הוועדה המיוחדת לצדק חלוקתי ולשוויון חברתי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 81, 2017-07-18 12:30

מכלוף מיקי זוהר: אני מתכבד לפתוח את הוועדה לצדק חלוקתי ושוויון חברתי.

מכלוף מיקי זוהר: הנושא שלנו היום זה המדינה יהודית, בתי המלון כנראה שלא, יש קיפוח של שומרי השבת בבתי המלון במדינת ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו יודעים היטב שיש את סוגיית פינוי החדרים בבתי מלון והיא לא תואמת את הערכים של מדינת ישראל כמדינה יהודית, מה לעשות.

מכלוף מיקי זוהר: מדינת ישראל היא מדינה יהודית ודמוקרטית, ובמדינה יהודית ודמוקרטית מאפשרים חופש מוחלט בדת ומדינה, זה אומר שאנשים יכולים באופן פרטי לקבל החלטות אם הם רוצים להיות דתיים או לא.

מכלוף מיקי זוהר: זו הדמוקרטיה.

מכלוף מיקי זוהר: אבל המדינה, כמדינה יהודית, פועלת על פי עקרונות יהודיים.

מכלוף מיקי זוהר: במגוון רחב של נושאים אנחנו רואים את זה ועדים לכך שמדינת ישראל פועלת על פי ערכים יהודיים מאוד מאוד ברורים, ואני חושב שלא יעלה על הדעת שמדינה יהודית, שאנחנו כפופים גם לכללים בינלאומיים בנושא השבת, יש פגיעה באוכלוסייה שומרת שבת, כשהם רוצים ללכת ולנפוש, כמו כל אזרח במדינת ישראל, בבית מלון.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו יודעים שאתה הולך לבית מלון, אם אתה אזרח שומר שבת, אז אתה לא יכול להישאר בחדר עד צאת השבת, אלא אם כן אתה משלם תוספת של כסף.

מכלוף מיקי זוהר: אתה צריך בדרך כלל לעזוב את החדר בשעות הצהריים, כמו בכל יום רגיל, ומן הסתם אתה מוצא את עצמך משוטט בלובי או באיזשהו מקום כדי להעביר את השעות שנותרו עד צאת השבת או לשלם סכום נוסף של כסף.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שהדבר האלמנטרי שאנחנו פה במדינת ישראל צריכים לכבד זה את היהדות שלנו וביהדות נקבע שביום שבת צריכים לנוח ואם אתה שומר שבת אז ראוי שיכבדו גם את העקרונות שלך, ועל כך אני גם עורך את הדיון.

מכלוף מיקי זוהר: כשדיברו איתנו כל הזמן על הדתה ועל מה שנקרא כפייה דתית, אז, חברים, במדינת ישראל אפשר לומר שהבעיה היא יותר חמורה דווקא מהצד של הכפייה החילונית.

מכלוף מיקי זוהר: דווקא במדינת ישראל אני חושב שניתן לקבוע שהכפייה החילונית היא הרבה יותר בעייתית מהכפייה הדתית.

מכלוף מיקי זוהר: הרבה מאוד אנשים כופים על אנשים שרוצים לשמור את מצוות הקדוש ברוך הוא, שזו זכותם המלאה, אין שום בעיה עם זה, אני חושב שכל בן אדם במדינת ישראל, לא צריכה להיות לו שום בעיה עם מישהו ששומר את המצוות שהקדוש ברוך הוא ציווה אותנו, ופשוט גורמים להם, מה שנקרא במכוון, להיות במצב שקשה להם לשמור את המצוות שלהם, וזה דבר שלדעתי הוא אבסורד.

מכלוף מיקי זוהר: ראינו את זה גם בנושא תחרויות ספורט בשבת, ראינו את זה בנושאים דומים שאנחנו נתקלים בהם, כולל חקיקה למשל שאני מנסה לקדם, שלא יהיה אפשר לחייב יהודים לעבוד בשבת, וגם את זה לא רוצים כרגע.

מכלוף מיקי זוהר: יהודי רוצה לנוח בשבת, 'לא, אתה חייב לעבוד', במקומות כמובן שיש להם היתר העסקה.

מכלוף מיקי זוהר: וזה נראה לי אבסורד.

מכלוף מיקי זוהר: אז הסוגיה הזאת הגיעה לפתחי, אני חושב שזו סוגיה חשובה ואני מקווה שגם נוכל לקבל את התשובות הנכונות.

מכלוף מיקי זוהר: רועי לחמנוביץ, מנכ"ל שבת שוויון, בבקשה.

<רועי לחמנוביץ: שלום רב.

<רועי לחמנוביץ: קודם כל, אל"ף, תודה שאתה מקיים את הדיון הזה.

<רועי לחמנוביץ: אני יכול לספר ברמה האישית שלפני חודש, בחופשה משפחתית, לא הקפדנו לשאול לפני זה האם צ'ק אאוט מאוחר מצריך תשלום אז גם אף אחד, חטא על פשע, זאת אומרת בית המלון שאתה מתקשר להזמין לא אומר לך שעד שעה מסוימת היציאה היא לפי המחיר שמופיע בהזמנה ומשעה מסוימת אתה נדרש לשלם תוספת.

<רועי לחמנוביץ: ככה שאם אתה שוכח לשאול אתה ממש נמצא עם הגב לקיר ונאלץ לפעמים לשלם סכומים שמגיעים עד כדי 50-70% מהחופשה עצמה, על יתרת השעות שאתה מתבקש להישאר בחדר.

<רועי לחמנוביץ: זה ממש, סחיטה היא מילה משפטית, אבל סוג של סחיטה שלפעמים יש לה אלמנטים רגשיים, ואם אתה בוודאי עם ילדים קטנים בחופשה משפחתית בוודאי זה הופך להיות סיפור משמעותי.

<רועי לחמנוביץ: זה קצת בנימה האישית.

<רועי לחמנוביץ: תחת כובע של קואליציית השבת אני רוצה להגיד דבר אחד מאוד מרכזי.

<רועי לחמנוביץ: אנחנו בקואליציה, כמובן גם בשיתוף איתך, בנושאים מסוימים משתפים פעולה בנושא המסחר וגם התקיים דיון כאן בוועדה על הסיפור הזה, שאחת הסכנות הגדולות היא העובדה שמתפתח מערך שלם של תעסוקה לאנשים שמכבדים את יום המנוחה ומערך תעסוקה שלם של אנשים שלא מכבדים את יום המנוחה ויום המנוחה לא חשוב להם, או רומסים אותו ועוברים על חוק וכולי וכולי בהקשר של מסחר.

<רועי לחמנוביץ: התופעה הזאת שנמצאת מתחת לרדאר באופן תדיר, ומשום מה אמצעי התקשורת לעיתים אפילו נמנעים מלהתעסק איתה בממדים שראוי, מובילה לכך שאנחנו גם מקבלים מערך של תרבות, בילוי ופנאי שמופנה או מיועד לכאלה שהדת, היהדות, יום המנוחה, השבת חשובה להם ומערך שלם של תרבות, בילוי ופנאי לאנשים שעבורם יום השבת הוא יום רגיל כאחד הימים.

<רועי לחמנוביץ: ופה זו החומרה.

<רועי לחמנוביץ: זה לא רק זה, זה גם, שוב, כמו שהזכרתי קודם, קשור ורלוונטי לעלויות כלכליות.

<רועי לחמנוביץ: אז הסכנה שאני מבקש לסמן היא העובדה שיותר ויותר תחומים אנחנו מפתחים מערכות לכאלה שיום המנוחה רלוונטי עבורם ולכאלה שיום המנוחה אינו רלוונטי עבורם.

<רועי לחמנוביץ: זאת אומרת כמו שיש את זה במסחר, זה מתחיל ומתפתח לכיוון תרבות, בילוי ופנאי, וזה חמור ברמה ההצהרתית שלנו כמדינה יהודית.

<רועי לחמנוביץ: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: רבנות ראשית.

מכלוף מיקי זוהר: כן.

<אליהו הבלין: אלי הבלין.

<אליהו הבלין: יועץ הלכתי לרב הראשי.

<אליהו הבלין: הייתי רוצה קודם כל להתחיל עם נושא הפינוי המוקדם, אבל אחרי זה אני קצת ארחיב את היריעה ברשותכם.

<אליהו הבלין: קודם כל אני באמת חושב שהדיון הזה מאוד חשוב.

<אליהו הבלין: אני מתפלא שזה מגיע דווקא מהכיוון הזה ואני לא רואה כאן אף חבר כנסת שהייתי מצפה לראות פה, אבל זו סתם הערת ביניים.

<אליהו הבלין: הנושא של הפינוי המוקדם,

מכלוף מיקי זוהר: דרך אגב, זו לא פעם ראשונה.

<רועי לחמנוביץ: גם במסחר זה לא היה.

<אליהו הבלין: אז ההערה הזאת רציתי שהיא תישמע גם.

<קריאה: הנציג שלך - - -

<אליהו הבלין: אוקיי, אז יכול להיות שהוא עוד יבוא.

<אליהו הבלין: מצוין.

מכלוף מיקי זוהר: פעם אחת גפני אמר לי שאני צריך להצטרף לרשימה של דגל ישראל.

<אליהו הבלין: שם זה ברוטציה.

מכלוף מיקי זוהר: אז אמרתי לו שאני לא יכול, כי אני אוהב את הליכוד ולא מחליף אותה בשום מפלגה.

מכלוף מיקי זוהר: בסדר, אבל בינתיים אנחנו עדיין שומרים על קשר טוב.

<אליהו הבלין: אוקיי.

