם מבחינת ניכוי שכר מבחינתנו.

<ורד בכר: לנו אין הבדל אם העובד הוא חודשי, יומי, שעתי, מבחינת ניכוי השכר.

<ורד בכר: ניכוי השכר הוא אותו דבר, רק החישוב הוא שונה אבל הניכוי הוא אותו דבר, וכן יש את הנתונים מבחינתנו, שאתמול הוצאנו אותם ממערכות שלנו.

אלי אלאלוף: אז תוכלו להעביר לנו?

<ורד בכר: הנתונים תלויים בדיווחי המעסיקים בלבד, כך שיתכן שזה לא מדויק.

<ורד בכר: ככל שהמעסיק דיווח כך או אחרת, אז הנתונים שלנו שאובים מטפסי 126 שמדווחים על ידי המעסיקים.

אלי אלאלוף: אני מבין שהנתונים האלה, התבקשתם על ידי הוועדה ועל ידי הממ"מ.

<רננה גוטרייך: דיברתי לפני כמה שבועות עם מנהלת תחום תכנון וכלכלה ברשות המיסים.

<ורד בכר: אני יודעת, ראיתי במסמך פה.

<רננה גוטרייך: מה שהיא כתבה לי, ש"אין בידינו מידע מהימן העונה - - -"

<ורד בכר: היא אמרה "מהימן" כי יכול להיות שהדגש כאן על מהימן, אני לא יודעת.

<ורד בכר: אני יודעת שאתמול דיברו אותי, אבל עוד פעם - - -

אלי אלאלוף: טוב, אני שמח שאתם מתאמצים לספק נתונים בעניין הזה.

<ורד בכר: יש נתונים.

אלי אלאלוף: אוקיי, אני שמח לשמוע.

אלי אלאלוף: כן, בבקשה.

<אביבה גייבל: אביבה גייבל מביטוח לאומי, מינהל המחקר.

<אביבה גייבל: אנחנו באמת מקבלים את טפסי 126 ועכשיו ברמה של חצי שנה, ובדקנו.

<אביבה גייבל: אנחנו יודעים שיש דרישה מהמעסיקים למלא את היקף המשרה, אבל בדקנו את הנתונים והם באמת לא מהימנים.

<אביבה גייבל: אי אפשר להסתמך עליהם.

<אביבה גייבל: צריכים לדרוש מהמעסיקים לעשות את זה, בקשה קריטית, למלא את היקף המשרה בטופס ואז נוכל.

טלי פלוסקוב: הם לא ממלאים או כותבים משהו לא נכון?

<אביבה גייבל: הרבה לא ממלאים.

<ורד בכר: זה לא היקף משרה, זה סוג משרה.

<ורד בכר: יכול להיות עובד חודשי שעובד חצי משרה, אבל זה סוג משרה.

אלי אלאלוף: אוקיי, אנחנו נתמודד עם זה.

אלי אלאלוף: תודה על חוסר ידע שקיים במערכת, מותר להגיד.

אלי אלאלוף: פה יש לי שני נציגים של גופים שכנראה מעסיקים במיוחד עובדים שעתיים, זה גם הסיעוד וזה גם הניקיון, אז במי אתם רוצים להתחיל?

אלי אלאלוף: דורון רז, בבקשה.

<דורון רז: שמי דורון רז ואני יו"ר איגוד נותני שירותי סיעוד.

<דורון רז: חוק הסיעוד מעסיק למעלה מ-80,000 עובדים ישראלים בטיפול בקשישים.

<דורון רז: הנגזרת של שעות העבודה של הטיפול בקשישים היא משעות הזכאות של הקשישים לשעות סיעוד, זאת אומרת מי שקובע את הזכאות זו המדינה, וכמובן גם מי שקובע את צורת העסקה ואת התשלום של העובדים זו המדינה שקובעת את זה.

<דורון רז: קשה מאוד בתחום של הסיעוד לעשות שינוי מעובדים שעתיים, ואנחנו רוצים להיטיב עם העובדים ואני חושב שאפשר להיטיב איתם על ידי העלאת שכר המינימום שלהם שהמדינה קובעת או דברים אחרים, אבל אם אנחנו לוקחים את הנקודה הזאת, אני חושב שהעובדים שלנו שעובדים שעתיים, לא ניתן לעשות את השינוי מכיוון שהטיפול שהם נותנים הוא מאוד משתנה מקשיש לקשיש, מזמן לזמן.

<דורון רז: קשיש מאושפז, הוא הלך לשיקום בבית חולים, הוא הלך לילדים שלו שגרים בעיר אחרת.

<דורון רז: כל המבנה הזה הוא מבנה בעייתי כי החישוב של ביטוח לאומי שאנחנו נותנים לו את השירות, הוא על כל שעת טיפול שניתנה בפועל.

<דורון רז: הוא לא בנוי על איזה סכום גלובלי שהוא משלם כזכאות, אלא על פי שעה שהוא זכאי.

<דורון רז: מכיוון שכך, יש בעיה לקחת ולהפוך את אותם עובדים שהם בעצם מטפלים במטופל על פי שעות הזכאות של הקשיש, למשתנה של היקף משרה.

