ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 580, 2017-07-17 09:35

אלי אלאלוף: בוקר טוב לכולם.

אלי אלאלוף: היום ה-17 ביולי 2017, כ"ג בתמוז התשע"ז, השעה 9:35.

אלי אלאלוף: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בהצעת חוק הדיור המוגן (תיקון – הבטחת כספי הפיקדון), בהובלתה של חברת הכנסת נורית קורן.

אלי אלאלוף: אנחנו היום לקחנו זמן רב, מה גם שאפשר לקצר את הפגישה משעתיים וחצי אבל היינו רוצים לנסות לסיים היום.

אלי אלאלוף: אני יודע שנעשו מאמצים מצד הרבה גורמים כדי למצוא פשרות ואנחנו ננסה להגיע לאותן פשרות אבל אני יודע שלמשרדים יש התלבטויות נוספות ואתם תשמעו אותן.

אלי אלאלוף: כפי שאמרתי, ננסה לסיים את הדיון עוד היום.

אלי אלאלוף: אל תשכחו שמדובר רק בקריאה ראשונה ולאחר מכן יש לנו זמן רב, גם לעבודה וגם אפשרויות טכניות לעשות תיקונים בהמשך.

אלי אלאלוף: לא להיבהל אם לא מסיימים בדיוק כמו שכל אחד היה רוצה לראות את הדברים אבל תהיה לנו עוד הזדמנות לעשות תיקונים ואני מקווה שנגיע בסוף להצעת חוק טובה.

אלי אלאלוף: תמצאו פתרונות.

אלי אלאלוף: אל תהיו כל הזמן שני צדדים, הדיירים מול הבעלים וכולי.

אלי אלאלוף: לא תהיה ברירה אלא אתם חייבים לחיות ביחד.

אלי אלאלוף: בואו נמצא פשרות בכל הדברים האלה.

אלי אלאלוף: ברשותכם, אם אין הערות כלליות, נלך ישר להקראה.

נורית קורן: הערה אחת כללית.

נורית קורן: צריך להודות כאן לכל הצוות המקצועי, גם לדיירים, גם לנציגי הבעלים.

נורית קורן: ישבו במשך סוף השבוע ובאמת ניסו להביא לפתרונות.

נורית קורן: כמו שאמרת, מה שלא הספקנו ללבן עד הקריאה הראשונה, יש זמן בין הקריאה השנייה והשלישית.

נורית קורן: אנחנו לטובת כל הצדדים ביחד.

נורית קורן: אני רואה שאנחנו הולכים למקומות הנכונים ביותר.

נורית קורן: תודה.

יואב קיש: אם אפשר לחדד.

יואב קיש: במקומות בהם אין הסכמות, מי מהצדדים יאמר שאין הסכמה.

יואב קיש: זאת אומרת, היכן שיש הסכמה, שנדע שזה בסדר ומוסכם.

<ענת מימון: בשבוע שעבר עברנו על הסעיפים הראשונים של הצעת החוק, אבל במהלך הימים האחרונים נעשו גם כמה שינויים שבאים לידי ביטוי בסעיפים הראשונים ולכן אני אציג רק את השינויים.

<ענת מימון: בסעיף הראשון שמדבר על הסעיף של הבטוחה של המשכנתא, נוספה הוראה שקובעת שהמשכנתא תינתן רק מסכום מסוים, ואני אקריא: "בעל רישיון לא יגבה מדייר על חשבון הפיקדון סכום העולה על שבעה אחוזים מהפיקדון או שבעים אלף שקלים חדשים, לפי הנמוך".

<ענת מימון: למעשה אנחנו מאמצים את המנגנון שכבר קיים היום בסעיף 27 לחוק וקובע שרק מסכום של שבעים אלף שקלים או שבעה אחוזים, לפי הנמוך מביניהם, תינתן הבטוחה.

<ענת מימון: זה גם יאפשר לקבל סכומים נמוכים יותר כדי לשמור מקום.

<ענת מימון: הבנתי שיש פרקטיקה כזאת וזה משהו שאנחנו לא רוצים לפגוע בו.

<ענת מימון: לכן הוכנס הסייג הזה.

<ענת מימון: בנוסף אנחנו נקבע שהמשכנתא תירשם בדרגה ראשונה על שם הדייר וירדה האופציה שזה לטובת הנאמן.

<ענת מימון: המשכנתא באמת תהיה על שם כל דייר ודייר ששילם את הפיקדון.

<ענת מימון: בפסקה (1) המנגנון קובע שאם הבית הוא בית שרשום כבית משותף, המשכנתא נרשמת על הדירה של אותו דייר והוספנו שהמשכנתא צריכה לכלול גם ביטוי של החלק היחסי של הדייר בשטחים המשותפים שהם שטחי ציבור.

<ענת מימון: "לעניין זה שטחי ציבור – חלקי בית הדיור שאינם רשומים כדירות".

<ענת מימון: כן חשוב – אנחנו לא מספיק מכירים את המטריה הזאת – אם צריך לדייק מה הם שטחי הציבור שלדיירים צריך להיות חלק בהם.

<דורון ארנון: מנכ"ל מגדלי הים התיכון.

<דורון ארנון: אנחנו ישבנו עם הדיירים כדי לנסות להגיע להסכמות והגענו להסכמות בכל הסעיפים האלה.

<דורון ארנון: לפחות מבחינתנו ומבחינת הדיירים.

<דורון ארנון: אנחנו חושבים שהתוספת הזאת היא מיותרת והיא רק מסרבלת את המצב ואין צורך לרשום משכנתא מעבר לדירה עצמה.

<נגה רובינשטיין: זה גם לא ריאלי.

<נגה רובינשטיין: אני מפורום בתי דיור מוגן.

<נגה רובינשטיין: זה גם לא ריאלי לרשום כל מה שהוא לא הדיור היחידני.

<נגה רובינשטיין: למשל אם יש מספרה של גורם שלישי שנמצא בתוך בית הדיור המוגן, זה גם משהו שיירשם באופן חלקי על שם הדיירים?

<נגה רובינשטיין: מספיק שיש בית לכל אחד, יש יחידה לכל אחד והוא זה שצריך להירשם על שם הדייר.

<נגה רובינשטיין: השטחים הציבוריים, זה דבר הרבה יותר מורכב, הרבה יותר סבוך ואנחנו גם לא חושבים שהוא נדרש.

אלי אלאלוף: הפיקדון שאתם מבקשים הוא לא כולל את השטחים הציבוריים?

<דורון ארנון: אני מציע שנשמע את יושב ראש ועד הדיירים.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: אני שואל שאלה ואני רוצה תשובה מהגברת שאמרה שזה מיותר לכלול את הנושא של השטחים הציבוריים.

<נגה רובינשטיין: הפיקדון הוא ביחס לדירה.

אלי אלאלוף: רק לדירה.

<נגה רובינשטיין: כן.

<נגה רובינשטיין: גודל הפיקדון הוא גם בהתאם לגודל הדירה.

אלי אלאלוף: רק לדירה.

<רני נויבואר: בואו נחדד כאן כמה דברים.

<רני נויבואר: ההלוואה שנלקחת מהדיירים, היא לא מיוחסת לדירה או לא לדירה.

<רני נויבואר: היא עוזרת לבינוי של הבניין כולו על כלל שטחיו.

<רני נויבואר: זאת לא השאלה על הפרק.

<דורון ארנון: אפשר לשמוע את הדיירים?

אלי אלאלוף: בואו נשמע למה חשבתם כך.

אלי אלאלוף: יש יושב ראש לישיבה.

<רני נויבואר: אין ייחוס של הכסף לדירה מסוימת במובן הזה שרק בכסף של הדייר בנו את הדירה המסוימת.

<רני נויבואר: בנו את כל המתקן, את כל המבנה עם כלל הכספים שעוברים אל בתי הדיור המוגן.

<רני נויבואר: לכן בעצם השאלה היא כמה רוצים להגדיל את היקפי המשכנתא ואת היקפי הזכויות.

<רני נויבואר: ברור שלדייר שגר בדיור מוגן יש זכות להשתמש בחלק מהשטחים שנמצאים שם.

<רני נויבואר: מהמעט שאני מכירה, ואני חושבת שאפשר לשאול אותם, יש הבחנה בין שטחים משותפים ושטחים ציבוריים.

<רני נויבואר: יש שטחים שהם יותר של הבעלים שהם אותה מספרה שהזכרת ויש שטחים שמשמשים את כלל הדיירים.

אלי אלאלוף: כמו חדר האוכל.

<רני נויבואר: אני חושבת שכאן צריך להבין מבתי הדיור המוגן אם המשכנתאות שמיוחסות לדירה, האם הם חושבים שהערך של המשכנתא, נניח אדם הלווה לבית הדיור המוגן מיליון שקלים, האם ערך היחידה שלו ביחס לכלל הבניין היא מספקת על מנת שמשכנתא על היחידה שלו באופן ספציפי, כי זה החלק היחסי שלו בכלל - והרי כאשר יבואו לממש את המשכנתא, יסתכלו מה החלק היחסי שלו בכלל כל המבנה - האם היא מוצדקת.

אלי אלאלוף: נבקש לשמוע את הדיירים.

<אברהם בר דוד: אני יושב ראש פורום דיירי הדיור המוגן בארץ.

<אברהם בר דוד: אנחנו ישבנו ודנו.

<אברהם בר דוד: קודם כל, כשמישהו נכנס, הוא נותן את הפיקדון על הדירה שהוא מקבל.