<אליהו הבלין: גם מהבית היהודי היו צריכים - - -

מכלוף מיקי זוהר: אגב, אני חושב שברגע שהציבור במדינת ישראל יבין שיהדות זה לא מתבטא רק בלבוש, במראה ובהתנהגות היומיומית, יהדות זה משהו שהוא יותר פנימי, שהוא עיקרון, שהוא מוטמע בכל אחד ואחד מהיהודים פה במדינת ישראל, כל אחד צריך גם, חייב ויכול לממש את היהדות שלו בדרך שהוא מאמין בה.

מכלוף מיקי זוהר: יש כאלה שיממשו אותה באופן מאוד מסוים, עם לבוש ובגדים ועם פעילות יומיומית כזו או אחרת, כולל נגיד ללכת שלוש פעמים ביום לבית הכנסת, ויש כאלה שיממשו אותה בדרך אחרת, עם גישה קצת שונה, אבל בסוף יהדות היא יהדות אחת.

מכלוף מיקי זוהר: העם הזה חייב לשמור ולדבוק ביהדותו, כי אין דרך אחרת, לפחות לדעתי, להצדיק את הקיום שלנו בארץ הזו ואת הקיום שלנו בכלל בעולם ואת ההצלחה המסחררת שלנו ללא היהדות שלנו.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שזה ערך עליון שצריך להיות אצל כל מי שהוא יהודי גאה, ואני אחד כזה.

מכלוף מיקי זוהר: זו הסיבה שאני גם עורך את הדיונים האלה בנושאים האלה, לא מתוך שום עניין דתי, אם למישהו הייתה איזושהי תהייה.

<אליהו הבלין: ברשותך, אני אמשיך.

<אליהו הבלין: הנושא של הפינוי המוקדם הוא הרבה יותר חמור מכפי שהצגת.

<אליהו הבלין: אני יכול לומר את זה גם מניסיון אישי.

<אליהו הבלין: זה לא עניין רק שאומרים לבנאדם 'תסתובב בלובי ותמצא איך לשרוף את השעות האלה', אלא דורשים ממנו לפנות חפצים שאסורים לטלטול בשבת, את כל הכסף שיש לו, את הארנק, את הטלפון, דורשים ממנו לפנות את זה, זו כבר ממש כפייה אנטי דתית.

<אליהו הבלין: הנושא של התשלום, גם הוא, זה לא תמיד נגמר בתשלום.

<אליהו הבלין: הרבה פעמים המלון אומר 'סליחה, החדר הזה כבר מוזמן ואתה נדרש לפנות אותו ולא מעניין אותי'.

<אליהו הבלין: אנחנו מקבלים ברבנות הרבה תלונות על מקרים כאלו שבן אדם שאומר 'הסכמתי לשלם כבר יום שלם, לא חצי יום ולא רבע יום, הסכמתי לשלם יום שלם - - -

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לומר לך, אדוני, שאחת המטרות שלי בסופו של דיון זה לצאת עם נוסח חקיקה שיקבע שהשכרת חדר במדינת ישראל ביום שבת תהיה מיום שישי ב-12:00 בצהריים או בשעה 14:00 בצהריים עד למוצאי השבת.

מכלוף מיקי זוהר: שחברות המלון יעשו את החשבון שלהן, אני לא נכנס להן לעניין הכלכלי.

מכלוף מיקי זוהר: ירצו לייקר את עלות החדר בצורה מסוימת תייקרו אותו לכל עם ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: כל מי שרוצה, לא תהיה אופציה אחרת.

מכלוף מיקי זוהר: מה שאני חושב שיקרה, מניסיוני הכלכלי ומהבנתי, זה שהמחירים כמעט לא ישתנו.

מכלוף מיקי זוהר: כי מה שאני יודע לפחות, מאיך שהשוק הזה עובד, מעט מאוד אנשים מגיעים ביום שבת בצהריים לבית מלון.

מכלוף מיקי זוהר: בדרך כלל בתי המלון ריקים בשלב הזה, אנשים מגיעים בדרך כלל מיום חמישי עד יום ראשון או מגיעים מיום ראשון עד יום חמישי.

מכלוף מיקי זוהר: יש מעטים שבאים בימי שבת בצהריים, ואין בכלל צל של ספק שמבחינה כלכלית בתי המלון בסופו של דבר או יתמקדו במכירת החדרים שלהם מיום חמישי עד ראשון או שאם מישהו החליט לקחת את החדר וזה המחיר יהיה אולי קצת יותר יקר.

מכלוף מיקי זוהר: ואז אדם יעשה את השיקולים שלו, בין אם הוא דתי ובין אם הוא חילוני, האם הוא רוצה לקחת את החדר הזה או לא.

מכלוף מיקי זוהר: כך הדברים ייפתרו, לעניות דעתי, וכנראה שלא תהיה מניעה חוץ מחקיקה פה בעניין הזה.

מכלוף מיקי זוהר: אלא אם כן בתי המלון יקבלו את זה, אבל קשה לי להאמין.

<אליהו הבלין: בדבר הזה אנחנו כמובן מסכימים לגמרי.

<אליהו הבלין: אבל אני ברשות

<אליהו הבלין: כם רציתי להרחיב מעט את היריעה.

<אליהו הבלין: זה לא רק הנושא של הפינוי.

<אליהו הבלין: היום שומר מצוות שמגיע להתארח בשבת במלון, לפעמים השבת שלו נראית כמו איזה מסלול מכשולים אחד ארוך.

<אליהו הבלין: זה לא רק נושא הפינוי, יש בעיות רבות בבתי המלון.

<אליהו הבלין: אנחנו ברבנות היינו מבקשים לפחות בשלב הזה לחלק את זה לשני סוגים, סוג אחד של בעיות שנקרא לו הנושא של המידע.

<אליהו הבלין: אני חושב שבזה אף אחד לא יכול לחלוק שזכותו של כל אדם שמזמין חדר במלון לקבל את כל המידע מראש, שיהיה דף מידע שמבהיר את כל הנושאים שקשורים לשבת ולהלכה, ואז לפחות יהיה לו את שיקול הדעת קודם להחליט אם זה מתאים לא או לא.

עליזה לביא: תן לנו דוגמה, הרי בדרך כלל אתה - - -

<אליהו הבלין: אני אתן כמה דוגמאות.

עליזה לביא: בדרך כלל אתה מזמין, אז כתוב לך, קומקום חשמלי כתוב לך זה, כתוב זה.

<אליהו הבלין: לא.

<אליהו הבלין: במלון רגיל, תיכנסי לאינטרנט, תראי שלא כתוב שם האם ניתן לנתק את החדר, את מערכת החשמל בחדר ממכשירים, שפתיחת דלת או סגירתה מכבה מזגן או מדליקה מזגן, לא כתוב שם מה קורה עם דלתות חשמליות, לא כתוב שם מה קורה, אם יש מעלית שבת במלון או לא, אני לא ראיתי בכל אופן בשום אתר אינטרנט של מלון שכתוב שם יש לנו מעלית שבת.

<אליהו הבלין: כמובן שאדם יכול להתקשר ולשאול.

<אליהו הבלין: אני הייתי מבקש שהרגולטור יחייב, קודם כל בקטע של המידע.

עליזה לביא: מי זה הרגולטור?

<אליהו הבלין: הרגולטור זה הכנסת, מבחינתי, המחוקק.

מכלוף מיקי זוהר: משרד התיירות.

<אליהו הבלין: אז תקנות של משרד התיירות.

<אליהו הבלין: בסדר, אני לא יודע.

<אליהו הבלין: מישהו שאחראי, מישהו שהוא רגולטור.

<אליהו הבלין: לא יודע אם זה צריך להיות חקיקה ראשית או איזה תקנות או איזה - - -

מכלוף מיקי זוהר: לא, משרד התיירות הוא הרגולטור.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו המחוקקים.

מכלוף מיקי זוהר: זה שונה.

<אליהו הבלין: אז סליחה.

<אליהו הבלין: אז אני לא יודע.

<אליהו הבלין: אז אולי המחוקק, אולי רגולטור אחר.

<אליהו הבלין: אני אומר, קודם כל בקטע של המידע, אני חושב שחייב להיות במידע של המלון בצורה ברורה כל הנושאים האלו, שבנאדם יידע לפני זה, להחליט האם הדבר הזה מתאים לו, האם המלון הזה מתאים לו או שהמלון הזה הוא מלא מכשולים ומוקשים והוא מוותר, והוא מחפש מלון אחר.

מכלוף מיקי זוהר: אוקיי.

<אליהו הבלין: הנושא השני זה נושאים בסיסיים יותר, ששם אנחנו ברבנות היינו מצפים לא רק לתת את המידע, אלא באמת שהרגולטור יחייב לעשות סידורים מתאים ששומר שבת יוכל להתארח במלון.

<אליהו הבלין: אני מדבר באמת על אפשרות של מפתח שבת.

<אליהו הבלין: לא יכול להיות ששומר שבת יהיו לו מלונות שחסומים בפניו כי החדר נפתח ונסגר רק עם כרטיס אלקטרוני.

<אליהו הבלין: מפתח שבת, מעלית שבת, ברזים ללא חיישנים, כל הדברים האלו זה דברים בסיסיים, דברים בסיסיים, שבלי זה אין בכלל אפשרות להתארח.

מכלוף מיקי זוהר: יש הרבה דברים, יש הרבה מלונות שאין להם מפתח.

<אליהו הבלין: יש מלונות שאין.

<אליהו הבלין: הוא אומר לך 'תשאיר את הדלת פתוחה'.