<דורון רז: ברגע שהם יהיו בהיקף משרה, הם לא יהיו חופפים בעצם לשעות שהם ביצעו בפועל, כי הם משתנים מאוד.

<דורון רז: אפילו הממוצע של חודשים אחורה לא ייתן את התמונה.

<דורון רז: אני חושב שצריך לתת את הדעת על זה.

<דורון רז: אני רק יכול לציין פה לפני הוועדה שיהיה כתוב לפרוטוקול, אנחנו כמעסיקים של 80,000 עובדים כאלה ניהלנו משא ומתן עם ההסתדרות ביוזמתנו להסכם קיבוצי לעובדי הסיעוד בחוק הסיעוד.

<דורון רז: מי שלא קיבל את ההסכם הקיבוצי שהגענו להסכמה עם ההסתדרות, זה המוסד לביטוח לאומי שהוא לא רצה לקבל אותו, ואולי זה היה איזה פתח שיכול להיטיב את זכויות העובדים ולשפר את מעמדם ולתת אפשרות ביחד.

<דורון רז: לנו יש אינטרס שהעובדים יקבלו שכר כמה שיותר טוב, כמה שיותר הוגן.

<דורון רז: הם עושים עבודת קודש, טובה, והם צריכים לקבל תגמול עבור זה.

<דורון רז: חשבנו שאם ניזום הסכם קיבוצי עם ההסתדרות, המדינה תוכל תחת ההסכם הקיבוצי הזה לשפר את זכויות העובדים כי אנחנו מתוגמלים לפי שעות סיעוד שניתנות לקשיש.

אלי אלאלוף: אני אשמח ללמוד את ההצעה שלכם.

<דורון רז: כרגע מה שאני חושב שצריך לעשות לצורך העניין הזה, הוא להחריג את הסיעוד מתוך הנושא הזה, כי הוא מבנה העסקה שונה לגמרי.

<דורון רז: כאן יש טיפול בין שעתיים לשלוש שעות ביום.

<דורון רז: זה לא משהו שהוא תלוי החלטת או רצון המעסיק.

אלי אלאלוף: למה כשאתה שולח עובדת לשני מקומות אחד אחרי השני - - -

<דורון רז: מקסימום זה יכול להיות ארבע או חמש שעות, לא יותר מזה.

אלי אלאלוף: זה חצי משרה, למה לא?

<דורון רז: זה לא יכול להיות.

אלי אלאלוף: למה לא יכול להיות חצי משרה?

<דורון רז: אבל זה משתנה כל זמן קצר.

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: חבר'ה, אנחנו לא נפתח עכשיו.

אלי אלאלוף: ההצעה שלכם יחד עם ההסתדרות להסכם קיבוצי, אני אשמח לקבל את המסמך.

אלי אלאלוף: תעבירו לנו את זה.

אלי אלאלוף: אנחנו נלמד ונראה.

אלי אלאלוף: צריך גם לדבר עם הביטוח כשהשר יסכים למנות מנכ"ל קבוע שאמור לדעת הכל.

אלי אלאלוף: בבקשה, נציג הניקיון.

<אילן שמעוני: שלום, עורך דין אילן שמעוני, אני יושב ראש ארגון חברות הניקיון.

<אילן שמעוני: קודם כל צריך לזכור שההכנסה של כל עובד במדינת ישראל היא הכנסה שנתית.

<אילן שמעוני: כשמחשבים את מס ההכנסה השלישי, את התמריץ, עושים את זה על בסיס שנתי ולא על בסיס חודשי.

<אילן שמעוני: זה אחד.

<אילן שמעוני: דבר שני, אני חייב להפנות את כולם לתיקון 24 לחוק הגנת השכר שחל בפברואר 2009.

<אילן שמעוני: המטרה של החוק הזה הייתה בין השאר להגן על האוכלוסיות החלשות שביצעו עבודות בתחום שלנו, עבודות ניקיון בצורה קבלנית ולא קיבלו גמול על שעות נוספות שהם עשו ולכן התיקון הזה בפברואר 2009 מגן עליהם, שהוא העביר את נטל ההוכחה על השעות, על המעביד, מה שהיה קודם על המעסיק עצמו, אז אני חושב שבעניין הזה יש שיפור וככל שהעובדים האלה יועסקו על בסיס חודשי, יש סכנה, ואני לא מדבר כרגע רק על עובדי ניקיון, לכל המעסיקים שמעסיקים עובדים שעתיים, שברגע שעובד יחרוג מעל שמונה השעות שלו, זה לא יבוא לידי ביטוי בשעה נוספת, אז גם את זה צריך לזכור.

<דברה גילד-חיו: יש חוקים לעניין הזה.

אלי אלאלוף: אתה יכול להגיד לי, ברשותך אדון שמעוני, רק נתון אחד שבא לי לדעת אותו עכשיו, כמה מעובדי הניקיון הם על פי הזמנת הממשלה או גופים ציבוריים?

<אילן שמעוני: הייתי אומר שכ-40%.

אלי אלאלוף: זאת אומרת, המדינה מראש רוצה עובדים דפוקים בשכר.

<אילן שמעוני: קודם כל לגבי המדינה עצמה, היא חוטאת בהרבה תחומים.

<אילן שמעוני: לשאלתך, כל מכרזי הממשלה בתחום שלנו הפכו להיות בכלל מכרזים שעתיים.