<אברהם בר דוד: הוא לא נותן את הפיקדון על הדירה עם המועדון ועם חדר האוכל ועם הגינה.

<אברהם בר דוד: זאת עובדה.

<אברהם בר דוד: כתוצאה מכך הבנו שיכול להיות שיש שטח גדול מאוד שבסופו של דבר רק בחלק ממנו אנחנו משתמשים ואנחנו החלטנו לוותר על זה.

<אברהם בר דוד: ישבנו ודנו על זה שעות עם בעלי הבתים למיניהם והגענו למסקנה כדיירים.

אלי אלאלוף: בחוזה עליו אתם חותמים לא כלול כל הנושא של השטחים הציבוריים?

<אברהם בר דוד: השטחים לא כתובים.

<אברהם בר דוד: מה שכתוב זה השירותים שאנחנו מקבלים.

<אברהם בר דוד: על השירותים לא מקבלים משכנתא.

אלי אלאלוף: אתם מוותרים.

אלי אלאלוף: בעל דיור מוגן יכול להסביר לנו?

<גבריאל ברון: לב גנים.

<גבריאל ברון: צריך להבין דבר אחד.

<גבריאל ברון: קודם כל, אני מחזק את ידיו.

<גבריאל ברון: כשאתה בונה בית חדש, הבנק אומר שהוא ישעבד מה שהוא יכול, אתן לך הלוואה - אף אחד לא בונה מהכסף שלו, שם הון עצמי ארבעים אחוזים – עד שתבנה ניתן לדייר ערבות בנקאית – אני עושה את זה עכשיו, אני באמצע בנייה – וברגע שתירשם משכנתא ויש לנו שני חלקים, על אחת כבר נרשמת משכנתא, אני מחזיר את הערבות הבנקאית.

<גבריאל ברון: לכן הבנק לא יכול לתת.

<רון עוזרי: תתמקד בדיון.

<גבריאל ברון: הבנק נשאר עם משכנתא על אותם שטחי ציבור כי אחרת אין לו שום משכנתא ואז הוא לא ייתן הלוואה ואז אני לא אבנה בניין חדש.

<גבריאל ברון: הבנק צריך להישאר עם משהו.

<גבריאל ברון: הוא מחריג את הדיירים.

אלי אלאלוף: בואו לא נאריך יותר מדי.

אלי אלאלוף: גם אם יש לנו זמן, לא חייבים להאריך.

אלי אלאלוף: אני חוזר למר בר דוד.

אלי אלאלוף: בדיון הקודם הדרישה לכלול את השטחים הציבוריים, זאת הייתה דרישה שלכם.

<אברהם בר דוד: לא.

<אברהם בר דוד: לא הייתה דרישה שלנו.

<אברהם בר דוד: זה הופיע בהצעה הקודמת אבל לא דרישה שלנו.

אלי אלאלוף: אתם מוכנים לא לכלול את זה.

<אברהם בר דוד: הסיכום בדיון הקודם היה הסיכום שהוצע על ידי משרד המשפטים.

<אברהם בר דוד: על זה הייתה לנו שיחה ודיון לא קטן.

אלי אלאלוף: לי אין התנגדות שנוריד את השטחים הציבוריים.

יואב קיש: זה לא רלוונטי.

<ענת מימון: זה יורד מהסיפה של פסקה (1).

<קריאה: של (1) ו-(2).

<ענת מימון: באופן דומה גם התיקון בפסקה (2) מיותר ולכן המשכנתא נרשמת רק על השטח של הדירה בה יגור הדייר על פי הסכם ההתקשרות.

<ענת מימון: אני מפנה עכשיו לפסקה (3).

<ענת מימון: גם זה בעקבות הערה שעלתה בדיון הקודם.

<ענת מימון: אני מזכירה שיש לנו את המנגנון העיקרי שזה רישום משכנתא, יש לנו ועדת חריגים שעוד מעט נגיע אליה, אליה יפנה כל בית דיור שיש לו קושי לרשום משכנתא.

<ענת מימון: אבל עלתה בקשה שניצור איזשהו מנגנון שלישי לגבי בתים בהקמה בגלל שמדובר על איזשהו סוג שהוא ידוע מראש ואפשר לנסות לקבוע את הבטוחות כבר בשלב הזה.

את פסקה: (3) היה בית הדיור המוגן בשלבי קמה ובטרם אכלוסו, ימסור בעל הרישיון לדייר שהעביר לו כספי פיקדון כאמור, ערבות בנקאית.

את פסקה: לאחר אכלוס הבית תירשם משכנתא לפי הוראות סעיף זה.

את פסקה: חילקנו את זה לשתי תקופות, טרם האכלוס תינתן ערבות בנקאית.

את פסקה: לאחר האכלוס למעשה לא תהיה יותר הערבות הבנקאית ואמורה להירשם משכנתא ובשלב הזה, ככלל שיהיה את הקושי לרשום את המשכנתא, כרגע המנגנון הוא ועדת חריגים.

את פסקה: אני יודעת שדובר על מנגנון של הערת אזהרה ושעבוד.

את פסקה: מבחינתנו ומבחינת משרד המשפטים לא לגמרי היה לנו ברור איזו הערת אזהרה ואיזה שעבוד, ולכן בשלב הזה לקריאה הראשונה השארנו את זה כמשכנתא עם אפשרות של ועדת חריגים וככל שנצליח באמת לזקק את זה וללבן בדיוק מה המנגנון הזה שיהיה לאחר האכלוס ובטרם רישום המשכנתא, נוסיף את זה לקריאה שנייה ושלישית בנוסח.

<דורון ארנון: גם בנושא הזה יש לנו הסכמה עם הדיירים שבסך הכול צריכים לאפשר הקמה של בתים חדשים.

<דורון ארנון: כרגע המנגנון המוצע כפי שרשום כרגע, לא מאפשר כי ביום פתיחת הבית הרי אי אפשר לרשום משכנתא.

<דורון ארנון: זה לא סימן שאלה.

<דורון ארנון: אי אפשר לרשום משכנתא משתי סיבות, האחת, יש את הבנק המלווה שהפרויקט משועבד לו, והשנייה, אפשר לפתוח בהליכי הרישום - - -

אלי אלאלוף: מה הפתרון המוצע?

<דורון ארנון: הפתרון המוצע הוא אותה ערבות עד לפתיחת הבית.

<דורון ארנון: מפתיחת הבית מוסכם עלינו ועל הדיירים שצריך משך זמן של שנתיים כדי לסיים את הליכי הרישום ובמשך הזמן הזה לתת מכתב החרגה מהבנק והערת אזהרה לכתיבת המשכנתא ובזה נגמר העניין.

<ענת מימון: התחייבות לרישום משכנתא.

<דורון ארנון: אין צורך ללכת כאן לוועדת חריגים.

אלי אלאלוף: מה אומר משרד המשפטים?

<רני נויבואר: אנחנו מבקשים לדעת איזו הערת אזהרה אתם מבקשים לרשום.

<נגה רובינשטיין: התחייבות לרישום משכנתא.

<דורון ארנון: התחייבות לרישום משכנתא.

<רני נויבואר: ומה השעבוד שאתם מדברים עליו?

<רני נויבואר: היות ואנחנו ישבנו בצד וחיכינו להסכמות, דרך אגב, אנחנו קיבלנו מסרים סותרים, אנחנו הבנו שהחלק הזה בסוף לא היה מוסכם בין שני הצדדים.

יואב קיש: בואו נשמע את הדיירים.

<דנה מליחי חקמון: אנחנו הגענו להסכמה שבתקופה של שנתיים לאחר האכלוס תירשם הערת אזהרה שהיא סוג של התחייבות לרישום משכנתא לטובת הדיר.

<קריאה: עד שנתיים.

<דנה מליחי חקמון: עד שנתיים.

יואב קיש: מה יקרה אם עברו שנתיים והרישום לא קיים?

<דנה מליחי חקמון: ועדת חריגים.

<דנה מליחי חקמון: יש הסכמה על כך.

יואב קיש: אני רוצה לשאול את משרד המשפטים.

יואב קיש: אני אגיד לכם איך אני תופס את הדיון וגם בהמשך למה שהיה קודם.

יואב קיש: הגישה הבסיסית שלי היא ללכת עם ההסכמות של הדיירים אלא אם נעשה כאן עוול משמעותי לאחד הצדדים והוא לא הוגן, כמו שאת בודקת עכשיו.

יואב קיש: אני מכיר רישום לא בדיוק מוגן, אני מכיר מהפרקטיקה במדינת ישראל.

יואב קיש: באמת אני חושב ששנתיים במורכבות כזאת, הלוואי ויצליחו בשנתיים.

יואב קיש: בטח ובטח לא יצליחו במסירת הבית.

יואב קיש: מה שהוא אמר, עושה לי שכל אלא אם תגידי לי אחרת.

יואב קיש: אבל בכלל הדיון, וזה אני אומר ליושב ראש, לפחות לתפיסתי.

יואב קיש: אם אתם חושבים אחרת, בבקשה.

יואב קיש: אני אומר ששווה לשמוע ראשית את שני הצדדים, לראות אם יש הסכמות.

יואב קיש: אחרי שהחלטנו שיש הסכמות, עכשיו יגידו המשרדים השונים שההסכמה הזאת לא הגיונית כי כך וכך.

יואב קיש: הסדר כאן הפוך.

יואב קיש: בוא נשמע קודם את הדיירים.

אלי אלאלוף: היא נציגת הדיירים.

<רני נויבואר: המסר האחרון שקיבלנו לנקודה הזאת הוא שהדבר הזה לא מוסכם ולא בנוסח.