עליזה לביא: כן.

עליזה לביא: לשמחתנו הנושא הזה של מפתח שבת, יש עליו חוות דעת הלכתית שכדאי לך לקרוא, אבל בסדר.

<אליהו הבלין: את מאמינה לי שקראתי כבר כמה חוות דעת?

עליזה לביא: של הרב נחום רבינוביץ'?

<אליהו הבלין: קראתי הרבה.

<אליהו הבלין: לא רק של הרב רבינוביץ', גם של אנשים שאנחנו סומכים עליהם יותר, אבל זה לא יעזור.

<אליהו הבלין: תכלס הציבור החרדי כיום לא משתמש - - -

עליזה לביא: זה נושא מורכב.

<אליהו הבלין: זה נושא מורכב, אני מדבר על השורה התחתונה.

עליזה לביא: חדרי האוכל שיש להם דלתות זכוכית, שאין לך דרך להיכנס לחדר אוכל, זה רק דלתות זכוכית שאתה מגיע ו - - -

<אליהו הבלין: אז אני אומר, הדברים הבסיסיים הללו, שבלעדיהם לא ניתן בכלל להתגבר מבחינת אדם שומר מצוות, זה אני הייתי מצפה שתהיה רגולציה שמחייבת את בתי המלון לעשות סידורים מתאימים.

<אליהו הבלין: הדברים, נקרא להם הנוספים, אז גם אם כרגע אנחנו לא יכולים לכפות רגולציה, אבל מידע בוודאי שאנחנו יכולים לדרוש, שהמידע יהיה מלא ומקיף.

מכלוף מיקי זוהר: אוקיי, תודה, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: אתה גם רוצה להתייחס?

מכלוף מיקי זוהר: אוקיי.

מכלוף מיקי זוהר: חברת הכנסת עליזה לביא.

עליזה לביא: תודה, אדוני היו"ר.

עליזה לביא: אני חושבת שהבחירה של הנושא היא חשובה מאין כמותה, בטח בתקופה הזאת של השנה.

עליזה לביא: אין ספק שאנשים שהם שומרי שבת, היום במציאות שנוצרה צריכים לעשות בדיקה מקיפה לאן הם יכולים ללכת.

עליזה לביא: במציאות שנוצרה האחריות היא כמובן עליהם, אחרת, אסור לצאת, אסור, לצערי הרב אני אומרת, אסור לצאת מנקודת הנחה שמלונות, זה לא רק מלונות, זה צימרים, כל ההארחה במדינת ישראל שומרת שבת.

עליזה לביא: ממש לא.

עליזה לביא: ממש לא.

עליזה לביא: להיפך.

עליזה לביא: ככל שאנחנו רואים את העלייה במסחר בשבת, גם בתיירות במדינת ישראל הבינו שיש פרה חולבת והציבור הדתי הוא פרה חולבת.

עליזה לביא: אין חוכמות בעניין הזה.

עליזה לביא: מעולם ומעולם לא נדרשנו לשלם על שהות בשבת, בשנים האחרונות אתה נדרש לשלם.

עליזה לביא: אתה נדרש לשלם.

עליזה לביא: יותר מזה, אם שכחת לשאול או אם מצאת את עצמך בשבת, מוציאים אותך מהחדר.

עליזה לביא: חד משמעית חוויתי את זה, זה לא נעים, מאוד לא נעים.

עליזה לביא: בטח שאתה עם ילדים קטנים.

עליזה לביא: והאחריות עליך, האחריות עליך.

עליזה לביא: שבת שעברה הייתי במקום, אני לא אגיד שמות, לקחתי שלושה חדרים, אתה צריך להוסיף הרבה מאוד כסף, מראש כבר הבנתי את העניין, שילמנו כסף, אתה צריך להישאר עד סוף השבת, אין לך ברירה ואתה מוסיף כסף.

עליזה לביא: והציבור הדת שומר השבת במדינת ישראל הפך להיות פרה חולבת.

עליזה לביא: אם אנחנו מאפשרים מסחר בשבת, אני מבינה שאומרים בתי המלון, 'אתם לוקחים לי חדר ליומיים, לא מוכן'.

עליזה לביא: עכשיו, אתה יודע, בהרבה מאוד דברים, אם זה הנגשה, כשאנחנו לומדים בכלל איך אנחנו מתנהגים, יש מה שנקרא תו תקן חברתי, פעילות של הציבור.

עליזה לביא: אני חושבת שכאן צריכה לבוא כיוזמה חברתית, כלומר לא רק כרגולטור.

עליזה לביא: הרי לעולם לא נוכל לפתור את הכל, חיישנים, דלתות, זה מורכב.

עליזה לביא: גם מנעד שמירת השבת הוא משתנה מאוכלוסייה לאוכלוסייה.

עליזה לביא: אבל הסוגיה של עזיבת החדרים, שהיא לא הייתה, זה לא היה, זה משהו שקרה פה בשנים האחרונות, לדעתי צריך להתמקד בה.

עליזה לביא: היא מאוד מאוד מאוד פוגענית.

מכלוף מיקי זוהר: כן.

מכלוף מיקי זוהר: אחד הדברים שרציתי לומר, עליזה, זה, בדיוק אריאלה הזכירה לי, בתי המלון טוענים שהם פועלים על פי כללים בינלאומיים.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו מבינים את העיקרון הזה שיש כלל בינלאומי, שמלון מפנים בשעה מסוימת ומקבלים בשעה מסוימת, זה אנחנו מבינים, אבל מה לעשות שמדינת ישראל היא מדינה שונה, זו מדינה יהודית.

מכלוף מיקי זוהר: אם אנחנו במדינה יהודית לא מתייחסים לעיקרון היהודי הזה שאומר שבשבת אנשים לא רוצים לפנות את החדר, רוצים להישאר עד צאת השבת, אז לא היה קורה שום דבר אם מדינת ישראל הייתה מוכרת, בתי המלון במדינת ישראל היו מוכרים את החדרים שלהם מיום שישי בצהריים עד למוצאי שבת, באיזה מחיר שבית המלון יקבע, אני לא נכנס למחיר של בית המלון, אני מאמין שהתחרות בסוף תנצח את הכל, בתי המלונות לא ירצו לוותר על אוכלוסייה דתית, האוכלוסייה דתית תבחר בבתי מלונות שנותנים מחיר אטרקטיבי לאנשים שרוצים לפנות את החדר שלהם במוצאי שבת - - -

<אליהו הבלין: ולא בצורה של מלכודת.

מכלוף מיקי זוהר: ולא באופן של שיטת הסלמי.

מכלוף מיקי זוהר: הוא יבוא וייקח את החדר, ואז יגידו לו תוסיף לי עוד שלושת רבעי מהמחיר.

מכלוף מיקי זוהר: בסוף יהיה מחיר פיקס פרייס מיום שישי עד צאת השבת והסוגיה הזאת תיפתר לחלוטין וכל אחד יעשה את השיקולים שלו.

עליזה לביא: אז אני אומרת לך, ברגע שתהיה פה חקיקה אני איתך בעניין.

מכלוף מיקי זוהר: ואני אומר לך, עליזה, הם לא ייפגעו כלכלית.

מכלוף מיקי זוהר: הם לא מוכרים חדרים ביום שבת בצהריים, כמעט ולא.

מכלוף מיקי זוהר: רוב החדרים, אמרתי לך, נמכרים בימים אחרים, נמכרים בין ראשון לחמישי או בין חמישי לראשון.

מכלוף מיקי זוהר: אין כמעט מכירת חדרים,

<אליהו הבלין: הם ירוויחו הרבה מכירות חדשות.

מכלוף מיקי זוהר: והם ירוויחו אולי באמת הרבה אוכלוסייה דתית שתבוא להתארח.

עליזה לביא: כן, אבל כמי שחוותה את זה אני אומרת לכם, אנחנו חיינו באיזו תחושה שמפנים במוצאי שבת חדרים, תמיד היה כך.

עליזה לביא: מי שחווה את זה בפעם הראשונה ולא שאל, אני חוויתי את זה על בשרי עם תינוקות.

עליזה לביא: זה היה מביש, לא נעים.

עליזה לביא: אמרנו 'אנחנו מוכנים לשלם', כמובן שהתשובה הייתה - - -

מכלוף מיקי זוהר: מה עשיתם עם החפצים?

עליזה לביא: המנקה לא יהודייה, פינו לנו את החפצים.

עליזה לביא: וקיבלנו חדר אחד - - -

<יניב כהן: למה לא נתנו לכם להישאר עד מוצאי שבת?

<אליהו הבלין: כי מישהו הזמין.

עליזה לביא: כי הם מפנים את החדרים.

עליזה לביא: אני עשיתי טעות, אני לא שאלתי קודם.

מכלוף מיקי זוהר: זה קורה להרבה.

<אליהו הבלין: אבל מה זה טעות?

<אליהו הבלין: זה מלכודת כזאת, אדם לא זוכר הכול.

עליזה לביא: בסדר, אוקיי.

עליזה לביא: לכן אני בדיון הזה.

עליזה לביא: אתה רואה, הדיון הזה ריק כמעט, לכן אני בדיון הזה, אני חוויתי את זה, אני חשבתי אז שזה לא נכון, ההתנהלות כלפינו הייתה מאוד - - - אנחנו לא נחזור למלון הזה, לא נחזור ואני גם לא אמליץ לאף אחד לחזור למלון הזה.