<אילן שמעוני: אם המדינה הייתה נאותה להוציא מכרזים שלא כאלה, כנראה שיכולנו לשלם לעובדים לא על בסיס שעתי.

אלי אלאלוף: ולא אכפת לה אחר כך להשלים את ההכנסה של המשפחה במס הכנסה שלילי על חשבון המדינה או כל ההטבות הנוספות כי הוא מתחת לקו העוני המינימלי, ולהוציא את הכסף ממקורות אחרים?

אלי אלאלוף: היא לא עושה את החישוב הזה לדעתך?

<אילן שמעוני: אני חושב שהמדינה וועדות המכרזים ואותם שומרי סף שיודעים להפגין במוצאי שבת ברוטשילד, כשמגיע אליהם מכרז שעוסק בשירותי ניקיון ושמירה, אז הם פתאום נעשו צדיקים ושומרים על הכספים של המדינה, כאשר יש עדיין לא מעט קבלנים או חברות ניקיון שהיו רוצות לשלם הרבה יותר משכר מינימום, וזה מתקשר, אדוני, לתקנת ערך שעה מינימלי שתובא בפניך בעוד פרק זמן קצר ואז אתה תבין את העיוות הגדול שהמחוקק מתכוון לעשות בהמלצת משרד המשפטים ומשרד העבודה.

<אילן שמעוני: צריך לזכור, עובדים שעובדים מעל שמונה שעות מקבלים שעה נוספת, מה שבחודשי הם לא היו מקבלים בצורת השירות שאנחנו נותנים.

<מאיר דוד: סליחה אילן, למה לא יקבל עובד חודשי שעות נוספות אם הוא יעבוד מעבר לשמונה שעות ביום מעבר להיקף המשרה?

<מאיר דוד: זה לא ברור לי.

<אילן שמעוני: רבותיי, אנחנו מספקים שירותים ללקוחות ולא רק אנחנו, גם גופים אחרים.

<אילן שמעוני: אני מאמין שהשיטה הזאת מגנה על העובד יותר.

<אילן שמעוני: צריך להיות ברור שתשעה ימי החג שיש בשנה משולמים לעובדים האלה כחלף שכר כולל כל הזכויות הסוציאליות.

<אילן שמעוני: בנוסף לכך, אני חושב שיש לנו שתי בעיות שבחקיקה אפשר לתקן אותן, בנושא של עובדים שעתיים.

<אילן שמעוני: אחד, זה לפתור את הבעיה של ערב חג, שבימים האלה יש קיפוח לאותם עובדים, שבערב החג כשהמקומות סגורים הם לא עובדים וקשה לשלם להם וגם כמובן מזמיני השירות לא מוכנים לשלם הדבר השני שאנחנו פעלנו וגם תיקנו אבל זה לא מספיק, צריך להיות פה תיקון חקיקה, שאותה חצי שעת הפסקה שעל פי החוק לכאורה העובד לא זכאי לקבל עליה תמורה, שאותה עם עובדים שעתיים, כבר דיבר חבר הכנסת דב חנין, זאת הטבה שהייתי נותן אותה, עודפת, לעובדים האלה.

<אילן שמעוני: בסוף כל הדברים האלה צריך לזכור דבר אחד.

<אילן שמעוני: דיברתי פה על שני תיקוני חקיקה שלדעתי יצמצמו את התופעה ויהפכו את העובדים השעתיים די קרובים.

<אילן שמעוני: לגבי שעת הנקה, לפחות במקומות שאני מכיר לא ראיתי מצב שבו עובדת ניקיון שעובדת שמונה שעות במוסד מכובד דרך חברת ניקיון מקצועית לא זוכה לקבל את שעת ההנקה הזאת.

<אילן שמעוני: רבותיי, זה לא קיים בכל הגופים שחברות הניקיון מספקות שירותי ניקיון, ומתחשבים באותן נשים ומתחשבים מכל הכיוונים, ולכן לבוא ולהגיד שעובדת ניקיון לא מקבלת שעת הנקה כי היא עובדת שעתית, זה ממש לא הוגן ולא מדויק.

<ורד וייץ: אילן, היא לא אמרה עובדת ניקיון, היא אמרה עובדת שעתית.

<אילן שמעוני: אני מדבר על הענף שלי.

<ורד וייץ: יש לנו הסכם ולכן הסיטואציה היא יותר נוחה.

<אילן שמעוני: לא, זה לא שייך להסכם.

<דברה גילד-חיו: גם שיהיה ברור, זה לא מה שאנחנו התכוונו.

<דברה גילד-חיו: אנחנו התכוונו שכשעושים חישוב, שעת הנקה היא נגזרת מהיקף המשרה ולכן אם השעות של העובדת הן - - -

אלי אלאלוף: זה לא הזמן למשא ומתן, רק תמשיך להבהיר לנו.

<אילן שמעוני: אני אבהיר את הכל.

<אילן שמעוני: אני די מומחה בתחום.