<רני נויבואר: אנחנו ביקשנו מהיועצת המשפטית של הוועדה שכן ישאירו לפחות את הערבות הבנקאית עד למועד.

<רני נויבואר: היות והדברים נעשו כאן תוך כדי ובמקביל, אנחנו קיבלנו מסרים תוך כדי שהם לא תמיד כנראה בשורות התחתונות.

אלי אלאלוף: בואו נעזוב את זה ונלך למהות.

אלי אלאלוף: בואו נישאר במהות, אם אפשר.

אלי אלאלוף: מה אומרים הדיירים?

<דנה מליחי חקמון: אנחנו חוזרים על זה שוב.

<דנה מליחי חקמון: קודם כל רציתי לוודא שזה על שם הדייר בנוסח ולא לטובת הדייר.

<דנה מליחי חקמון: לגבי בתים בהקמה, ערבות בנקאית עד לאכלוס ולאחר אכלוס במשך שנתיים הערת אזהרה, התחייבות לרישום משכנתא.

<דנה מליחי חקמון: משרד המשפטים צודק, לא הספקנו לעדכן בכל הדברים הקטנים כי חלק מהם באמת נסגרו ממש בשעות האחרונות אפילו.

אלי אלאלוף: לתת יותר זמן משנתיים, זה לטובת הדיירים.

יואב קיש: לא זה מה שאמרתי.

יואב קיש: אני הייתי מציע להכניס את הדבר הזה לנוסח ולא להיות עם נוסח שהוא לא עוקב.

נורית קורן: זה מה שייכנס.

<גבריאל ברון: אנחנו רושמים משכון ברשם החברות.

<גבריאל ברון: מישהו יודע על זה?

<דנה מליחי חקמון: כן, אבל זה בנוסף.

<דנה מליחי חקמון: אנחנו דיברנו גם וגם.

<גבריאל ברון: זה לא מופיע כאן אבל אנחנו עושים את זה כל הזמן.

אלי אלאלוף: אם תתחילו ויכוח ביניכם, לא נתקדם.

<אברהם בר דוד: אנחנו כדיירים הסכמנו לתנאים האלה.

<אברהם בר דוד: אנחנו יודעים ששנתיים יהיה קשה לרשום משכנתא.

<אברהם בר דוד: יחד עם זאת, לכן אמרנו שאם תוך שנתיים בעל הבית הוכיח שהוא עשה את כל המהלכים כדי לרשום אבל לא נרשם בגלל בעיות פרוצדורליות של הממסד, הוא ילך לוועדת חריגים ויבקש הארכה מעבר לשנתיים האלה.

אלי אלאלוף: אני חושב שזה הגון מאוד.

<אברהם בר דוד: זה נשמע הגיוני וזה נשמע הגון.

<אברהם בר דוד: נכון.

<אברהם בר דוד: ברגע שנכנסים לתוך הבית, יש גם התחייבות לרשום את המשכנתא.

אלי אלאלוף: אני חוזר לסיפור החדש שלא שמענו עד עכשיו.

אלי אלאלוף: מה זה המשכון הזה?

<נגה רובינשטיין: שעבוד ברשם החברות.

<גבריאל ברון: אנחנו בית קטן ואולי כבית קטן יכולים לעשות משהו.

<גבריאל ברון: אגב, אני מייצג כאן את סך כל הבתים הקטנים שהם יותר גדולים ממשען.

<גבריאל ברון: מילה שרציתי לומר כל הזמן.

<גבריאל ברון: בואו ניזהר לא לפגוע.

אלי אלאלוף: אתה יכול להסביר לי מה אתה עושה במשכון הזה?

<גבריאל ברון: רושם משכון ברשם החברות.

אלי אלאלוף: אוטומטי?

<קריאה: שעבוד קבוע.

<גבריאל ברון: אחרי שנחתם חוזה.

<דנה מליחי חקמון: המשכון הוא בעצם שעבוד של זכויות.

<דנה מליחי חקמון: אנחנו לא חושבים שיש לזה ערך רב, אפילו אפסי.

<דנה מליחי חקמון: לכן אנחנו מתעקשים על לפחות מינימום הערת אזהרה, התחייבות לרישום משכנתא.

<קריאה: זה בסדר גמור.

אלי אלאלוף: והטכניקה לא מעניינת אתכם.

<קריאה: המשכון הוא ברמה נמוכה יותר.

<ענת מימון: אנחנו גם לא מונעים את זה, אם אנחנו כותבים שתירשם הערת אזהרה.

נורית קורן: כל הנוסח עליו דיברו עכשיו, ייכנס.

אלי אלאלוף: בוודאי.

<הרווי פרנק: מנהל דיור מוגן של עמותת רעות בירושלים.

<הרווי פרנק: אני מייצג את הדיור המוגן הקטן.

<הרווי פרנק: אנחנו דיור מוגן קטן.

<הרווי פרנק: כל נושא המשכון הוא מאוד בעייתי.

אלי אלאלוף: ירדנו מזה.

<ענת מימון: אני מסכמת את הפסקה הזאת.

<ענת מימון: אמרנו עד תקופת האכלוס ערבות בנקאית וזה נשאר כמו שהיה.

<ענת מימון: לאחר אכלוס הבית ולתקופה של עד שנתיים, תירשם הערת אזהרה בדבר התחייבות לרישום משכנתא ואז, בהמשך, ככל שהשנתיים לא יספיקו, יש את המנגנון שנגיע אליו של ועדת החריגים.

<רני נויבואר: גם מכתב החרגה.

<הרווי פרנק: לא פתרנו את הבעיה של הדיור המוגן שלנו.

<ענת מימון: הערת אזהרה ומכתב החרגה.

אלי אלאלוף: במהומה הזאת לא שמתי לב שחברי נחמן שי הצטרף אלינו וגם חברתי טלי פלוסקוב.

<ענת מימון: פסקה (4) גם היא פסקה חדשה.

<ענת מימון: היא מדברת על המנגנון למחיקת המשכנתא.

<ענת מימון: (4) מחיקת משכנתא שנרשמה לפי סעיף קטן זה תעשה עם השבת הפיקדון לפי הוראות סעיף 28 על ידי עורך דין של הדייר.

<ענת מימון: לא הוגשה בקשה למחיקת משכנתא כאמור בתוך שבעה ימים ממועד השבת הפיקדון, יהיה רשאי בעל הרישיון להגיש בקשה למחיקת המשכנתא.

<ענת מימון: כמובן שזה או הוא או מישהו מטעמו.

<ענת מימון: נותנים שבוע לדייר למחוק את המשכנתא בנסיבות של סעיף 28, שם מפורט מתי הפיקדון מוחזר.

<ענת מימון: אם לא, בעל הבית יכול.

אלי אלאלוף: זאת לא תקופה קצרה מדי?

<דנה מליחי חקמון: לגבי שבעת הימים, חשוב להבהיר ששבעה ימים מהיום שנמסרו לעורך הדין מסמכים שמעידים על כך שהפיקדון חזר.

<דנה מליחי חקמון: צריך להוכיח שהפיקדון חזר כי אחרת אין טעם למחוק את המשכנתא.

אלי אלאלוף: אני ברשות

אלי אלאלוף: כם הייתי מאריך את התקופה.

<דנה מליחי חקמון: נשמח אם התקופה תוארך לפחות ל-14 ימים.

<רון עוזרי: בקשה לסעיף הזה.

<רון עוזרי: אנחנו מדברים כאן על כך שעורך דין של הדייר יסיר את המשכנתא בתוך שבעה ימים.

<רון עוזרי: אם הוא לא הסיר בתוך שבעה ימים, יסיר עורך דין של המפעיל.

<רון עוזרי: צריך לציין כאן באיזשהו מקום שגם עורך דין של המפעיל יקבל מראש את ייפוי הכוח.

<רון עוזרי: זה לא שאחרי כן הוא ילך לבית משפט להגיש בקשה ויגידו לו שאין לו ייפוי כוח וייקח לו זמן.

<רון עוזרי: אני צריך מיידית.

<קריאה: זה מוסכם.

אלי אלאלוף: בהתקשרות הוא יקבל ייפוי כוח.

אלי אלאלוף: כאמור, אני הייתי מאריך את התקופה.

נורית קורן: שלושים ימים.

<רון עוזרי: אני חייב להסביר לגבי שבעת הימים וה-21 ימים.

<רון עוזרי: אנחנו משווקים את הדירה ויש לנו דייר שעומד וצריך לקבל דירה והוא צריך לשלם לנו פיקדון.

<רון עוזרי: אנחנו לא יכולים לקבל ממנו פיקדון כל עוד לא הוסר ולכן שבעת הימים הם שבעה ימים.

<רון עוזרי: לא מסיבה של בירוקרטיה.

<רון עוזרי: זו הבעיה שלנו.

<רון עוזרי: יש לנו לקוח אחר שכבר צריך להיכנס ואנחנו משאירים את הדירה ריקה, דבר שמהווה בעיה כלכלית קשה.

<גבריאל ברון: אני חושב שהבעיה לא פתורה לחלוטין.

אלי אלאלוף: לא קיבלת את רשות הדיבור.

<מיכה פרנס: מנכ"ל רשת בית בכפר.

<מיכה פרנס: לפני שדנים על הארכת שבעת הימים, אני רוצה לומר שיכול להיות שהכיוון הוא בכלל הפוך.

<מיכה פרנס: מרגע שאושר הפיקדון, בעצם אין סיבה שתהיה משכנתא.