עליזה לביא: הדרך שהם התנהלו כלפינו הייתה מאוד - - - אני לא עושה פה שיימינג, אבל אני לא אחזור למלון הזה ולא אף אחד מקרוביי, אבל אני חושבת שכנציגת ציבור צריך לראות אם גם ברמת היידוע, אדוני היו"ר, האם למשל לא לבקש באתר אינטרנט, שיהיה כתוב קודם כל, עד שיהיה חוק, שיהיה כתוב 'פינוי חדרים בשבת ב- 12:00'.

עליזה לביא: אנשים לרוב מזמינים באמצעות הטכנולוגיה החדשה, אז שיידעו את זה מראש.

עליזה לביא: אם יש פה שינוי של כללי המשחק חייבים, אין עונשין אלא אם מזהירין.

עליזה לביא: חייבים לעדכן, חייבים לא להכשיל.

עליזה לביא: הרי יש אנשים מבוגרים, יש נכים, יש תינוקות.

עליזה לביא: אם באמת השתנו הכלים גם אנחנו כמחוקק צריכים לבוא ולתת את הדעת גם ברמת היידוע של הציבור.

עליזה לביא: השלב השני, באמת לבוא ולראות איך מתמודדים עם זה.

עליזה לביא: אבל כן לקרוא פה בקול ולנצל את העובדה שזה מתנהל בדיון, יש הודעה לעיתונות, יש תקשורת, לבוא ולומר, תדעו לכם, שבמדינת ישראל אנשים מפנים חדרים בשבת.

עליזה לביא: וגם מה העמדה הרשמית של התאחדות בתי המלון.

מכלוף מיקי זוהר: כן.

מכלוף מיקי זוהר: תכף נשמע.

מכלוף מיקי זוהר: פנינה בן דוד, התאחדות המלונות.

<פנינה בן דוד: כן.

<פנינה בן דוד: טוב, כפי שאתם יודעים, בכל העולם נהוג לפנות חדרים, לילה בחדר, לילה זה באמת עד שעה 12:00.

<פנינה בן דוד: אלה שעות פינוי מקובלות וזה בכל העולם, מדוע?

<פנינה בן דוד: כי צריך להכין את החדר, לנקות אותו, להכין אותו וכולי, אם זה עניין של משמרות, של כח אדם, לאורחים הבאים שיגיעו.

<פנינה בן דוד: שמעתי כאן שאתם סבורים שבמרבית המלונות הלילה של שבת הוא לילה בעצם שאף אחד לא מגיע.

<פנינה בן דוד: זה לא נכון, אנחנו מקבלים הרב תיירות נכנסת.

<פנינה בן דוד: הרבה תיירות - - -

מכלוף מיקי זוהר: ומה היה קורה אם נניח התיירות הנכנסת הייתה נכנסת בצאת השבת ולא בשעת הצהריים?

מכלוף מיקי זוהר: אז הייתם מרוויחים פחות, לא הייתם יכולים למכור את החדר באותו מחיר, אבל - - -

<פנינה בן דוד: רגע, רגע, רגע

מכלוף מיקי זוהר: עדיין החדר היה נמכר.

מכלוף מיקי זוהר: אם מישהו מגיע בשבת בכל זאת - - -

<פנינה בן דוד: תן לי לענות.

<פנינה בן דוד: יש תיירות נכנסת שנכנסת גם במהלך השבת ומגיעה במהלך השבת וישנה את הלילה הזה.

<פנינה בן דוד: ולכן, אני כן מאוד מתחברת, כמו בכל דבר, שצריך לתת את כל האינפורמציה מראש, ואני יודעת שבדרך כלל רוב המלונות, יכול להיות שזה מלון בודד כאן או עכשיו, שצריך לתקן את זה, אבל רוב המלונות שאתה מזמין הם אומרים לך שאתה צריך לפנות עד שעה כזאת או אחרת, ואם אתה רוצה להישאר תשלם.

<פנינה בן דוד: אז אם החדר באמת מוזמן - - -

מכלוף מיקי זוהר: לא שמעתי אף מלון אחד במדינת ישראל, שאתה קונה ממנו חדר, שהפינוי ביום שבת, שאומר לך שהפינוי צריך להיות בשעה X ואם אתה רוצה להאריך עד מוצאי שבת אתה צריך לשלם Y. לא שמעתי אף בית מלון שעשה את זה.

עליזה לביא: מה?

עליזה לביא: אני עכשיו, השבת.

מכלוף מיקי זוהר: שאמר את זה, שהציע את זה.

<אליהו הבלין: רק כשאת שואלת, אבל אדם שלא שם לב ברור לו - - -

עליזה לביא: כן.

עליזה לביא: אני היום שואלת הכול.

מכלוף מיקי זוהר: לא שאת שאלת, שהמלון מציע לך.

<אליהו הבלין: בנאדם שלא שם לב ברור לו שהוא - - -

מכלוף מיקי זוהר: לא, לא, לא, לא, אני אומר, את שמעת על נציג שירות שמוכר לך חדר - - -

עליזה לביא: לכן אני אומרת לך, אדוני, הפומביות של הנושא, לפני הכל, היא הכי חשובה.

מכלוף מיקי זוהר: אז אני אומר, אני לא שמעתי אף נציג שאומר ללקוח שרוצה לרכוש חדר שביום שבת יש פינוי בשעה X ואם הוא רוצה להאריך עד מוצאי שבת הוא צריך לשלם Y, אין דבר כזה.

עליזה לביא: נכון, אתה צודק.

<אליהו הבלין: אתם צריכים לקבל על עצמכם לפחות לחייב את בתי המלון לכתוב 'הפינוי בשעה זו ואם בשעה זו המחיר הוא כזה וכזה' או שיכתוב גם כמה המחיר לפינוי במוצ"ש.

מכלוף מיקי זוהר: בשבת צריך לתת, בשבת צריך לקבל התייחסות אחרת.

עליזה לביא: זה חייב להיכנס, זה חייב להיכנס לאתרים, דרישה שלכם, הנחייה שלכם שייכנס - - -

<פנינה בן דוד: שמעתי את זה.

<פנינה בן דוד: אני מתחברת כי אני חושבת שהדברים צריכים להיות שקופים ושבאמת צריך לתת את האינפורמציה, ואז אם בנאדם חושב שהוא רוצה להישאר יותר מסיבות כאלה ואחרות - - -

מכלוף מיקי זוהר: נכון.

<פנינה בן דוד: אני לא חושבת שזה נכון לחייב את כולם לשלם יותר, גם נגיד אנשים שהם חילונים, הם רוצים להישאר נגיד, זה, והם נשארים במלון והם נהנים מהבריכה והכל וכולי וכולי, לשלם יותר כדי לתת לכולם את האופציה הזאת להיות עד יום שבת בלילה וכולי, או עד יום ראשון בבוקר.

מכלוף מיקי זוהר: אני אגיד לך משהו - - -

<פנינה בן דוד: הרבה יותר הגיוני, הרבה יותר הגיוני - - -

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שזה נכון, אני אסביר גם למה.

מכלוף מיקי זוהר: כי אני בטוח שהמחיר לא ישתנה בצורה משמעותית, אם אנחנו נחייב את בתי המלון למכור את החדרים שלהם בימי שבת, מיום שישי בצהריים עד מוצאי שבת, כי אני לא חושב, לא עשיתי מחקר, אבל מההיכרות שלי עם הנושא, אני לא חושב שהמשמעות הכלכלית של בתי המלון היא כל כך גדולה.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שבסוף יהיה להם שווה למכור את החדרים כמו שאנחנו מבקשים מהם במחיר סביר, ואם תגיע תיירות נכנסת כזו או אחרת ביום שבת יגידו להם שהחדר יתקבל, אם זה בשעון חורף בשעה 20:00 בערב ואם זה בשעון קיץ אז בשעה 22:00 בלילה.

מכלוף מיקי זוהר: יש הרבה מקומות בעולם כולו שאתה מגיע למקום, אומרים לך אין כרגע חדר, וזה על בסיס פנוי, וברגע שיתפנה חדר אתה מקבל, ואז מודיעים לך בשעה מסוימת 'החדר מתפנה, אתה יכול להיכנס אליו'.

מכלוף מיקי זוהר: זה לא משהו שהמצאנו, אבל כן המצאנו משהו אחר בעולם הזה, המצאנו, לא אנחנו המצאנו, הקב"ה המציא, אבל הוא נתן לנו את המתנה הזאת ליהודים, את יום השבת, שהוא יום שונה ומיוחד משאר אומות העולם, שביום הזה אנחנו כולנו רוצים לנוח ולא להטרטר עם חפצים וציוד ביום שבת.

<פנינה בן דוד: לא, ברור, ברור.

<פנינה בן דוד: גם היום יש לך את האופציה הזאת.

מכלוף מיקי זוהר: כן, אבל זו אופציה שעולה הרבה יותר ממה שהיא צריכה לעלות.

<אליהו הבלין: לא תמיד, לפעמים מגרשים אותך.

מכלוף מיקי זוהר: וגם לא תמיד נותנים את האופציה.

עליזה לביא: מה פתאום?

עליזה לביא: אין לך את האופציה הזאת בכל מקום.

עליזה לביא: אם לא ידעת, אין לך את זה בכל מקום, אם מכרו את החדרים אין לך מה לעשות.

<פנינה בן דוד: רגע, רגע, רגע.

<פנינה בן דוד: כשאת מזמינה חדר נגיד, שאת יודעת שאת נכנסת בשישי ויוצאת בשבת, ואת מבררת, כשאומרים לך כמו שאת מבקשת, שעת פינוי היא ב- 12:00, או אפילו יכולים לדחות לך את זה עד 14:00 וכולי, את תמיד צריכה לשאול אם את יכולה להאריך, כי הרבה פעמים גם אם תרצי להאריך אי אפשר כי החדר נמכר.