<אילן שמעוני: חישוב החופשה והזכאות לוותק, בסופו של דבר המונה, התלושים, שזה הרשומה המוסדית שלפיה אנחנו פועלים, מחשב את יום החופשה של העובד ואת יום ההבראה שלו לפי התקן שלו ולכן לבוא ולהגיד שהנושא הזה הוא פרוץ, אני מדבר על הענף שלי כרגע, אני לא יודע בענפים אחרים, זה פשוט - - -

אלי אלאלוף: כמה עובדים יש בענף שלך?

<אילן שמעוני: בארגון שאנחנו מייצגים יש 52,000 עובדים ואני מניח שיש עוד 30,000 עובדים שהם עם חברות, לצערי שלא איתנו, כעדר ללא רועה אבל אני מקווה שזה ייפתר.

<אילן שמעוני: בסוף אני רוצה להגיד לכולנו, אנחנו צריכים לראות, גם אדוני כוועדת עבודה, גם כמשרת עבודה, בסוף לשירותים האלה ולכל השירותים יש איזושהי דיסציפלינה.

<אילן שמעוני: אם עובד ניקיון צריך להגיע בשעה 07:30 או בשעה 08:00 לעבודה ובגלל שהוא עובד חודשי, הוא על בסיס קבוע, מגיע בשעה 09:30, אז נורא יהיה קשה להוריד לו - - -

<דברה גילד-חיו: מה הקשר?

<דברה גילד-חיו: עובד חודשי מגיע ב-09:30 ועובד שעתי ב-08:00?

<דברה גילד-חיו: מה זה השטויות האלה?

אלי אלאלוף: חבר'ה, אל תעשו אותי שוטר לדיון הזה.

<אילן שמעוני: כשמדובר אלי, אני גאה להגיד שאני באתי מהאוכלוסיות האלה וגם כתבתי כמה עבודות מחקר בתחום הזה וזה בסדר גמור, אבל אני אומר עוד פעם, בסוף גם בכנסת פה וגם אצל כל מקבל שירות, הוא רוצה לקבל שירות בזמן, שירות מדויק.

אלי אלאלוף: אני עכשיו כיושב ראש וכמעסיק לשעבר בתחום הפילנטרופי, לא העסקי, אנחנו לא אמרנו שצריך לשחרר את העובדים מאחריות ומדיסציפלינה וממשמעת עבודה מסודרת.

אלי אלאלוף: אף אחד לא מבקש את זה.

אלי אלאלוף: כרגע אנחנו דנו על תנאי העסקה של העובדים השעתיים שלצערי עוד אף אחד לא אמר שזה המצב האופטימלי.

אלי אלאלוף: זה מה שאני רוצה שיהיה ברור לנו.

אלי אלאלוף: עוד אנשים רוצים?

<מאיר דוד: היושב ראש, אני יוצא לדיון מקביל על נושא עובדות שעתיות.

אלי אלאלוף: חבר'ה, אני לא הסדרן של משרד העבודה.

אלי אלאלוף: יש לכם שר בשביל זה.

אלי אלאלוף: כן, בבקשה אדוני.

<חגי לוין: חגי לוין, שירות תעסוקה.

<חגי לוין: הערה טכנית קטנה.

<חגי לוין: אחד, שירות תעסוקה, באמת יש לו נתונים על מובטלים ולא על הדבר הזה, רק הערה לוועדה.

אלי אלאלוף: מה זה הדבר הזה?

אלי אלאלוף: זה העובדים השעתיים.

<חגי לוין: סליחה, על עובדים שעתיים.

אלי אלאלוף: זה 700,000 עובדים.

<חגי לוין: אכן, אכן.

<חגי לוין: הערה טכנית.

<חגי לוין: הנתון שיש מהלמ"ס שמגיע מהסקר החברתי, הסקר החברתי, יש מחולל דוחות באינטרנט, אפשר להוציא משם הרבה נתונים.

<חגי לוין: אני עכשיו פה תוך כדי הדיון, לדוגמא, אפשר לראות וזה גם מאיר משהו על הדיון.

<חגי לוין: יש בסקר החברתי אותם 700 איש ששאלו אותם האם אתם מרוצים או לא מרוצים מהחוזה שלכם?

<חגי לוין: השאלה, האם אתה מרוצה מהחוזה שלך?

<חגי לוין: גם שאלה לעובדים שעתיים וגם שאלה לעובדים לא שעתיים.

<חגי לוין: נתחיל מהעובדים הלא שעתיים, עובדים חודשיים רגילים.

<חגי לוין: 70% אומרים שהם מרוצים מאוד או מרוצים.

<חגי לוין: עובדים שעתיים, 60% אמרו שהם מרוצים מאוד או מרוצים.

<חגי לוין: אחד, יש הבדל, אבל מעניין לראות שיש לא מעט שהם מרוצים.

<חגי לוין: אני חושב שמה שזה מחדד, זה דברים שעלו פה, זה שיש תחומים, יש אזורים.

<חגי לוין: דב דיבר על מהנדס.

<חגי לוין: יש חלק מהמהנדסים שמרוצים כי זה מאפשר להם לעבוד עם כמה מעסיקים במקביל, דווקא אוכלוסיה חזקה.

<חגי לוין: זה סוג של פרילנס, אבל סוג אחר של פרילנס, יש קבוצה שמאוד לא מרוצים ושגם אני חושב מאוד נפגעים מהדבר הזה וצריך להתמקד באוכלוסיה כזאת ולא לייצר איזשהו משהו באותם תיקונים.