<מיכה פרנס: אני חושב שבהרבה מקומות אחרים נדרש היה שקודם יוחזר הפיקדון ואז תימחק המשכנתא.

נורית קורן: זה מה שאנחנו עושים.

<מיכה פרנס: נכון.

<מיכה פרנס: זה מה שכתוב והתכוונתי לומר ההפך.

<מיכה פרנס: שתימחק המשכנתא וכתנאי למחיקת המשכנתא.

<מיכה פרנס: אני אומר שסדר הדברים לא יכול להיות שלרשות הדייר, הכסף יהיה אצלו ותהיה לרשותו משכנתא.

<מיכה פרנס: זה המצב שזה רשום ומי ששולט בזה זה עורך הדין שלו ולא עורך הדין שלי ואתה עוד רוצה להאריך את התקופה לתקופה יותר ארוכה.

<מיכה פרנס: אני חושב שזה מצב אבסורדי שלא אמור להיות קיים.

אלי אלאלוף: אני לוקח דוגמה אישית.

אלי אלאלוף: אני אף פעם לא מצליח לטפל בבעיות האישיות שלי בשבעה ימים.

אלי אלאלוף: חבר'ה, אלה אנשים מבוגרים.

<קריאה: לכן קודם תמחק את המשכנתא ואז אני אתן לך את הפיקדון.

<קריאה: כמה זמן שזה ייקח.

יואב קיש: אני יכול להציע הצעה.

יואב קיש: מה שהוא אומר, ובמידה מסוימת הוא צודק, זה אומר שמבחינת הלקוח, אם הוא קיבל בחזרה את כספי הפיקדון, החשיפה של הלקוח יורדת לאפס.

יואב קיש: עכשיו בעצם נשארת החשיפה שהוא מתאר אותה, שעכשיו לקוח מסיבה – אולי כמו שאתה אומר, בעיות אישיות או התנהלות – לא מצליח להסיר משכנתא.

יואב קיש: את הכסף הוא החזיר ואז הוא נמצא חשוף בעניין הזה.

יואב קיש: למה לא להגיד שברגע שהכסף חזר, אתם רוצים שבעה ימים?

יואב קיש: מצדי יומיים, אבל תעשו את זה אתם.

יואב קיש: תסירו אתם את העניין.

<קריאה: לא.

יואב קיש: למה לא?

יואב קיש: תסבירו לי למה לא.

<דורון ארנון: אנחנו כבעלי הבתים הסכמנו שייפוי הכוח הראשוני יהיה אצל עורך דין של הדיירים.

<דורון ארנון: זה מוסכם.

<דורון ארנון: אמרנו שבמידה שיש סיטואציה שעורך דין של הדייר מאיזושהי סיבה, הוא עכשיו בחוץ לארץ, לא הסיר, שיהיה לנו ייפוי הכוח למחוק את זה.

יואב קיש: שהם יוכלו להסיר.

<זאב וייס: יועץ משפטי של עמותת דיירי הדיור המוגן.

<זאב וייס: אמנם שבעה ימים זאת באמת תקופה קצרה, אבל הואיל וזה לא מרגע שהושב הפיקדון ועורך הדין של הדייר בדק ווידא את זה, השאלה אם הדייר דוחה או לא דוחה היא חסרת משמעות בגלל שלעורך דין של הדייר יש ייפוי כוח בלתי חוזר שנחתם בעת החוזה כדי למחוק את המשכנתא.

<זאב וייס: לכן זה נעשה בצורה מקצועית.

<זאב וייס: כל הסיפור שבנינו כאן הוא לנתק את התלות בדייר.

<זאב וייס: ברגע שבעל הבית מראה לנו בראיות שהכסף הוחזר לדייר, עורכי הדין של הדייר, מי שהם לא יהיו, מוחקים, מחויבים למחוק אוטומטית.

<זאב וייס: לכן כולנו היינו ל-14 ימים או ל-21 ימים.

<זאב וייס: אנחנו שומעים מה שהם אומרים, שזה חשוב להם, אנחנו מאמינים שעורכי דין מקצועיים יכולים לעמוד בתנאי של שבעה ימים.

אלי אלאלוף: הדייר או נציגו.

נורית קורן: כן.

<זאב וייס: כן.

<אברהם בר דוד: נציגו הוא עורך הדין לא של הבית אלא שלו שהוא בחר אותו.

נורית קורן: שאינו של בעל הרישיון.

<זאב וייס: צריך להוסיף שזה עורך דין לא של בעל הרישיון.

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: שבעה ימים?

<הילה דוידוביץ בלומנטל: הואיל והוספנו בסעיף הקודם רישום הערת אזהרה, אולי צריך להחיל גם כאן.

נורית קורן: נכון.

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: מקובל?

<גבריאל ברון: סליחה, יש בעיה.

<גבריאל ברון: אני מצטער.

<גבריאל ברון: באתי בלי עורך דין ואני רואה את זה פעם ראשונה.

<גבריאל ברון: המצב הוא כלהלן.

<גבריאל ברון: דייר נפטר בגיל 120, שיהיה לבריאות, אני רוצה להחזיר לו את הפיקדון ואני לא יכול כי זה לוקח חצי שנה עד שיביאו לי צו קיום צוואה.

<גבריאל ברון: אני חצי שנה לא יכול לרשום משכנתא.

<גבריאל ברון: לכן אני לא יודע אם צריך להכניס את זה לחוק.

<גבריאל ברון: שירגיעו אותי עורכי הדין.

<גבריאל ברון: אני מציע להעביר את הכסף לנאמנות.

נורית קורן: לנאמנות.

נורית קורן: אין בעיה.

נורית קורן: זה הפתרון.

<גבריאל ברון: ברגע שהוא בנאמנות, זה ייחשב כמו החזרת משכנתא.

<זאב וייס: מקובל עלינו.

<קריאה: מקובל ולא כתוב.

נורית קורן: אין בעיה להכניס את זה.

<זאב וייס: מקובל על הדיירים.

<גבריאל ברון: אני אגיד משהו אחד חיובי.

<גבריאל ברון: אני חושב שאנחנו דנים כאן המון בבעיה שעד עכשיו לא קרתה בארץ.

<קריאה: קרתה.

<גבריאל ברון: לא קרתה.

<גבריאל ברון: המבנה הפיננסי של הענף כמעט מבטיח שלא יהיה כשל, בתנאי שהבית יהיה טוב.

<גבריאל ברון: חוק הדיור המוגן מבטיח שהבית יהיה טוב.

אלי אלאלוף: אני מבקש לסכם את זה.

<ענת מימון: בפסקה (4) נדבר על מחיקת משכנתא ומחיקת הערת האזהרה שנרשמה לפי פסקה (3).

<קריאה: יהיה ציון להפקדה בנאמנות?

אלי אלאלוף: רגע.

אלי אלאלוף: תן לקרוא עד הסוף.

<ענת מימון: זה ייעשה עם השבת הפיקדון לפי הוראות סעיף 28 על ידי הדייר או מי מטעמו.

<ענת מימון: כמובן זו זכות שניתנת לדייר.

<ענת מימון: אם הבקשה להחזרת משכנתא לא מוגשת בתוך שבעה ימים ממועד שנמסרו המסמכים המעידים על השבת הפיקדון, יהיה רשאי בעל הרישיון להגיש בקשה לרשימת משכנתא או מי מטעמו.

<ענת מימון: השאלה איך באמת עניין הנאמנות בא לידי ביטוי במנגנון.

<זאב וייס: אפשר להוסיף שהשבת הפיקדון לנאמן שמוסכם על הדייר.

נורית קורן: את צריכה להוסיף גם ממועד המצאת המסמכים.

<ענת מימון: כן.

<ענת מימון: זה נכתב.

<ענת מימון: לנאמן מטעם הדייר?

<זאב וייס: כן.

אלי אלאלוף: נכנסים דיירים לבניין הזה עם הרבה עורכי דין שמלווים אותם.

נורית קורן: רשמנו שהדייר יחתום מראש על ייפוי הכוח?

<ענת מימון: זה בינם לבין עורך הדין.

<ענת מימון: סעיף קטן (ב).

<ענת מימון: מכיוון שסעיף 27 בחוק היום נותן אפשרויות לבטוחות ואחת האפשרויות היא ערבות בנקאית, הבנו שהיא פחות נפוצה, אבל כן הייתה בקשה בדיון הקודם של בתים שבכל זאת רוצים לרשום ערבות בנקאית ולא לעשות את כל המנגנון הזה של המשכנתא ורואה החשבון שנגיע אליו.

<ענת מימון: לכן בסעיף קטן (ב) אנחנו נותנים אפשרות.

<ענת מימון: (ב) על אף האמור בסעיף קטן (א), בעל רישיון רשאי לגבות תשלומים על חשבון הפיקדון כאמור בסעיף קטן (א), אף אם לא נרשמה משכנתא, ובלבד שמסר לדייר ערבות בנקאית לצורך הבטחת כספי פיקדון.

<ענת מימון: הוראות סעיפים קטנים (ו) עד (טו) לא יחולו על בעל רישיון כאמור.

<ענת מימון: זה כל המנגנון הנוסף שעשינו לצד המשכנתא של הפיקוח על האיתנות הפיננסית.

<ענת מימון: ככל שיש ערבות בנקאית, אין צורך במנגנון הזה.

<הילה דוידוביץ בלומנטל: צריך להוסיף שהיא תהיה על חשבון הכספים.

<קריאה: אין הערות.