<פנינה בן דוד: ואז את תעשי לך את החשבון - - -

מכלוף מיקי זוהר: נכון.

מכלוף מיקי זוהר: אז את יודעת כמה, כמה האוכלוסייה הדתית מודרת מבתי מלונות בגלל העניין הזה?

עליזה לביא: לא, אבל פנינה, פנינה, פנינה, אבל שניה, רגע, רגע, רגע - - -

<פנינה בן דוד: לא, אבל זה לא - - -

מכלוף מיקי זוהר: לא, את אמרת דבר חשוב עכשיו.

עליזה לביא: סליחה, אדוני היושב ראש.

עליזה לביא: פנינה, הנחת העבודה הייתה, אני מבלה המון בבתי מלון ובכל מיני מקום לאורך השנים, אז הנחת העבודה הייתה שלא מפנים בשבת.

עליזה לביא: זה משהו שהשתנה בשנים האחרונות.

עליזה לביא: אז אם שיניתם, פנינה, אם שיניתם תודיעו לנו, תעדכנו אותנו.

<פנינה בן דוד: אין בעיה, אני מסכימה איתך.

<פנינה בן דוד: אני מסכימה איתך שהכל צריך להיות שקוף - - -

מכלוף מיקי זוהר: פנינה, שאלת המשך, למה אנחנו מדירים, בגלל הנוהל הזה, למה אנחנו מדירים אוכלוסייה דתית מבתי מלונות מסוימים?

<פנינה בן דוד: אבל לא מדירים, סליחה.

<אליהו הבלין: מדירים.

מכלוף מיקי זוהר: ברגע שאת אומרת לו שהוא חייב לפנות באמצע שבת את מדירה אותו.

<אליהו הבלין: זה כמו שתאמרי לנכה 'אין לנו סידור לנכים, אין לנו נגישות במלון וזהו'.

<אליהו הבלין: אותו דבר.

<פנינה בן דוד: אני לא אומרת - - -

מכלוף מיקי זוהר: את אומרת לו, 'אל תבוא אליי', הוא לא יכול לצאת הרי בשבת בצהריים.

<אליהו הבלין: תאמרי לאדם נכה 'אין לנו סידורי נגישות במלון, אל תבוא אלינו'.

מכלוף מיקי זוהר: הוא חייב לצאת במוצאי שבת, את מדירה אותו.

<פנינה בן דוד: סליחה, יש לך, עוד פעם - - -

מכלוף מיקי זוהר: זו עובדה.

<פנינה בן דוד: כשאתה קונה לילה בבית מלון, נניח שבאמצע שבוע, אוקי?

<פנינה בן דוד: עזוב כרגע שבת.

<פנינה בן דוד: אתה קונה, אם אתה רוצה גם להיות עד הערב באותו יום או את הלילה הבא, שזה בעצם חוסם לי את האפשרות - - -

מכלוף מיקי זוהר: פנינה, אני מבין מה שאת אומרת.

<פנינה בן דוד: רגע, תן לי, רגע, שזה חוסם לי את האפשרות למכור את הלילה הבא, אתה צריך לסגור את זה מראש עם המלון, ואז יש לזה עלות, יש לזה עלות כלכלית.

<פנינה בן דוד: עכשיו עוד פעם אני רוצה להגיד גם, עוד מילה.

<פנינה בן דוד: יש הרבה בתי מלון, שבאמת אם לא מגיעים אליהם קבוצות באותו ערב והם לא צריכים למכור את החדר וכו' כן מאפשרים לשהות מעבר לשעה 12.

מכלוף מיקי זוהר: אני, ברשותך רוצה להכניס אותך לראש שלי רגע, כי זה ראש שהוא קצת מורכב, יש כאלה שאומרים.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה שתביני שיש במדינת ישראל היום שני שליש מהאוכלוסייה היהודית שהם שומרי שבת.

מכלוף מיקי זוהר: שני שליש באוכלוסייה היהודית.

עליזה לביא: הרבה אירועים שנעשים - - -

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו, ברגע שהנתון הזה קיים זה אומר ששני שליש מהאוכלוסייה היהודית לא יכולה להגיע לבתי מלונות מסוימים שבהם החדר נמכר ביום שבת בצהריים, למה?

מכלוף מיקי זוהר: כי הם אומרים 'אני לא יכול לפנות את החדר ביום שבת בצהריים, אני יכול לפנות אותו רק במוצאי שבת.

מכלוף מיקי זוהר: אם אתם לא מאפשרים לי את האפשרות הזאת אני לא יכול לבוא למלון שלכם'.

מכלוף מיקי זוהר: ואז הוא צריך ללכת לחפש מלון אחר שכן יש לו את האפשרות.

מכלוף מיקי זוהר: זאת אומרת שני שליש מהאוכלוסייה היהודית מודרת מבתי מלון מסוימים שלא מוכנים לקבל את ההבחנה הזאת.

מכלוף מיקי זוהר: אבל נניח שהיה נוהל שבמדינת ישראל, מדינתנו היהודית והדמוקרטית, בימי שבת החדרים באופן כללי, כוללני, מפונים במוצאי השבת.

מכלוף מיקי זוהר: מה היה קורה?

מכלוף מיקי זוהר: בית המלון היה עושה את ההתאמות, כל יהודי שרוצה או כל ערבי שרוצה או כל נוצרי שרוצה לבוא אליו להתגורר בסוף שבוע, הוא אומר לו 'ביום שבת אתה בכל מקרה אתה מקבל את החדר עד מוצאי השבת בצאת השבת תחזיר לי את החדר'.

מכלוף מיקי זוהר: כשהיו פונים ודורשים מאותו בית מלון לקבל חדר ביום שבת היו אומרים לו בתי המלון 'אין בעיה, בשמחה, יש לי בשבילך חדר, רק אני יכול למסור לך אותו לא בשעת צהריים אלא בשעת הערב'.

מכלוף מיקי זוהר: וזה כל השוני.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו אותו אדם היה צריך לעשות את השקלול שלו, האם הוא רוצה לקחת את החדר בערב או לא, כמובן שהוא היה מקבל איזשהו מחיר, איזושהי הנחה, כי המחיר עבור חדר ביום שבת היה קצת יותר גבוה, ואז בסוף כולם היו מרוצים, גם היהודים במדינת ישראל, הם לא היו בבעיה שהם רוצים בית מלון.

מכלוף מיקי זוהר: אין דתי אחד במדינת ישראל שיוכל להגיד שיש מלון מסוים ספציפי שהוא לא יכול ללכת אליו כי כל בתי המלונות יהיו פתוחים בפניו - - -

עליזה לביא: אני יודעת להגיד, אדוני אני יודעת להגיד לך שאני לא אלך.

מכלוף מיקי זוהר: כן, אבל ברגע שהנוהל הזה יהיה 'קיים את תוכלי ללכת לכל בית מלון שתרצי.

מכלוף מיקי זוהר: לא תהיי מוגבלת, כי כל בתי המלונות, באופן סיסטמתי יעבדו בצורה שווה ובמוצאי שבת יפנו את החדרים.

<פנינה בן דוד: העיקרון הוא שאי אפשר למכור את אותו החדר פעמיים, וברגע שאני מחזיקה את החדר עד שמונה או שבע בערב, יהיה לי קשה מאוד למכור אותו.

מכלוף מיקי זוהר: ברור, אבל בגלל זה אמרתי שתגבו מחיר אחר.

<פנינה בן דוד: אז אנחנו הכל מדברים על מחיר.

<פנינה בן דוד: אז בעצם אתה בא - - -

מכלוף מיקי זוהר: בסדר.

מכלוף מיקי זוהר: אבל ככה זה גם משריין לכל דתי במדינת ישראל או כל שומר שבת במדינת ישראל, שביום שבת הוא יוכל לקחת חדר באיזה מלון בארץ שהוא ירצה.

מכלוף מיקי זוהר: הרי אתם על כשרות תמיד מקפידים, אתם לא יכולים לקבל תעודת הכשר ולכן אין בית מלון שהוא לא כשר היום במדינת ישראל, אולי אחד או שניים, אני לא חושב.

<פנינה בן דוד: בודדים.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שהרוב המוחלט הם כשרים.

מכלוף מיקי זוהר: ואתם, בעצם, למרות הכשרות הנפלאה שאתם עושים, וטוב שכך, ואנחנו מברכים אתכם על זה, עדיין מדירים אוכלוסיות דתיות להגיע אליכם רק בגלל הסיפור הזה.

<פנינה בן דוד: אבל, כמו שהיא אמרה, אנחנו לא מגרשים את האנשים מהחדרים - - -

מכלוף מיקי זוהר: לא אמרתי שאתם מגרשים, אמרתי שאתם מדירים.

מכלוף מיקי זוהר: יש הבדל בין לגרש לבין להדיר.

מכלוף מיקי זוהר: להדיר זה אומר שמראש הוא לא יכול לבוא.

<אליהו הבלין: חוץ מהבעיה הזאת, מה זה להסתובב?

<אליהו הבלין: לאדם יש ילדים קטנים, תזרוק אותם בלובי שיירדמו על הספות?

<אליהו הבלין: זה לא עובד.

מכלוף מיקי זוהר: אי אפשר, צריכים לתת לזה התייחסות.

מכלוף מיקי זוהר: אני אכין הצעת חוק, אני אניח אותה.