<חגי לוין: אני חושב שזה הכיוון שהולך פה.

<חגי לוין: מדברים על שכר מינימום וכן הלאה.

<חגי לוין: למהנדס זה לא ישנה, אבל לאותו עובד ניקיון זה מאוד ישנה, ישפר לו את תנאי השכר ואני חושב שצריך לנסות להתמקד באמת באוכלוסיה היותר חלשה ופחות מרוצה.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: מישהו עוד רוצה להתבטא?

אלי אלאלוף: כן, בבקשה אדוני.

<אהרן אליסף חסדאי: שלום אדוני, אהרן אליסף חסדאי מנציבות שירות המדינה.

<אהרן אליסף חסדאי: קודם כל אני אתייחס לביקורת שהעלית קודם לגבי המכרזים בעצם שהמדינה מפרסמת, אז נכון לזמן בפעם הבאה את נציגי האוצר וגם נציגי החשב הכללי.

אלי אלאלוף: אתה חושב שלא הזמנו?

אלי אלאלוף: הם פה, רק לא מתבטאים.

אלי אלאלוף: האוצר, תדעו, כשהוא מרגיש לא טוב, אז הוא מעדיף לשתוק.

<אהרן אליסף חסדאי: אני אגיד לגבי המדינה כמעסיק ישיר של עובדים שעתיים.

<אהרן אליסף חסדאי: יש לנו בעצם שלוש אוכלוסיות מרכזיות של עובדים שעתיים: זה הסטודנטים, המאבטחים שמועסקים בעיקר במשרד ראש הממשלה ובהנהלת בתי המשפט והסוקרים בלמ"ס.

<אהרן אליסף חסדאי: אני יכול להגיד שלגבי הסטודנטים ולגבי הסוקרים בלמ"ס יש לנו שיח שוטף עם ההסתדרות.

<אהרן אליסף חסדאי: בנוגע לסוקרים בלמ"ס גם יש דיונים לגבי האם ניתן חלק מהסוקרים להעביר להעסקה חודשית ולא שעתית.

<אהרן אליסף חסדאי: יש דיונים מול שי בירן מההסתדרות בנושא הזה.

<אהרן אליסף חסדאי: בנוגע לסטודנטים וגם חלק גדול מהמאבטחים, מדובר בעובדים, גם המאבטחים, חלקם הגדול סטודנטים.

<אהרן אליסף חסדאי: ההעסקה השעתית נוחה גם להם.

<אהרן אליסף חסדאי: מעבר לזה, הם כולם עובדי מדינה.

<אהרן אליסף חסדאי: הזכויות שלהם הן זכויות יחסית משופרות, אני מעריך, ביחס לעובדים שעתיים אחרים במשק, אוכלוסיות אחרות שהועלו פה.

<אהרן אליסף חסדאי: אנחנו מתחילים בימים אלה פיילוט גם של העסקה של אזרחים ותיקים שיועסקו בהעסקה שעתית.

<אהרן אליסף חסדאי: במסגרת הבחינה, אני גם אחראי על תנאי השירות של עובדי המדינה ולכן אנחנו השתדלנו לתת להם תנאים זהים כמה שאפשר לעובדי מדינה המועסקים בשכר חודשי.

אלי אלאלוף: אתה יודע מה ההגדרה שלך.

אלי אלאלוף: לעובדים ותיקים, יש להם כבר את הקוסקוס בבית.

אלי אלאלוף: אתה פה עכשיו מפנק אותם עם הירקות.

אלי אלאלוף: זה לא אלה.

אלי אלאלוף: חברים, שיהיה ברור.

אלי אלאלוף: אנחנו מתכוונים למי שעובד בעבודה שעתית מגיל 20 עד 50 בזמן שהוא צריך שם להתחיל לבנות לעצמו גם קריירה וגם הכנסה הולמת כדי לקיים את משפחתו.

אלי אלאלוף: אל תיתנו לנו את הדוגמאות של אלה שזקוקים לכמה שעות חלטורה כדי להשלים איזו פנסיה טובה.

אלי אלאלוף: לא אלה מעניינים אותנו.

אלי אלאלוף: תשאירו אותם שם.

אלי אלאלוף: תמשיכו לפנק אותם.

אלי אלאלוף: תחשבו על אלה שמראש המדינה מזמינה אותם כעובדים שעתיים בגיל הכי יצירתי שלהם ויצרני כלכלי לעצמה.

אלי אלאלוף: תחשבו עליהם, אלה שאתם מראש מזמינים אותם להיות עובדי עוני, עובדים שגומרים את הקריירה, גם עובדים בתקופה שלהם בעוני וגם גומרים את הקריירה כעניים לכל החיים, אז לאלה צריך לדאוג, ושהמדינה מזמינה את זה ולוקחת את חוסר הטיפול בזה בעובדים שעתיים, וחוקים שהיו עם הקמת המדינה, בעשור הראשון, ומאז לא מטפלת בהם.

אלי אלאלוף: אני חושב שזה ציני שהמדינה ממשיכה לעסוק בזה ומאפשרת.

אלי אלאלוף: למה לא?