רוזנבוש: אני מבקשת לתקן את זה כך שייווסף או שיוחלף במקום ערבות בנקאית – ערבות ממוסד פיננסי.

<רני נויבואר: ערבות בנקאית זה שם של מוצר.

<רני נויבואר: אפשר לכתוב ערבות בנקאית שניתן ממוסד פיננסי.

<רני נויבואר: ערבות בנקאית, את צריכה לקרוא לה התחייבות עצמאית לשיפוי.

<רני נויבואר: זה לא שניתנה ערבות.

<רני נויבואר: זאת ערבות מאוד מסוימת.

<רני נויבואר: המוצר הזה של ערבות בנקאית או מה שמכונה ערבות אוטונומית, זה מוצר מאוד ספציפי שאומר שדי בדרישה ואין צורך ללכת לחייב תחילה לבקש ממנו כמו בערבות רגילה.

רוזנבוש: ערבות אוטונומית ממוסד פיננסי.

<רני נויבואר: זה בסדר מבחינתך?

רוזנבוש: אין לנו בעיה שחברת ביטוח תיתן אותו.

<קריאה: שיציינו חברת ביטוח.

<קריאה: חברת ביטוח.

<קריאה: מקובל.

רוזנבוש: אני מציעה לוועדה לכתוב שתהיה ערבות אוטונומית.

רוזנבוש: בואו נאמר מה זה מוסד.

<נגה רובינשטיין: אפשר גוף פיננסי.

<רני נויבואר: זה צריך להיות או מטעם בנק או מטעם גוף מוסדי.

<רני נויבואר: זה מה שאתם רוצים.

<נגה רובינשטיין: או ללכת לפי ההגדרה של גוף פיננסי.

<אברהם בר דוד: היות ומדובר כאן במקרה של עד 120, מי שהערבות הפיננסית, זה בעל הבית שזאת הפניקס.

<קריאה: אני חושב שזה לא מתאים.

<אברהם בר דוד: כי בסך הכול אפשר לקחת מכל בעל בית.

<אברהם בר דוד: גם כל אחד ייתן ערבות פיננסית כזאת.

<אברהם בר דוד: לכן מדברים על בנק.

<אברהם בר דוד: סיכמנו על בנק, שיישאר בנק.

אלי אלאלוף: אם הכספים של הדייר הם בחברת ביטוח?

<אברהם בר דוד: ההבדל הוא שכאן בעל הבית הוא במקרה גם זה שנותן את הערבות הפיננסית.

<אברהם בר דוד: בזה יצרנו איזשהו קונפליקט שבסופו של דבר לא ייפתר.

אלי אלאלוף: אין איזה נוסח שמתקן את האזהרה של האדון מכפר דוד?

<רני נויבואר: לדעתנו, אם זה גוף מוסדי כהגדרתו בחוק פיקוח על שירותים פיננסיים – ונשאל את שוק ההון איך הם רוצים להגדיר את זה – בודקים את היציבות שלו.

<רני נויבואר: יש סוגים של עסקאות, עסקאות עם צד קשור.

<רני נויבואר: אנחנו לא בטוחים שיש לנו בעיה עם זה.

<רני נויבואר: גוף שיש לו יציבות, יש לו הוראות גם לענייני עסקאות עם צד קשור.

אלי אלאלוף: אני מציע שנשאיר את זה עם ערבות בנקאית ונבדוק את זה לקראת קריאה שנייה ושלישית.

<ענת מימון: כרגע זו ערבות בנקאית ונראה אם אפשר להרחיב את זה.

<ענת מימון: את סעיף קטן (ג) אני לא מקריאה שוב.

<ענת מימון: זו ועדת החריגים.

<ענת מימון: אני רק אציג את השינויים.

<ענת מימון: הוספנו בסוף "או קיימים טעמים אחרים שיירשמו המצדיקים את זה" ולא רק שיש קושי לרשום משכנתא אלא כל טעם אחר.

<ענת מימון: לדוגמה ההקמה או דברים אחרים.

<ענת מימון: ועדת החריגים תהיה בת שלושה חברים ושני משקיפים כמפורט להלן: הממונה.

<ענת מימון: עובד משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים בעל מומחיות בתחום הכלכלה החשבונאות והפיננסים שימנה שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.

<ענת מימון: עובד משרד המשפטים שימנה היועץ המשפטי לממשלה.

<ענת מימון: שני משקיפים שימנה הממונה, האחד נציג הגוף המייצג את המספר הגדול ביותר של בתים מוגנים והשני נציג הגוף שמייצג את המספר הגדול ביותר של דיירים.

<דנה מליחי חקמון: חשוב לנו מאוד, והבנו שיש הסכמה, שרישום משכנתא לטובת צד ג', למשל לטובת בנקים, היא לא תהווה סיבה לפטור.

<דנה מליחי חקמון: כל הרעיון הוא לא להעדיף את הבנקים שנתנו מימון על חשבון הדיירים.

<דנה מליחי חקמון: זה נראה לנו ברור אבל זה לא כתוב כאן כי כתוב כל טעם.

אלי אלאלוף: זה לא עד כדי כך חשוב כדי שייכנס לחקיקה.

<דנה מליחי חקמון: נראה לנו מאוד קריטי.

<רון עוזרי: בקשר להרכב ועדת החריגים.

<רון עוזרי: הממונה הוא ממשרד העבודה והרווחה ועובד בנושא הכספי, אנחנו ממליצים שהוא יהיה עובד משרד האוצר - זה מקובל גם על הדיירים – כי הם יותר מתמחים בנושאים הכספיים.

אלי אלאלוף: האוצר לא רוצה את זה.

אלי אלאלוף: לא רוצה את האחריות הזאת.

<קריאה: אולי המועצה הכלכלית.

אלי אלאלוף: המועצה הכלכלית היא לא גוף ביצוע אלא רק גוף יועץ ולא תמיד יועץ טוב, אני חייב להגיד לכם.

<רון עוזרי: כוונתנו היא שיהיה בן אדם מקצועי.

<דורון ארנון: שני דברים.

<דורון ארנון: האחד, משהו קטן יחסית.

<דורון ארנון: אנחנו מבקשים שתהיה איזושהי זכות ערעור על החלטות ועדת החריגים.

<קריאה: זה בהמשך.

אלי אלאלוף: בעניין הזה סיכמנו שנבדוק את זה אחרי הקריאה הראשונה.

<דורון ארנון: הדבר השני הוא יותר מהותי וגם דיברנו עליו בישיבה הקודמת.

<דורון ארנון: לדעתנו ועדת חריגים צריכה להיות לאותם מקרים שבעתיד יקרו לא יוכלו לרשום משכנתא ואז יבואו לוועדת חריגים ויפתרו את הדבר הזה.

<דורון ארנון: נכון להיום יש רשימה של בתים, אחד מהם גם יושב כאן, ויש עוד בתים כאלו, שיודעים כבר נכון להיום את הבעיות שיש להם ברישום משכנתא.

<דורון ארנון: אנחנו מאוד מאוד מבקשים שלא ייכנס לתוקף חוק ששם את הבתים האלה על איזושהי קרן צבי של איזושהי ועדת חריגים שאף אחד לא יודע.

<דורון ארנון: דרך אגב, גם הדיירים וגם היזמים לא רוצים שהבתים האלה יישארו עם איזשהו סימן שאלה, עם איזושהי חוסר ודאות.

<דורון ארנון: יש 15 בתים, עשרים בתים נכון להיום - - -

<רון עוזרי: פחות.

<רון עוזרי: פחות מעשרה.

<דורון ארנון: נניח 15 בתים שיש נכון להיום בעיה ברישום משכנתא שהיא לא קשורה לעובדה שיש להם שעבוד לגורם פיננסי אחר אלא קשורה רק לרגולטור ולאפשרות שלו לאפשר רישום, לדוגמה ברשויות, לדוגמה כמו שיושבת כאן עמותת רעות הקרקע היא לא שלהם וכל מיני דברים כאלה.

<דורון ארנון: אנחנו מאוד מאוד מבקשים, כדי שלא אנחנו ולא הדיירים נהיה כאן באיזשהו סימן שאלה, לפתור את הדבר הזה לפני שהחוק נכנס לתוקף.

<דורון ארנון: ועדת חריגים היא לסיטואציות לא ידועות.

<ענת מימון: במקרה הזה ועדת החריגים היא לא רק לסיטואציות לא ידועות.

<ענת מימון: גם בתוך הבתים שלא יכולים לרשום בשל העובדה שהבית נמצא על קרקע של רשות מקומית, התחיל איזשהו מהלך מול הרשויות המקומיות כן לבחון את זה.

<ענת מימון: יכול להיות שבחלק מהבתים זה כן ייפתר לפני אבל בגלל שכרגע בחקיקה אי אפשר לרשום לגבי בית ספציפי וכל רשות, ועדת החריגים במקרה הזה היא לא איזה עונש אלא זה פשוט מנגנון שכרגע אנחנו מוצאים לנכון לכתוב אותו כמנגנון שבא לפתור כל מיני סוגי בעיות.

אלי אלאלוף: החוק לא אמור להיות מופעל כשכל הבתים יהיו מוכנים להירשם.

<דורון ארנון: לא, אני לא מדבר על מתי הוא נכנס לתוקף.

<דורון ארנון: ייקח זמן.

<דורון ארנון: בואו נפתור את זה.

אלי אלאלוף: זאת לא בעיה של הבתים האחרים.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: אני לא בעד לקשור את כל הבתים בבת אחת בחבילה אחת.

<דורון ארנון: זאת לא שאלה של לקשור.