מכלוף מיקי זוהר: אני מקווה שבסוף משרד התיירות והתאחדות המלונות יגיעו להבנות בעניין הזה, שיהיה אפשר לאפשר באופן גורף לכולם לקבל את החדרים עד לצאת השבת, וככה אני חושב שיבוא הפתרון.

עליזה לביא: אני רוצה להציע, אדוני, עוד הצעה בבקשה עד שהחוק הזה יקרה.

עליזה לביא: אני קוראת לכם הרבנות הראשית, יש לכם אתר אינטרנט, משרד התיירות, תשתפו פעולה - - -

<אליהו הבלין: תראה להם את דף המידע.

<אליהו הבלין: עשינו רשימה ואנחנו מוסיפים דף מידע - - -

עליזה לביא: לא, תעשו רשימה, תעשו רשימה, של בתי מלון - - -

<אליהו הבלין: של בתי מלון?

עליזה לביא: כן.

<אליהו הבלין: שנחטוף גם תביעות על דיבה?

עליזה לביא: למה תביעות?

עליזה לביא: למה תביעות?

עליזה לביא: תעשו רשימה של בתי מלון.

עליזה לביא: תאמין לי, ברגע שיש את הרשימה הזאת כולם יתיישרו, אדוני.

עליזה לביא: משום שכולם ירצו שיבואו אליהם.

<יניב כהן: אם תתני לנו חוות דעת משפטית שלא יתבעו אותנו נעשה את זה.

עליזה לביא: מה הבעיה?

עליזה לביא: מה הבעיה?

<אליהו הבלין: מספיק שאנחנו עושים טעות - - -

עליזה לביא: למה לא?

מכלוף מיקי זוהר: טוב, בואו נשמע, חברים, את אהובה זקן, סמנכ"ל בכיר תפעול תקינה ואיכות השירות של משרד התיירות, בבקשה.

<אהובה זקן: שלום לכולם.

<אהובה זקן: אנחנו מכירים את הסוגיה הזו ומבינים את המצוקה - - -

מכלוף מיקי זוהר: דרך אגב, חייב לומר לפני שאת ממשיכה, גבירתי, שיש תשבחות מקיר לקיר למשרד התיירות, ולשר התיירות העומד בראשו.

עליזה לביא: לגמרי, על הגידול בתיירות, והמנכ"ל זכה בפרס - - -

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו יודעים שיש להם שר שאני מאוד אוהב אותו, הוא גם במקרה או לא במקרה במפלגה שלי.

עליזה לביא: גם אם הוא לא מהמפלגה שלי הוא איש יקר והם עושים עבודה ואמיר הלוי המנכ"ל עושה והשר עושה,

מכלוף מיקי זוהר: והוא עושה עבודה נפלאה, ויישר כח על העשייה הברוכה, ועכשיו נעבור לסוגיה הזאת.

<אהובה זקן: נפלא לשמוע, תודה רבה.

עליזה לביא: אגב, רק שאלת הבהרה.

עליזה לביא: באמת זה קורה בשנים האחרונות, נכון שזה קורה בשנים האחרונות שיש יותר תלונות על העניין הזה?

עליזה לביא: כי זה לא היה.

<אהובה זקן: אז אם אנחנו מדברים על מספר תלונות אני אתייחס גם לזה.

<אליהו הבלין: אצלנו רק בשנים האחרונות, בחמש שנים האחרונות, מבול של תלונות.

<אהובה זקן: זה הכל עניין של יחסי, כי אני יודעת להגיד לך מתוך אלף פניות ציבור בשנה שאנחנו מקבלים במסגרת התפקיד של המינהל שלנו מתקבלות בערך בין שמונה לתשע תלונות בשנה לסוגיה הזו.

<אהובה זקן: עכשיו לא כולן - - -

<אליהו הבלין: עוד 80 מגיעות לרבנות, הם חושבים שזה תפקיד של הרבנות.

<אהובה זקן: נכון, המספר לא אומר כלום כי לא כולם פונים אלינו.

<אהובה זקן: לא בהכרח רואים אותנו ככתובת לסוגיה הזו.

<אהובה זקן: ייתכן שפונים ישירות למלונות, ייתכן שפונים לרבנות, ייתכן שפונים לעוד גורמים.

עליזה לביא: או מצביעים ברגליים ולא חוזרים.

<אהובה זקן: אבל את שאלת על המספר, אז זה המספר.

<אהובה זקן: אני כן רוצה לחדד מספר דברים שקשורים לסוגיה הזו, ששוב אני אומרת, היא מוכרת לנו, אנחנו מבינים את המצוקה של האוכלוסייה הזאת, והיא אכן אוכלוסייה גדולה, זה לא רק הקהל הדתי והחרדי, זה עוד אלפי, אפשר אפילו לומר מיליוני אנשים שהם שומרי מסורת, ועבורם לעזוב את המלון ביום שבת זה לא דבר נוח ולא דבר שהם מוכנים להשלים איתו.

<אהובה זקן: אבל כן נכון לומר את הדברים שהזכרתם, ואני לא אחזור עליהם, שככה זה קיים בעולם, וכן יש לזה מחיר, ובסוף אנחנו כרגולטור אין לנו את הסמכות להתערב על הנושא של גובה המחיר שהמלונות גובים עבור השעות הנוספות הללו שהן מעבר לשעה שנקבעה.

<אהובה זקן: כן, בהחלט הנושא של גילוי נאות הוא בסמכותנו, ואנחנו כן חושבים שהנושא של הגילוי הנאות הוא חשוב.

<אהובה זקן: אבל תיקחו בחשבון, לא כל הלקוחות פונים ישירות למלון.

<אהובה זקן: יש כאלה שפונים באמצעות סוכן נסיעות וסוכן הנסיעות מחויב לתת את המידע - - -

מכלוף מיקי זוהר: אני מבין, גבירתי.

מכלוף מיקי זוהר: מה עמדתך לגבי מה שאני אמרתי?

מכלוף מיקי זוהר: שאולי הגיעה העת שבמדינת ישראל בתי המלון ימכרו את החדרים שלהם ביום שבת מיום שישי בצהריים עד צאת השבת?

<אהובה זקן: יש לזה השלכות.

מכלוף מיקי זוהר: אני מבין את ההשלכות, מודע להן.

<אהובה זקן: תהיה לך בעיה עם תיירים שנוחתים בבוקר או נוחתים באמצע היום, ואתה תגיד להם 'אתם רק בעשר בלילה תקבלו את - - - אנחנו בעצם ניצור מצב של פגיעה באיכות השירות לתייר.

<אהובה זקן: הדבר האחרון שהיינו רוצים לעשות.

<אהובה זקן: הסוגיה הזו היא חשובה, צריך להתחשב בה, כי מספר התיירים הולך וגדל, ראה המחמאה שאמרת בתחילת דבריך, ושזה יישאר כך, אנחנו נשמח לקבל עוד ועוד תיירים מחו"ל, צריך גם להתחשב בעניין הזה.

<אהובה זקן: כמובן שיש לזה מחיר.

<אהובה זקן: וגם תיקחו בחשבון שהממשלה היום, בעצם המדיניות שלה היא להפחית רגולציה.

<אהובה זקן: ואם יוחלט על רגולציה נוספת כזו או אחרת אנחנו כרגולטור בסוף ניישם, נבצע אותה, אבל - - -

מכלוף מיקי זוהר: לא, אני אומר כך, אני אגיד לך מה, אני מסביר, תראי מה אני אומר, אני רוצה שנחדד את הדברים, כן?

מכלוף מיקי זוהר: אם אני אדם דתי, אני מתקשר לבית מלון, אני אומר לו 'תשמע, אני רוצה חדר ליום שבת, אני רוצה לפנות את החדר במוצאי שבת', והוא נותן לי מחיר X.

מכלוף מיקי זוהר: אם אני אדם חילוני אני לוקח חדר ליום שבת ואני אומר 'אני רוצה לפנות את החדר ביום שבת בצהריים'.

מכלוף מיקי זוהר: יש זוגות רבים שרוצים לפנות את החדר ביום שבת בצהריים, נוח להם לצאת ביום שבת בצהריים, להגיע מוצאי שבת הביתה, להתארגן ליום המחרת לעבודה.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא אמרתי שזה לא אפשרי.

מכלוף מיקי זוהר: אני אומר, ברירת המחדל היא שאתה משווק את החדר עד מוצאי שבת ויש לך את האפשרות לתת ללקוח לבחור האם הוא רוצה להישאר עד מוצאי שבת או לפנות את החדר בשעה 12:00 או 13:00.

מכלוף מיקי זוהר: הווה אומר, שאם עכשיו אני נציגת שירות, אני רוצה לעשות עכשיו אסוציאציה קצרה, ואני אומר 'שלום, אני רוצה לשווק את החדר, אני רוצה חדר ליום שבת', 'אין בעיה, מחיר החדר הוא 1,000 שקלים ליום שבת, פינוי החדר הוא במוצאי שבת.

מכלוף מיקי זוהר: אם תרצי לפנות את החדר במקום במוצאי שבת בשעה 12:00 בצהריים המחיר יירד מ-1,000 שקלים ל-700 שקלים'.

מכלוף מיקי זוהר: ואני כלקוח יחליט את זה, אבל ברירת המחדל המכירתית שלי תהיה למכור את החדר עד צאת השבת.

מכלוף מיקי זוהר: איפה הבעיה פה?

מכלוף מיקי זוהר: הרי כל אחד יקבל את זכות הבחירה שלו, חדרים שיימכרו עד השעה 12:00 בצהריים יהיו זמינים לתיירות חוץ, היא לא נפגעת בכלל, וחדרים שנמכרים עד למוצאי שבת לא יהיו זמינים.