אלי אלאלוף: אם המדינה עושה את זה, למה האזרח הפשוט לא יעשה את זה?

אלי אלאלוף: אני לא ראיתי יוזמה שלכם ואני אשמח לטעות.

אלי אלאלוף: תשלחו לי איזו יוזמה שאתם אומרים בנציבות שירות המדינה, בואו נתמודד עם העובדים שלנו שנשארים מתחת לקו העוני.

אלי אלאלוף: תראו לי פעם אחת יוזמה כזאת מנציבות שירות המדינה.

<אהרן אליסף חסדאי: אדוני, אני אחזור ואומר.

<אהרן אליסף חסדאי: ראשית, מבין כלל העובדים שמועסקים בהעסקה שעתית, הרוב המכריע הם סטודנטים ונכון להשאיר אותם בהעסקה שעתית.

אלי אלאלוף: אז מותר לנצל אותם כי אין להם ברירה.

אלי אלאלוף: כדי לשלם את שכר הלימוד שלהם וההוצאות האישיות, אז בואו ננצל אותם.

אלי אלאלוף: הם מצוינים, יפים, גדולים.

אלי אלאלוף: תעשו חשבון נפש.

אלי אלאלוף: זה לא יזיק לנציבות המדינה שיתחילו לעשות חשבון נפש.

אלי אלאלוף: למה שלא יקבל גם משרה מלאה או חצי משרה ולמה לא יקבל את הזכויות?

אלי אלאלוף: כי הוא סטודנט.

אלי אלאלוף: הוא צמא לכל גרוש.

אלי אלאלוף: הוא זקוק לכל גרוש כדי להשלים ולהיות בחלק המתגאה של המדינה.

אלי אלאלוף: המדינה, יש לה הרבה אקדמאים.

אלי אלאלוף: לא, חבר'ה.

אלי אלאלוף: תחשבו קצת.

<אהרן אליסף חסדאי: הסכם קיבוצי עם הסטודנטים נחתם רק בשנת 2016, שהיטיב את תנאיהם.

<אהרן אליסף חסדאי: אנחנו במגעים מתמשכים איתם וגם עם נציגי ההסתדרות ביחס למאפיינים אחרים של שכרם, אבל אני שוב אומר, הסטודנטים מחפשים את הגמישות בהעסקה.

אלי אלאלוף: בין גמישות לבין ניצול - - -

<אהרן אליסף חסדאי: אדוני, אין ניצול.

<אהרן אליסף חסדאי: זה לא עניין של ניצול.

אלי אלאלוף: תקרא בדוח העוני כמה סטודנטים הם עניים.

אלי אלאלוף: תחפש את זה.

אלי אלאלוף: תחשוב על זה.

אלי אלאלוף: לולא העבודות, החלטורות של תכנון מדינה כביכול כדי שלא יהיו עניים.

אלי אלאלוף: חבר'ה, תחשבו על זה.

אלי אלאלוף: אנחנו בונים חברה ביחד, לא פקידים לבד ואזרחים לבד.

אלי אלאלוף: כולנו ביחד בונים חברה שצריכה להיות צודקת.

<אהרן אליסף חסדאי: מעבר לזה, ההעסקה השעתית בשירות המדינה, אני אומר, בהעסקה ישירה, היא מאוד מצומצמת.

<אהרן אליסף חסדאי: חוץ מאוכלוסיית הסוקרים שזו אוכלוסיה שכמו שאמרתי, לאורך כל שנות העסקתם מועסקת בהעסקה שעתית וגם הסוגיה הזאת, אנחנו נמצאים במגעים עם ההסתדרות, חוץ ממנה אין לנו אוכלוסיה שברמת הקריירה מועסקת מתחילת הקריירה ועד סופה בהעסקה שעתית.

<אהרן אליסף חסדאי: הסטודנטים מועסקים בסך הכל חמש שנים בשירות המדינה.

אלי אלאלוף: אוקיי, הבנתי.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: חברת הכנסת טלי פלוסקוב.

טלי פלוסקוב: תודה אדוני היושב ראש.

טלי פלוסקוב: קודם כל אני רוצה להודות לך על קיום הדיון.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שהנושא כל כך חשוב בכלל לכל הנושא של עובדי קבלן, ועובדים שעתיים, בעיניי, אם היו שואלים אותי, אני בכלל הייתי מבטלת את המושגים האלה.

טלי פלוסקוב: אני הייתי ראש רשות בנגב ואני ראיתי אצלי בעירייה עובדי גינון שעבדו שמונה שנים בעירייה על תקן שעתי.

טלי פלוסקוב: איך זה יכול להיות?

טלי פלוסקוב: זה יום עבודה שלם עם כל הצוות, הכל ביחד.

טלי פלוסקוב: כולם ביחד.

טלי פלוסקוב: זה עובד קבוע וזה שעתי, ולא אחד.

אלי אלאלוף: אבל זה רק גנן, אפשר לדפוק אותו.

טלי פלוסקוב: בוודאי אדוני.

טלי פלוסקוב: זה בדיוק נוגע באותם החלשים.

טלי פלוסקוב: אגב, פה מדובר היה דווקא מהפזורה הבדואית שזה מאוד חשוב לנו לחבר אותם ולתת להם תעסוקה ואני יודעת עד כמה הנושא חשוב לך, אדוני היושב ראש.