<דורון ארנון: זאת שאלה של לשים אותם.

נורית קורן: יש כרגע מהלך ולכן בואו נשאיר את זה.

<מיכה פרנס: מה שאני אומר, זה מחזק את מה שאמר עכשיו דורון אבל מעט מרחיב אותו.

<מיכה פרנס: לכן אני חושב שכן יש להתייחס לסוגיה.

<מיכה פרנס: זה גם ובעיקר לגבי בתים קיימים היום שלא יכולים כרגע לרשום וגם בעתיד יכולים להיווצר מצבים שקשה לי לדמיין אותם אבל כל אחד יחשוב, שלא יוכלו לרשום משכנתא בקלות.

<מיכה פרנס: אם ועדת החריגים הזו, כמו שהיא כאן עכשיו, שאין לה כל קריטריונים, תחליט - - -

אלי אלאלוף: בשלב הזה.

נורית קורן: בשלב הזה.

<מיכה פרנס: בשלב הזה.

<מיכה פרנס: אם היא תחליט שהפתרון תהיה בטוחה אחרת, תהיה ערבות בנקאית, כבר סוכם כאן סביב השולחן שערבות בנקאית היא מאוד מאוד בעייתית לדיור מוגן.

<מיכה פרנס: לכן אני חושב שכן צריך להגביל כאן, שכל לעוד הבעיה לרישום של עסק קיים ובעתיד היא בעיה של רשות ממשלתית, דיברת כאן על לרשויות מקומיות, יכול להיות גם רשויות אחרות, מינהל או כל דבר אחר, כל עוד זה לא בגלל שהבעלים שם את הכסף שלו באיזשהו מקום זר או התחייב לאנשים אחרים, אז כל עוד הבעיה היא לא שלו, יש גבולות למה הבטוחה שניתן לדרוש ממנו על פי החוק.

<אברהם בר דוד: אנחנו לא חושבים שאפשר לתלות אחד בשני.

<אברהם בר דוד: אנחנו מדברים כרגע על חוק ולממש את החוק.

<אברהם בר דוד: אם יש חריגים כאלה או אחרים, יכולים לקחת גם חמש שנים.

<אברהם בר דוד: זאת אומרת שאנחנו מדברים עכשיו על חוק שייכנס לתוקף בעוד חמש שנים?

<אברהם בר דוד: אז בואו ניפגש בעוד חמש שנים.

<אברהם בר דוד: חלקנו לא נהיה כאן.

<אברהם בר דוד: לכן אי אפשר לחבר אחד עם השני.

<אברהם בר דוד: מה שכן, צריך לעשות את כל הפעולות הדרושות כדי שמשרדי הממשלה השונים יוכלו לאפשר לרשום משכנתא במקום שיש בעיות פרוצדורליות.

אלי אלאלוף: משרד המשפטים.

<רני נויבואר: שתי נקודות.

<רני נויבואר: אנחנו בקריאה ראשונה עכשיו.

<רני נויבואר: אני מציעה שיושב ראש הוועדה יקרא לכאן את חברי הדיור המוגן שיש להם בעיות עם הרישום, שהם יפנו אלינו.

<רני נויבואר: עכשיו מתחילה פגרת הקיץ.

<רני נויבואר: אנחנו לא יכולים עדיין להפעיל רשמית את ועדת החריגים כי החוק לא קיים אבל אנחנו מציעים שנניח עד תאריך שיקבע היושב ראש ישלחו לנו מכתבים מנומקים ומסבירים היכן נמצאים הקשיים שלהם ולמה.

<רני נויבואר: זה שיש מימון בנקאי, בעינינו זה משהו שהבתים להתמודד עם זה.

<קריאה: זה מובן.

<קריאה: זה ברור.

<רני נויבואר: אבל אם יש בעיות אחרות שאתם אומרים הרשות המקומית וכולי - - -

אלי אלאלוף: כמה זמן ייקח לכם?

<רני נויבואר: שישלחו אלינו מכתב מנומק כבר היום ויאמרו שזו הבעיה שלהם ואנחנו נתחיל לראות אם אנחנו יכולים להתחיל להבנות.

<רני נויבואר: אדוני, אני רוצה להתייחס לעוד נקודה.

<רני נויבואר: בסעיף נמחק "או להורות על הוצאת ערבות בנקאית או בטוחה אחרת או כל דרישה אחרת".

<רני נויבואר: אני רוצה לומר שאנחנו מבחינתנו גם אמרנו עוד בדיון הקודם שערבות בנקאית בלית ברירה יכול להיות שתהיה איזושהי חלופה.

<רני נויבואר: יכול להיות שגם ערבות בנקאית לא תהיה על מאה אחוזים מהסכום.

<רני נויבואר: אנחנו נצטרך לראות מול כל בית, לתפור לו את החליפה שלו, מה טוב לו, עם מה הוא מסוגל להתמודד.

<רני נויבואר: זה שיח פרטני עם כל בית.

<רני נויבואר: ברגע שאנחנו מורידים את הערבות הבנקאית, המשמעות היא שיהיו בתים שהפתרון של ערבות בנקאית לא נכנס כרגע בנוסח במובן הזה שאתם כתבתם או בטוחה אחרת, ובטוחה בעינינו היא בטוחה קניינית בלבד.

<רני נויבואר: לכן אנחנו מציעים להשאיר את המלים "הוצאת בטוחה אחרת או כל דרישה אחרת".

<רני נויבואר: מה תהיינה החלופות בוועדה?

<רני נויבואר: או שאנחנו מחייבים משכנתא או שאנחנו מציעים אלטרנטיבה.

<רני נויבואר: אם אתה תגביל את שיקול הדעת של הוועדה, המשמעות היא שבסוף אנחנו נצטרך לומר לבית תתמודד עם משכנתא.

<רני נויבואר: אתם בדרך אומרים שלוועדה לא יהיה שיקול דעת אז או שלוועדה יש שיקול דעת לבוא ולומר בטוחה אחרת או כל דרישה אחרת.

<רני נויבואר: דרך אגב, היה כאן בית בשבוע שעבר שאמר שטוב לו ערבות בנקאית, שהוא מסתדר עם זה וזה הפתרון המועדף עליו.

<רני נויבואר: אנחנו רוצים שיהיה ברור שהוועדה תצטרך לתפור משהו, חליפה מתאימה.

<רני נויבואר: צריך להשאיר את החירות לוועדה להכניס בטוחה אחרת או כל דרישה אחרת שתכלול גם דרישות שהן לא ערבות בנקאית אבל כן דברים קטנים כמו דברים שאינם קנייניים.

<רני נויבואר: מכתב החרגה למשל לא נכנס כרגע בנוסח כי הוא לא בטוחה.

אלי אלאלוף: לגבי הבתים שמשערים שיש להם בעיה לתת משכנתא, אני מציע שבאמת תציגו את מצבכם.

אלי אלאלוף: תוך חודש, זה בסדר?

<דורון ארנון: תוך יומיים.

יואב קיש: אני מבין את הדילמות שמעלים כאן

יואב קיש: דיור מוגן וברור שוועדת החריגים בסוף באמת תצטרך לדון בזה.

יואב קיש: אני מציע, כמו שאמרת מדובר בקריאה ראשונה, להוסיף לסעיף (4) משפט שיכול אולי קצת להוריד מהם את הלחץ ולהגיד שבמידה שהבעיה ברישום תחול בגלל רשות ממשלתית כזאת או אחרת, העניין יידון.

יואב קיש: למצוא איזה ניסוח שכאילו אם הם לא אשמים, ועדת החריגים תיקח את זה כשיקול לטובתם.

יואב קיש: אז תמשיכו את התהליך.

אלי אלאלוף: אתה משאיר את האחריות הכוללת על זה שהמדינה לא מסוגלת לספק משהו.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: הם אומרים שזאת לא אשמתם.

יואב קיש: אני אומר, כדי להוריד מהם את הלחץ.

יואב קיש: ראשית, התהליך שהצעת ומה שאמרה היועצת המשפטית, מקובל.

יואב קיש: אני אומר שאתה לא יכול להאשים אותם ברישום אם הם עושים את כל מה שהם צריכים ועכשיו יש בעיה.

<קריאה: לכן יש את ועדת החריגים.

יואב קיש: אנחנו אומרים בפרוטוקול שוועדת החריגים תדון?

אלי אלאלוף: כן.

אלי אלאלוף: ועדת החריגים תדון בבעיה.

יואב קיש: ואם גילו שהבעיה היא בגלל שזאת בעיה של רשות מקומית כזו או אחרת?

יואב קיש: אז מה?

<רני נויבואר: יבוא בית דיור מוגן ויגיד שיש לו בעיה עם הרשות המקומית – הסברנו את זה גם בדיון הקודם.

<רני נויבואר: פקודת העיריות הרי מחייבת החלטה של מליאת הרשות והיא מחייבת פרוצדורה מסוימת בתוך הרשות.

יואב קיש: נכון, והרשות לא נותנת.

<רני נויבואר: אפשר לפרגן לרשות המקומית שיש לה מניעים טובים כשהיא עושה את זה.

<רני נויבואר: זאת לא אשמה.

<רני נויבואר: לא מדברים כאן באשמה אלא מדברים כאן בסיכון.

<רני נויבואר: הסיכון הוא שמה יקרה אם חס וחלילה בית דיור מוגן נופל.

<רני נויבואר: זאת לא אשמה.

<רני נויבואר: אין כאן האשמות.

יואב קיש: העיכוב ברישום.