מכלוף מיקי זוהר: הרי גם אם אדם דתי רוצה לרכוש את החדר ככה בית המלון ימכור לו את זה.

מכלוף מיקי זוהר: אני אגיד לך מה יקרה כתוצאה מההצעה שאני מציע, לא תהיה יותר הדרה של אוכלוסייה דתית מבתי המלון, הם יבואו ויתארחו בלי שום חשש ובלי שום פחד, זה פעם ראשונה, כי זו ברירת המחדל.

מכלוף מיקי זוהר: מצד שני, זוגות שלא ירצו בזה, ירצו לחסוך את הכסף הזה ואת ההנחה הזאת כדי לפנות בשבת בצהריים וירצו להרוויח את הכמה גרושים האלה מבחינתם, והחדרים האלה יתפנו לטובת התיירים שמגיעים.

מכלוף מיקי זוהר: זה כוחות שוק.

<אהובה זקן: אז תראה, מה שאתה מציע, מה שאתה מציע קורה בפועל כי יש - - -

מכלוף מיקי זוהר: לצערי הרב לא, גבירתי.

מכלוף מיקי זוהר: לא קורה, גבירתי.

<אהובה זקן: הם לא משווקים את זה תחת הכותרת - - -

מכלוף מיקי זוהר: אז מה שאמרתי זה פשוט היפוך בשיווק.

מכלוף מיקי זוהר: השיווק היום הוא הפוך.

מכלוף מיקי זוהר: השיווק היום הוא 'קח חדר, ואם אתה רוצה אתה צריך להגיד לי'.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא משווקת לך או אני לא משווק לך את זה, אני לא אומר לך שאתה יכול להישאר עד מוצאי שבת, ואם אני רוצה להשאיר אותך עד מוצאי שבת אני, סליחה על הביטוי, תוקע לך מחיר, כי גם ככה אני יודעת שאתה במצוקה, או יודע שאתה במצוקה, וזה החיסרון שאנחנו צריכים לתקן.

מכלוף מיקי זוהר: אם אנחנו ניצור מצב שברירת המחדל המכירתית תהיה עד מוצאי שבת ויש אפשרות לקבל הנחה כתוצאה מפינוי מוקדם יחליטו הציבור מה הם רוצים לעשות, ניתן להם את האפשרות.

מכלוף מיקי זוהר: לא נתערב להם.

מכלוף מיקי זוהר: זה לדעתי הפתרון.

<אהובה זקן: שוב, יש לזה השלכות.

<אהובה זקן: ההשלכה היא בעצם שבסוף העלות הנוספת הזו שעליה אתה מדבר תתגלגל ללקוח.

<אליהו הבלין: נכון.

מכלוף מיקי זוהר: יכול להיות, יכול להיות, אני לא פוסל את זה, אני לא רוצה גם לקבוע את המחיר.

מכלוף מיקי זוהר: אני אומר מכירת מחדל היא עד מוצאי השבת, אפשרות לעזיבה מוקדמת תמורת הנחה.

מכלוף מיקי זוהר: אם נתת את החדר בשעה 12:00 בצהריים תשלם 600 שקלים, תחזיר אותו ב-14:00 בצהריים תשלם 700 שקלים, תחזיר אותו 16:00 בצהריים תשלם 800 שקלים, והאיש יחליט מה אני רוצה, נוח לי, לא נוח לי, אני דתי, לא דתי, לא מתערב לו, אני לא נכנס, זו מדינה דמוקרטית, כן?

<פנינה בן דוד: ואיך אתה פותר את כל הבעיה של באמת אותן קבוצות שמגיעות בשבת?

<פנינה בן דוד: איך אתה פותר את כל הבעיה הזאת של אותן קבוצות שצריכות ללון, מגיעות בשבת וצריכות - - -

מכלוף מיקי זוהר: אין בעיה, אמרתי, אני לא משנה את האופציה - - -

<פנינה בן דוד: לא, אתה אומר שאני חייבת שברירת המחדל שלי זה לשווק עד מוצאי שבת.

מכלוף מיקי זוהר: כן.

<פנינה בן דוד: במידה ואני משווקת עד מוצאי שבת אז למעשה הלילה של השבת מת.

מכלוף מיקי זוהר: לא, לא, לא, זה לא נכון.

מכלוף מיקי זוהר: אני אסביר לך מה אני התכוונתי.

מכלוף מיקי זוהר: אני אחדד שוב פעם את הדברים.

מכלוף מיקי זוהר: את לקוחה, אני מוכרן.

מכלוף מיקי זוהר: אני מציע לך את החדר מיום שישי עד מוצאי שבת, המחיר של החדר מיום שישי עד מוצאי שבת זה 1,000 שקלים.

מכלוף מיקי זוהר: ואני אומר לך באותה שיחה, אם את רוצה להחזיר את החדר בשעה 12:00 בצהריים את תשלמי רק 700 שקלים ואם תחזירי את החדר בשעה 14:00 בצהריים את תשלמי 800 שקלים.

<פנינה בן דוד: הבנתי, אבל בא נניח - - -

<אליהו הבלין: גם היום את אומרת שהאופציה הזאת קיימת.

<אליהו הבלין: זה רק עניין של ברירת מחדל.

<פנינה בן דוד: רגע, רגע, רגע, רגע, אני סתם עושה איתך חשיבה.

<פנינה בן דוד: בוא נניח שכבר יש הזמנה לתיירים שמגיעים במוצאי שבת, אז בעצם אתה אומר לי 'את לא יכולה למכור את החדר למרות שהלילה של יום שישי הוא פנוי'.

<פנינה בן דוד: את יכולה למכור את החדר.

<פנינה בן דוד: אם יש לך תיירים שכבר סגרו מראש את מוצאי שבת ובית המלון מלא את לא יכולה למכור את החדר לאנשים דתיים.

<פנינה בן דוד: את לא יכולה למכור את החדר לאנשים דתיים.

<פנינה בן דוד: את משווקת חדר, ואת אומרת, את משווקת חדר ואת אומרת 'החדר הוא לאנשים לא דתיים בלבד, ואני יכולה למכור אותו רק עד השעה 12:00 בצהריים'.

<פנינה בן דוד: אבל גם היום זה בעצם ככה.

<אליהו הבלין: לא.

<אליהו הבלין: ברירת המחדל היא מאוד מאוד חשובה, מאוד חשובה.

מכלוף מיקי זוהר: בואי אני אגיד לך למה, אני אגיד לך למה זה לא ככה, אני גם אחדד למה אני אומר את זה.

<אליהו הבלין: כי זה נהיה כאילו איזה מוצר מיוחד שאתה מבקש בשבילו אקסטרה.

מכלוף מיקי זוהר: אתם, בתי המלון, אני יוצא מנקודת הנחה שאתם באמת רוצים לתת שירות הכי טוב ללקוח, כי אתם מרוויחים את הלחם שלכם משירות.

מכלוף מיקי זוהר: ככל שאתם נותנים שירות יותר טוב - - -

<פנינה בן דוד: ברור.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אתם מתעסקים עם אנשי מכירות ולאנשי מכירות אין שום עניין ביחס שאתם תיתנו ללקוח שהם מביאים לכם, מעניין אותם אך ורק הפרמיה שאתם תשלמו והם רוצים למכור בכל מחיר.

מכלוף מיקי זוהר: מה לעשות?

מכלוף מיקי זוהר: זה המגזר העסקי.

מכלוף מיקי זוהר: כשמגיע הכסף לסיפור הזה אנשים, מה שנקרא, שוכחים לפעמים גם את השירות.

מכלוף מיקי זוהר: כשיש מוכרן, לא מעניין אותו כרגע, מעניין אותו למכור את החדר, בכל מחיר, אם את אומרת לו 'ברירת המחדל שלך זה למכור את זה למוצאי שבת, אבל אם הבנאדם מחזיר את החדר קודם הוא מקבל הנחה מסוימת', הוא נותן לבנאדם את האפשרות להחליט.

מכלוף מיקי זוהר: הרי אנשים, שיגידו להם למכור את החדר במוצאי שבת, אם הוא בנאדם לא דתי מה הוא יגיד?

מכלוף מיקי זוהר: 'אני לא רוצה את החדר עד מוצאי שבת, תן לי את החדר עד לשעה 12:00', יגיד לו המוכרן, 'אין בעיה, עד השעה 12:00 לא תשלם את הסכום הזה'.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אם את מכרת, באותו בית מלון, את כל החדרים שלך למוצאי שבת ואין לך לתת חדר, וזה קורה, וזה לגיטימי, ואני לא נגד זה, אומרת למוכרן 'יש לי חדרים אך ורק לחילונים, בגלל שהחדר חייב להתפנות ביום שבת בצהריים'.

מכלוף מיקי זוהר: מה יעשה אותו מוכרן?

מכלוף מיקי זוהר: יתקשר אליו לקוח, יגיד לו 'תשמע, יש לי להציע לך חדר אך ורק עד השעה 12:00 בצהריים, תחליט'.

מכלוף מיקי זוהר: אם הוא בנאדם דתי הוא יגיד לא, הוא בנאדם חילוני הוא יגיד כן.

מכלוף מיקי זוהר: זה בעצם הרעיון שאני אומר.

מכלוף מיקי זוהר: אני אומר, לא מחייבים אף אחד ולא כופים על אף אחד.

<פנינה בן דוד: אתה בעצם אומר את מה שקורה בפועל, רק בצורה - - -

מכלוף מיקי זוהר: בדיוק.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה את מה שבפועל אבל - - -

<אליהו הבלין: היום זה נהפך להיות איזה מוצר אקסטרה.