טלי פלוסקוב: איך אפשר שמונה שנים?

טלי פלוסקוב: הוא עדיין שעתי, וזה לא מעסיק מהשורה, זו המדינה.

טלי פלוסקוב: זו רשות מקומית.

טלי פלוסקוב: זה הדבר שצריך לעשות בעיניי קודם כל.

טלי פלוסקוב: אני מאוד מברכת על הצעדים שעשה שר האוצר, על ביטול עובדי קבלן בבתי חולים.

טלי פלוסקוב: אגב, ביקרתי לא מזמן באוניברסיטת בן גוריון ונפגשתי עם עובדי ניקיון שם.

טלי פלוסקוב: אוניברסיטת בן גוריון, המוסד שמדבר כל הזמן על זכויות האדם ועל פלורליזם ועל נושאים שאנחנו צריכים להיות כולם שווים.

טלי פלוסקוב: למה עובד ניקיון באוניברסיטה הוא עובד קבלן?

טלי פלוסקוב: תסבירו לי.

טלי פלוסקוב: כמה כסף האוניברסיטה חוסכת שהעובד הזה הוא לא עובד אוניברסיטה אלא עובד קבלן, כדי לתת להם כמה שפחות זכויות, ברור, לעשות עוד כמה גרושים?

טלי פלוסקוב: אבל איפה הפלורליזם וזכויות האדם?

טלי פלוסקוב: פה כשמדובר על מעשים ולא דיבורים, שכחו.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שאוניברסיטת בן גוריון זו דוגמא.

טלי פלוסקוב: יש עוד הרבה.

טלי פלוסקוב: בעיניי קודם כל צריך לפנות למדינה, למוסדות מדינה, לאותם המוסדות שהמדינה תומכת בהם, להפסיק שם בכלל לדבר בשפה של שעתי ועובדי קבלן.

טלי פלוסקוב: שם אנחנו כמדינה צריכים לקחת אחריות.

טלי פלוסקוב: ברגע שאנחנו נעשה את זה, אנחנו נהווה דוגמא להמשך מיגור התופעה הזאת.

טלי פלוסקוב: כשאתה אומר צמצום או ביטול, במקרה הזה לביטול אנחנו לא נגיע כל כך מהר, לכן בוודאי אנחנו היום מדברים בשפה של צמצום, אבל צריך לעשות את זה דחוף ואני כמובן מצטרפת לכל היוזמות שהיו כאן, כולל הצעות חוק, ואני אשמח גם להצטרף ואני חושבת שכל חברי הכנסת שנמצאים כאן ישמחו להצטרף כדי למגר את התופעה הזאת.

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: עוד מישהו רוצה?

<יעל לינדנברג: יעל לינדברג מאגף תקציבים, ממשרד האוצר.

<יעל לינדנברג: אני אתחבר קודם כל לדוגמא שחברת הכנסת העלתה.

<יעל לינדנברג: אני מסכימה שבמקרה שבאמת ישנו עובד שמועסק שנים והוא עובד ארבעה ימים בשבוע, חמישה ימים שבוע, אין סיבה שיהיה מובחן מעובד אחר ובמידה ויש פה פגיעה, אז זה דבר שצריך לפתור.

<יעל לינדנברג: עם זאת, אני אתחבר גם למה שנאמר קודם על ידי חגי משירות התעסוקה.

<יעל לינדנברג: יש מצבים שבאמת הגמישות הזאת היא הכרחית והעובד אפילו מרוצה ממנה, ולכן ככל שיש פתרונות ואנחנו לא מתנגדים לשום פתרון, ככל שיש פתרונות בדיוק לאוכלוסיה הזאת שהיא משום מה מובחנת ללא שנראית שום סיבה בפועל, זו סוגיה שצריך לפתור.

טלי פלוסקוב: לא לפגוע בזכויות.

<יעל לינדנברג: נכון, ולא לפגוע בזכויות ככל שנראית פגיעה.

<יעל לינדנברג: לצורך העניין נאמר פה סטודנטים, פרילנסרים שבהם יש אפילו דרישה מצד העובד עצמו, נוח לו לעבוד בשעות מסוימות, רק בימים מסוימים, לא באופן קבוע כי זה יותר נוח לו.

<יעל לינדנברג: צריך לאפשר את זה.

<דברה גילד-חיו: נוח לכם כל הזמן להתייחס לזה, אבל זה המיעוט של עובדים שעתיים.

אלי אלאלוף: לא, את לא מוזמנת להגיב לכל אחד מהדוברים.

אלי אלאלוף: עוד הערה?

אלי אלאלוף: בבקשה.

<ורד בכר: אני רק רוצה לדייק בעניין מס הכנסה שלילי, מענק עבודה, אז כן זכאים.

<ורד בכר: אני עשיתי בדיקה חוזרת עכשיו.

<ורד בכר: כן זכאים.

<ורד בכר: אין אצלנו הגדרה או איזושהי מגבלה ברשות המיסים לסוג המשרה, אופי המשרה.

אלי אלאלוף: כן, קיבלנו את התגובה שלכם.

אלי אלאלוף: אני באופן אישי ביקשתי וזה נכון.

אלי אלאלוף: אני שמח על כך.