<רני נויבואר: על העיכוב ברישום אמרנו שמה שאנחנו יכולים לעשות זה ללכת ליועצים המשפטיים, להבין איפה המכשלות שנמצאות בתוך הרשות, לנסות להבין איך אנחנו הולכים.

<רני נויבואר: זו הכוונה של ועדת חריגים.

<רני נויבואר: לבוא ולפתור את הדבר ספציפית.

אלי אלאלוף: אני רוצה לסכם נקודה אחת.

אלי אלאלוף: אני מבקש מכל הבתים, ואנחנו נכלול את זה בפרוטוקול, שיש להם בעיות של רישום, שיעבירו לנו את מצבם היום.

אלי אלאלוף: זה יהיה כנספח לפרוטוקול שלנו ואז הודעתם על כך.

אלי אלאלוף: אני הצעתי חודש.

אלי אלאלוף: אם אתם אומרים לי אתמול, אז קחו את האחריות.

אלי אלאלוף: אני מציע שנישאר בחודש.

נורית קורן: חודש.

אלי אלאלוף: זה נראה יותר סביר.

אלי אלאלוף: תעבירו לנו ואנחנו נצרף לפרוטוקול.

אלי אלאלוף: את יכולה לשלוח להם את זה בכתב?

אלי אלאלוף: תוציאי מכתב מפורט מה היית רוצה לראות במכתב הזה.

אלי אלאלוף: אני מציע שמשרד המשפטים יוציא לכם את הנוסח שהיה רוצה.

<נועם פליק: אנחנו מציעים שהממונה ג'ולי תרכז את זה.

אלי אלאלוף: אין לי בעיה.

נורית קורן: בדיוק.

נורית קורן: רני תאמר לך את הנקודות ומה צריך.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: ממשיכים.

<מרדכי קירשנבאום: מגדלי הים התיקון.

<מרדכי קירשנבאום: לגבי הנושא הספציפי הזה.

<מרדכי קירשנבאום: אנחנו דנו בו במשך שנתיים והעברנו גם לממונה את רשימת הבתים שיש להם את הבעיה וגם זיהינו את הבעיות, כך שזה ידוע אבל אין בעיה, נעביר את זה פעם נוספת.

אלי אלאלוף: הדבר הטוב שקרה לדעתי, למרות שזה רעיון שלי, הוא לצרף את זה לפרוטוקול.

אלי אלאלוף: זה יהיה לכם בפרוטוקול של הוועדה.

<מרדכי קירשנבאום: קודם כל, תודה.

<מרדכי קירשנבאום: אני רק רוצה להבהיר שמכיוון שאני מכיר קצת את המטריה ואני שם את עצמי רגע בנעלי ועדת החריגים, אני לא רואה שאפשר לייצר יש מאין.

<מרדכי קירשנבאום: זאת אומרת, אם מישהו לא יכול לתת משכנתא, באופן טבעי הולכים לפתרון של ערבות בנקאית.

<מרדכי קירשנבאום: הנושא הזה של ערבות בנקאית, אני לא רוצה לחזור על כל הדיון שהיה כי אתם כבר השתכנעתם, לא שזה עולה כסף אלא זה איום קיומי על הבתים.

<מרדכי קירשנבאום: אפשר להכניס בית שמצבו הפיננסי טוב למצב של הערת עסק חי במאזן ולגרום לקריסה שלו בגלל הדרישה לערבות בנקאית.

<מרדכי קירשנבאום: אנחנו לא רוצים להיות שם.

<מרדכי קירשנבאום: הסיכון הוא גדול.

<מרדכי קירשנבאום: אמנם הוא מתייחס אך ורק ל-10-15 בתים אבל עבורם זה איום קיומי.

<מרדכי קירשנבאום: לכן מה שאני מציע, יש לי גם הצעה פרקטית, שהיה ומקובל שהנושא של הערת אזהרה לקיום ההתחייבות של משכנתא פלוס מכתב החרגה מבנק לגבי העובדה שהשעבוד לא חל על הדירה הספציפית של הדייר, במידה ולא יימצא פתרון אחר, זה יהיה הפתרון.

<מרדכי קירשנבאום: קשה לי להאמין שהפורום הנכבד הזה עם כל ההיי-קיו שיושב כאן לא מוצא פתרון ואנחנו נסמוך על ועדת חריגים וזה יהיה בסדר.

<מרדכי קירשנבאום: אנחנו לא רוצים במקרה הזה, בגלל שהסיכון, כפי שתיארתי הוא כל כך גדול, לא רוצים להביע לוועדת חריגים ולקוות לטוב, לשלב את האצבעות ולקוות לטוב ואפילו גם לסמוך על הפרוטוקול.

<מרדכי קירשנבאום: אגב, בדיון הקודם על החוק יצאנו גם עם פרוטוקול שבו הייתה קביעה שהממשלה תסדר שתהיה פוליסת ביטוח ואנחנו יושבים כאן היום ואין פוליסת ביטוח כי אי אפשר לעשות פוליסת ביטוח ויש פרוטוקול.

<מרדכי קירשנבאום: אני רוצה להימנע מסיטואציה שכאמור היא יכולה להיות בעיה קיומית לבתים של דיור מוגן.

<אברהם בר דוד: אנחנו ממש לא מסכימים למה שנאמר כי מה שנאמר זה להשאיר את המצב העובדתי.

<אברהם בר דוד: זאת אומרת שיש הבטחה, יש סיכום, יש הערת אזהרה.

<אברהם בר דוד: לא מדובר על זה.

<אברהם בר דוד: בעיני מי שיושב בוועדת חריגים, ישבו אנשים נבונים לא פחות מכל אחד מאתנו שיושב כאן ויראו את הבעיה.

<אברהם בר דוד: אנחנו אפילו בדיון עם א.ב.א.

<אברהם בר דוד: הצענו פתרונות שאינם מזעזעים את הנושא הכלכלי של הבתים.

<אברהם בר דוד: חבל שפשוט מגדלי הים התיכון לא נמצא שם בתוך הדיון הזה ולא שמע את הדברים.

<אברהם בר דוד: אין בעיה שניתנת לפתרון.

<אברהם בר דוד: אנחנו גם אמרנו שאפשר להאריך אותו לאורך הזמן של הפתרון ולא בבת אחת לוקחים את כל הכסף ולא מדברים על מאה אחוזים.

<אברהם בר דוד: לכן אני חושב שוועדת חריגים מספיק נבונה כדי לפתור את הבעיה.

<רני נויבואר: בואו נכניס דברים קצת לפרופורציות.

<רני נויבואר: בסוף כל הרעיון כאן היה, כשהייתה איזושהי חשיבה ללכת לערבות בנקאית והיו כאן דיונים, התקדמנו, אנחנו מבינים שערבות בנקאית היא נטל על רוב הבתים.

<רני נויבואר: יש בתים שהפתיעו אותנו בדיון הקודם ואמרו שדווקא זאת האלטרנטיבה שהם רוצים.

<רני נויבואר: לכן האלטרנטיבה הזאת צריכה להיות קיימת על השולחן.

<רני נויבואר: ברור שהכוונה היא שלא ועדת חריגים תגיד משהו ובית דיור מוגן יתמוטט כי בסוף ועדת חריגים מחויבת לדיירים כמו שהיא מחויבת גם לבית הדיור המוגן עצמו.

<רני נויבואר: בסוף אנחנו צריכים את אותו איזון לעשות באמצעות ועדת חריגים כאשר האילוץ הוא שצריך למצוא איזשהו פתרון שהוא מתאים לבית הדיור המוגן הספציפי הזה.

<רני נויבואר: הטענה שכאילו ועדת החריגים תלך אוטומטית לערבות בנקאית בגלל שזה הדבר הנוח לה ובית הדיור המוגן לא יחזיק מעמד וועדת החריגים תצא לשתות קפה בערב בשמחה, בעיני זה משהו שהוא לא רלוונטי.

<רני נויבואר: אנחנו מבחינתנו אין לנו שום בעיה לבוא ולהכניס כאן רשימה של שיקולים אם זה מה שחשוב, לקראת קריאה שנייה ושלישית.

<רני נויבואר: להכניס כאן שיקולים רלוונטיים.

<רני נויבואר: השיקולים בסופו של דבר הם ודאי שהדייר יקבל את הכסף מצד אחד ותהיה לו בטוחה הולמת, ומהצד השני שבית הדיור המוגן ימשיך להתקיים.

<רני נויבואר: הוא צריך להתקיים ואתם צריכים ודאות.

<רני נויבואר: תהיה ועדת חריגים.

<רון עוזרי: כבוד היושב ראש, מילה אחת.

<רון עוזרי: אני אומר שניתן לפתור במסגרת ועדת חריגים, רק אם היינו מוסיפים שתי מלים, שהיא תמצא פתרון שהבית יכול לעמוד בו.

<קריאה: זה מה שנאמר.

<קריאה: אפשר להכניס את זה לתוך הסעיף.

נורית קורן: בין קריאה שנייה לשלישית נשב.

נורית קורן: יש גם הליך של המועצות יחד עם משרד המשפטים.

נורית קורן: אל תשכחו שמדובר רק בעשרה אחוזים.

<קריאה: אלה עשרה אחוזים שבכל אחד מהם יש עשרות ומאות דיירים.

<ליאור אברהם ברק: משרד הבריאות.

<ליאור אברהם ברק: בקשתנו שאחד השיקולים של ועדת החריגים תהיה קיום של מחלקות סיעודיות וסיעודיות מורכבות בבית הדיור המוגן.