<אליהו הבלין: 'אהה, אתה רוצה להישאר עד מוצאי שבת, אתה רוצה משהו אקסטרה?

<אליהו הבלין: תשלם אקסטרה'.

מכלוף מיקי זוהר: ככה אנחנו נבטיח את הזכות של שני שלישים מהאוכלוסייה היהודית במדינת ישראל להתארח בבתי המלונות.

מכלוף מיקי זוהר: אם את שואלת אותי מה יקרה לבתי המלונות, הם ירוויחו מזה.

מכלוף מיקי זוהר: הם ירוויחו עוד לקוחות, הם ירוויחו עוד ציבור רחב שיגיע, הם ירוויחו את אמון הציבור, ומעבר לזה הם גם לא יפגעו באף אחד, ברצונות שלו.

מכלוף מיקי זוהר: הם ימכרו את החדר עד מוצאי שבת במחיר גבוה יותר, ואם אין להם את האפשרות למכור כי יש להם קבוצה גדולה שמגיעה במוצאי שבת אהלן וסהלן, אז ימכרו את החדר עד 12:00, אבל מראש הם יכריזו, שלמרות שמוכרים חדרים במדינת ישראל עד מוצאי שבת הם יכולים למכור רק עד השעה 12:00 כי בית המלון תפוס מסיבות כאלה ואחרות.

מכלוף מיקי זוהר: לא נכנס לשוק חופשי, לא נכנס להחלטות בית המלון, רק מגן על זכויות אנשים, שהם רוצים לקבל את המידע המינימלי ואת האפשרות הבסיסית ללון בכל מלון שהם רוצים.

<אליהו הבלין: סליחה, הייתי רוצה לחדד שוב את הנושאים הנוספים שאמרתי בתחילת הדברים, מה עמדת הרגולטור באמת בנושא, האם הוא מוכן לחייב את בתי המלון, למשל, שיהיה דברים בסיסיים, כמו מפתח שבת, כמו ברזים ללא חיישנים, דברים שבאמת שומר מצוות יוכל להתארח במלון ולא יהיה מודר מהמון בתי מלון, וזה הולך ומתגבר הבעיה הזאת.

<אהובה זקן: אז אני אתייחס לזה.

<אהובה זקן: נכון להיום אין לנו סמכות להתערב בנושאים האלה.

<אהובה זקן: אנחנו כרגע בעצם פועלים על תקנות שהם חלק, נגזרת של חוק שירותי תיירות, בתי מלון, והיכולת שלנו להתערב היא בעיקר בתחום בתי המלון המדורגים, שפועלים על פי קריטריונים שהם קריטריונים אירופאים, הם לא כוללים את מה שהזכרת כרגע.

<אהובה זקן: כיוון שהם אירופאים, מטבע הדברים הם לא מתאימים לישראל.

<אהובה זקן: אנחנו התאמנו אותם איפה שיכולנו, אבל בנושאים הספציפיים שהגדרת אין לנו סמכות להתערב כרגע.

<אהובה זקן: שוב אני אומרת, זה הכל עניין של סמכות.

<אהובה זקן: אם אין לי את הסמכות גם אם אני מאוד רוצה - - -

<אליהו הבלין: זאת אומרת זה תקנות שבסמכות שר התיירות?

<אהובה זקן: תקנות האלה הן תקנות בעצם שהן נגזרת של שיטה שבחרנו, השיטה שנבחרה היא לא חקיקתית כרגע, היא וולונטרית, היא כרגע חלה על בתי המלון שהסכימו לקבל על עצמם את הדירוג, אבל התקנות האלה לא כוללות - - -

<אליהו הבלין: אז למה שלא יכללו?

<אליהו הבלין: לא הבנתי.

<אליהו הבלין: אם הכל וולונטרי,

<אהובה זקן: הקריטריונים לא כוללים.

<אהובה זקן: תראה - - -

<אליהו הבלין: אם הכל וולונטרי אז תחברו את זה כקריטריון שמתאים למדינה יהודית.

<אהובה זקן: הקריטריונים, הם לא קשורים כל כך לנושא הזה, הם קשורים בעיקר לקריטריונים הפיזיים והשירות, והסוגיה הזאת - - -

<אליהו הבלין: נכון, אז זה חלק מהשירות.

<אליהו הבלין: כמו שאת תדרשי מבית מלון כחלק, אני בטוח שיהיה שם נגישות לנכים, ולא תגידי, 'טוב, המלון הזה מוותר על ציבור הנכים', את לא תאמרי דבר כזה.

<אהובה זקן: לעולם לא.

<אליהו הבלין: לעולם לא.

<אהובה זקן: כי זה גם החוק היום.

<אליהו הבלין: נניח שלא היה חוק, את לא היית מסכימה, אני בטוח, גם בקריטריונים וולונטריים שאתם חיברתם ואתם לקחתם מכל מיני מקומות בעולם, לא הייתם מסכימים לוותר על דברים שכל אדם מבין שלא ניתן להדיר אוכלוסייה שלמה רק בגלל שהוא נכה או בגלל שיש לו איזושהי מגבלה אחרת.

<אליהו הבלין: אתם מסכימים שבית מלון לא יקבל ילדים, שמעתי שמתחיל היום גם תופעה כזאת ש - - -

<אהובה זקן: שלא לקבל ילדים?

<אליהו הבלין: כן.

<אהובה זקן: תראה, זה לא עניין של מסכימים.

<אהובה זקן: זה עניין של מדיניות של מלון שבא ואומר - - -

<אליהו הבלין: אני מדבר על מדיניות, אבל אני אומר, כשאתם בונים איזשהו תקנון וולונטרי, כמו שאת אומרת, יש דברים שכל אדם בציבור מבין שלא ניתן להדיר ציבורים שלמים בגלל שמלון אומר - - - יכול להיות שיש מלון שיאמר 'מאוד נוח לי שלא יהיו נכים במלון, זה מפריע לאנשים בעיניים, אני אעשה את כל הקשיים שאני יכול'.

<אליהו הבלין: אף רגולטור לא היה מסכים לזה גם אם לא היה חוק.

<אליהו הבלין: הוא היה אומר 'לא, כשאנחנו עושים קריטריון, גם אם הוא וולונטרי, אנחנו נכניס אותו פנימה'.

<אליהו הבלין: אני חושב שהדברים האלו שהם בסיסיים לשומרי שבת, שקשורים לציבור רחב מאוד, רחב מאוד, לא ייתכן שאדם במדינת ישראל לא יוכל לשמור שבת.

<יניב כהן: אלה דברים שהיו קיימים - - -

<אהובה זקן: ברשותך, אני חושבת שיש פתרונות לזה, זה לא - - -

<אליהו הבלין: ודאי שיש פתרונות, אבל אני רוצה שזה יהיה איזשהו נוהל מחייב, שבית מלון יידע שבמדינת ישראל לא ייתכן שכניסה לחדר היא אך ורק על ידי כרטיס דיגיטלי.

<אהובה זקן: שוב, נוהל מחייב זה חקיקה, נכון לרגע זה החקיקה לא מאפשרת לנו התערבות.

<אליהו הבלין: גם לא נוהל מחייב חקיקתי, גם, כמו שאמרת, אם יש קריטריון וולונטרי שחיברתם ובתי מלון חתמו עליו למה לא תציעו אותו, אפילו כקריטריון וולונטרי?

<אהובה זקן: אותם הקריטריונים שאני מדברת עליהם, בתי מלון לא היו צריכים לחתום עליהם.

<אהובה זקן: זו שיטה שאנחנו אימצנו אותה - - -

<אליהו הבלין: אז למה לא תאמצו גם את זה?

<אליהו הבלין: זה מה שאני שואל.

<אהובה זקן: אני שוב, לא אומרת שאני לא רוצה לאמץ את זה, אני אומרת שזו שיטה שכדי לשנות אותה אני צריכה לקבל את האישור של אותו הוגה, זה שהגה את השיטה.

<אהובה זקן: זה תהליך, וגם - - -

<אליהו הבלין: השיטה הזאת זה כזה ראה וקדש?

<אליהו הבלין: זה ירד מסיני?

<אליהו הבלין: שיטה אירופאית?

<אליהו הבלין: אסור להוסיף ואסור להפחית ממנה?

<אהובה זקן: לא, ניתן, ניתן לעשות שינוי, ניתן, זה תהליך שהוא חלק מחקיקה כי כרגע זה בתוך התקנות.

<אהובה זקן: הקריטריונים הללו הם חלק מתקנות.

<אהובה זקן: תקנות, איך שלא נסתכל על זה, זה חלק מחוק, וכדי לשנות את זה צריך לשנות את החוק.

<אהובה זקן: לכשיוחלט על ידי המחוקק לעשות שינוי כזה או אחר, כמו שאמרתי, גם אם אנחנו נאמר שאנחנו לא כל כך מסכימים, אני לא אומרת את זה, אבל גם אם נאמר, אני כרגולטור מחויבת ליישם את התקנות שבעצם הממשלה מחליטה עליהן.

מכלוף מיקי זוהר: אוקיי, טוב.

מכלוף מיקי זוהר: מסקנות הדיון:

מכלוף מיקי זוהר: שתיים, הוועדה תפנה לשר התיירות, כרגולטור אחראי על דירוגי בתי המלון, לפעול לפתרון בסוגיה זו, באופן של התייחסות ספציפית ונקיטת אמצעים ושירותים אלמנטריים שייטיבו עם שהות הנופשים שהם שומרי שבת.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, הישיבה נעולה.