אלי אלאלוף: אני רוצה לסכם חלקית את הדיון הזה.

אלי אלאלוף: בעיניי הוא אחד הנושאים החשובים להתמודדות של כל המערכות כדי לצמצם את ההיקף של העובדים השעתיים.

אלי אלאלוף: זו המסקנה המרכזית שלנו.

אלי אלאלוף: שניים, אני לא השתמשתי ולא אשתמש במילה מיגור.

אלי אלאלוף: יש תפקידים, יש אנשים שזקוקים לעבודה שעתית ומערכות שזקוקות ומעסיקים שזקוקים, אבל בהצדקה, לא בהחלטות אישיות של מפעל שיום אחד עושה ככה ויום אחד עושה אחרת או שהמדינה, בגלל שהמסגרת התקציבית שלה היא מוגבלת, אז היא מחפשת לחסוך דווקא על העובדים החלשים ביותר של המערכת שלה.

אלי אלאלוף: אני חושב שפה נציבות שירות המדינה, אני פונה אליך בגלל האחריות הגדולה הנופלת עליך.

אלי אלאלוף: אתם לא מייצגים רק את המנכ"לים, אתם גם מייצגים את הזכויות של העובדים החלשים ביותר שהמדינה מעסיקה, כי חובתה להעסיק אותם, לכן יהיו מספר מהלכים ואנחנו נמשיך לעבוד כל עוד שהכנסת קיימת ואני פה.

אלי אלאלוף: זה אחד הנושאים, ואני שמח שיש לי חברים שהצטרפו לכך, בכמה דברים: א', בתיקון החקיקה הנדרשת לנושא הזה של עובדים שעתיים.

אלי אלאלוף: פה נעשה בעזרת הממ"מ את הבדיקות הנדרשות כדי שנוכל להתמודד.

אלי אלאלוף: שניים, איפה שאפשר לתקן ומיידי חוסר קבלת זכויות, אנחנו גם נתמודד בחקיקה נפרדת לכל נושא ונושא שנזהה אותו כפי שהתחלנו וציינתם לבד.

אלי אלאלוף: אני לא אחזור על מה שאמרתם, שאנחנו מכינים, וזו עבודה שלנו.

אלי אלאלוף: נקודה שלישית זו המודעות.

אלי אלאלוף: אני לא נציג עובדים, אני רק עובד בעצמי, אבל זה נושא שחייב להיות על סדר היום של כל המערכות שאמורות לייצג את העובדים ובמיוחד החלשים, לכן אני פונה לכל הארגונים, הסתדרות ואחרים, ההסתדרות זה הגוף הכי גדול, הכי חזק וכשהוא לוקח נושא הוא יודע להתמודד, ולממשלה ולראש הסיעה שלי, לראש המפלגה שלי, שר האוצר, כדי שהנושא הזה יקבל את העדיפות הנדרשת ושהמודעות הזאת תהיה בראש שלנו בגלל המספרים שלא היו לנו ושלא מספיק קיימים ומפורטים.

אלי אלאלוף: העבודה של הממ"מ רק מוכיחה לנו ש-25% מכוח העבודה במדינה הוא עובדים שעתיים.

אלי אלאלוף: זה נראה לי מטורף.

אלי אלאלוף: אי אפשר להשאיר את המצב הזה.

אלי אלאלוף: שיהיה ברור, זה לא רק לטובת העובד, זה גם לטובת המעסיק ולטובת המדינה.

אלי אלאלוף: המדינה, יהיו לה פחות עניים, היא תהיה חזקה יותר.

אלי אלאלוף: שידעו העשירים שכשמשפחה יוצאת מהעוני, היא גם מעשירה את העשירים, כי מהעוני צריך לצאת ושאנשים יבינו, חוץ מאי תפקוד של משפחות מסוימות שהם עניים, כל השאר אפשר לתקן.

אלי אלאלוף: העוני זו לא מכה שלא יוצאים ממנה.

אלי אלאלוף: אני בא מהעוני.

אלי אלאלוף: תאמינו לי, זה נראה לי שזה היה טבעי שאנחנו נצא משם ולכן אני אומר וחוזר, חבר'ה, תסתכלו על זה בראיה כוללת, לא בראיה נקודתית, צרה, ואני בטוח אדוני יושב ראש ארגוני הסיעוד, אדון רז, אם תחשוב טוב, תמצא את היתרונות שיהיו לך בזה שיהיו פחות עובדים שעתיים.

אלי אלאלוף: אני בטוח.

<דורון רז: אתה פונה אלינו.

<דורון רז: אנחנו לא הארגונים.

אלי אלאלוף: אני אומר, כל אחד בתחומו.

אלי אלאלוף: אני מציע שכל אחד בתחומו ילמד את הנושא ויראה איך הוא מתמודד.

טלי פלוסקוב: אתה יכול לתכנן את יום העבודה.

אלי אלאלוף: אם הייתי איש השיווק שלך הייתי אומר לך, תהיה החברה הראשונה שלא מעסיקה בשעות ותראה כמה עובדים ירוצו אליך ותספק יותר שירות והחברה שלך עוד תפרח.

אלי אלאלוף: לכולם, תודה רבה ונמשיך בכיוון הזה.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.