<קריאה: אבל זה כבר קיים בחוק.

<ליאור אברהם ברק: זה אחד הדברים שאנחנו לא רוצים לשפוך את התינוק עם המים.

יואב קיש: מה זה קשור לרישום?

יואב קיש: אתה יכול להגיש את זה כבקשה עניינית, אבל למה לרישום?

אלי אלאלוף: אני לא רואה את הקשר.

נורית קורן: זה אם הוא בוחר שתהיה לו מחלקה סיעודית או לא.

<ליאור אברהם ברק: בסופו של דבר בית הדיור המוגן מחזיק בתוכו גם את הדיירים שמשלמים במיטב כספם עבור הדירה ומצד שני יש לו מחלקות אחרות.

<ליאור אברהם ברק: בסוף הכול נמצא באותו סל.

אלי אלאלוף: אפשר לסכם את הנקודה הזאת?

אלי אלאלוף: אנחנו נשאיר את התפקיד של ועדת החריגים, נגדיר אותו בין הקריאה הראשונה לשנייה והשלישית, ובינתיים אנחנו נשארים עם ההצעות המקוריות.

<ענת מימון: אנחנו רק מוסיפים בטוחה אחרת או כל דרישה אחרת.

<מרדכי קירשנבאום: אני רוצה לציין שבשני מקרים שאני אישית ניסיתי לטפל עת ישבתי מול שתי רשויות מקומיות – יש לנו שני בתים שהם רשויות מקומיות – אמרו לי בשני המקרים, שני היועצים, שהם מבינים את הצורך אל מול הדיירים, הם לא חושבים שזו הייתה הכוונה של מישהו להגביל אותנו ברישום של משכנתא מול הדיירים.

<מרדכי קירשנבאום: אני אגיד בסוגריים שכאשר הקמנו את הבתים, קיבלנו אישור ורשמנו משכנתא לבנק.

<מרדכי קירשנבאום: קיבלנו אישור מאותן רשויות מקומיות שלכאורה מנועות מלעשות את זה.

<מרדכי קירשנבאום: קיבלנו אישור.

<מרדכי קירשנבאום: לדיירים, אמרו לנו, לא יוכלו לתת כי במשרד הפנים בירושלים אוסרים עליהם אבל כמובן שאם יאשרו לנו, אין שום בעיה ואנחנו מבינים את המניעים ומבינים את הביטחון של הדיירים.

<מרדכי קירשנבאום: לכאורה זה היה נראה שמדובר כאן באקט פשוט ולא כל כך מסובך שבו משרד הפנים יאשר את הרישום.

אלי אלאלוף: אני אתן עצה פשוטה של אחד שלא יודע עסקים.

אלי אלאלוף: אל תעשו עסקים עם גופים שלא בטוח יעמדו בהתחייבויות שלהם.

אלי אלאלוף: יש כאן חוק שמתווה דרך אחרת.

אלי אלאלוף: אל תבנו יותר על מגרשים ציבוריים ועל שטח ציבורי.

<קריאה: הם כבר קיימים.

אלי אלאלוף: תפתרו את הבעיה של התב"ע לפני שאתם מתחילים.

<מרדכי קירשנבאום: 95 אחוזים מקרקעות המדינה בבעלות ממשלתית כזו ואחרת.

<נגה רובינשטיין: אדוני, זה כבר מצב קיים.

אלי אלאלוף: אני מציע שנתקדם.

<ענת מימון: אני עוברת לעמוד הבא, לסעיף קטן (ד).

<רון עוזרי: סליחה, מה הוחלט לגבי ערעור על ועדת חריגים?

<ענת מימון: אמרנו שלקריאה שנייה ושלישית נביא עוד אפשרות.

<ענת מימון: כמובן שכמו כל רשות, אפשר לתקוף את ההחלטה שלה באמצעים שלה.

<ענת מימון: אני עוברת לעמוד 4, סעיף קטן (ד).

<קריאה: יש לי הערה לפני סעיף קטן (ד).

<קריאה: דילגת על משהו קטן.

<ענת מימון: כי העברנו את זה בישיבה קודמת.

<ענת מימון: לכן לא הקראתי את זה שוב.

אלי אלאלוף: אי אפשר לחזור על כל דבר.

אלי אלאלוף: אנחנו קוראים רק מה שתיקנו בין הישיבה הקודמת לישיבה הזו.

<ענת מימון: (ד) בעל הרישיון יישא בעלות הכרוכה בבטחת הכספים כמפורט בסעיף זה ולא ישית עלויות אלה ע הדיירים בכל דרך שהיא.

<ענת מימון: הכוונה לכל קשת הבטוחות, בין אם זו ערבות בנקאית, בין אם אלה הערות אזהרה, משכנתא – הכול על בעל הרישיון.

<ענת מימון: (ה) דייר אינו רשאי לוותר על זכותו להבטחות הכספים לפי הוראות סעיף זה.

<ענת מימון: מסעיף קטן (ו) אני מקריאה כי עד כאן הגענו בישיבה הקודמת.

<ענת מימון: (ו) בעל רישיון לא יגבה מדייר תשלום על חשבון הפיקדון אלא אם מינו נציגי הדיירים, בהסכמת בעל הרישיון, רואה חשבון לבדיקת איתנותו הפיננסית של הבית.

<ענת מימון: לא מונה רואה חשבון כאמור בתוך חודשיים לאחר אכלוס של הבית – ימנה הממונה רואה חשבון לבית.

אלי אלאלוף: זאת נקודה מרכזית.

אלי אלאלוף: אני מציע שנעשה הפסקה.

<גבריאל ברון: כדי שיהיו דיירים, אני צריך לקבל מהם כסף.

אלי אלאלוף: היועץ המשפטי של משרד הרווחה.

<נועם פליק: אנחנו סבורים שאין כאן צורך במינוי של הממונה.

<נועם פליק: אם תוך חודשיים לא מונה, זה לא משהו שהוא התערבות של הממונה, איזושהי התערבות שהוא לא בתחום המומחיות שלנו למנות רואה חשבון.

<נועם פליק: זה משהו שאנחנו מבקשים להוריד.

<ענת מימון: אם לא ימנו, הבית פשוט יישאר ללא רואה חשבון.

אלי אלאלוף: מי ימנה?

<קריאה: אפשר לשכת רואי חשבון.

<קריאה: מועצת רואי החשבון.

<נועם פליק: זה בין הדיירים לבתים.

אלי אלאלוף: מה אומר משרד המשפטים?

<רני נויבואר: היות ואלה הסכמות בין הצדדים, אנחנו רק חששנו שיגיעו למצב שבו אף אחד לא יתמנה.

יואב קיש: יש הסכמה בין הצדדים?

<רני נויבואר: יש הסכמה בין הצדדים.

<רני נויבואר: אם בית הדיור המוגן לא הסכים, בחלוף הזמן הוא פועל לרעת הדיירים.

<רני נויבואר: אנחנו פחדנו מ-דד לוק.

<רני נויבואר: אם יש כאן הסכמה אחרת על איך לפתור את ה-דד לוק.

יואב קיש: יש להם הסכמה.

יואב קיש: בוא תשמע אותם, אלי.

<עודד אופק: מטעם איגוד הנאמנים בשוק ההון.

<עודד אופק: האמת שהלכנו לישון נאמנים בהצעת חקיקה וקמנו רואי חשבון.

<עודד אופק: אנחנו כמובן יכולים רק להציע את המיומנות ואת הכשירות של הנאמנים באופן כללי.

<עודד אופק: אנחנו לא יכולים להציע לדיירים אלא את מה שאנחנו חושבים שהוא הדבר הנכון למען הדיירים.

<עודד אופק: יש לנאמנים את המיומנות והכשירות מכוח חוק ניירות ערך כנאמנים לאג"ח, כנאמנים לקרנות.

אלי אלאלוף: תודה על ההתנדבות לשרת.

<עודד אופק: אנחנו כמובן העברנו את ההערות שלנו והצענו שבאמת יהיה נאמן שיש לו את הכשירות ואת היכולת האמיתית לעשות את זה, מה שאין לרואה חשבון, לא את הניסיון ולא את ההבנה מבחינת המעקב, גם בדיקה של עסקי התאגיד.

אלי אלאלוף: משרד המשפטים, יש לכם התנגדות לזה?

<קריאה: יש לנו הבנות בנושא.

<רני נויבואר: אנחנו רצינו נאמן.

<רני נויבואר: זו ההסכמה של הדיירים.

אלי אלאלוף: אתם רוצים נאמן?

<זאב וייס: לא חשוב לנו איך קוראים לזה, אם קוראים לזה רואה חשבון או קוראים לזה נאמן.

אלי אלאלוף: תגידו כן או לא.

<דנה מליחי חקמון: אנחנו הגענו להסכמה שיהיה כתוב רואה חשבון.

<דנה מליחי חקמון: המילה נאמן תפוצץ כנראה חלק ניכר מהעניין.

<דנה מליחי חקמון: אנחנו מעדיפים לכן לא לרשום אותה.

<דנה מליחי חקמון: יש הסכמה.

<זאב וייס: יש הסכמה גם לגבי מינוי.

אלי אלאלוף: אני לא מבין את הדברים האלה.

אלי אלאלוף: אני אוהב תכל'ס.

<דנה מליחי חקמון: רואה חשבון.

<רון עוזרי: המטרה שלנו כאן היא שתהיה שקיפות והתרעה מפני אי יציבות פיננסית.

<רון עוזרי: זו המטרה, גם אם זה היה נאמן או רואה חשבון.

<רון עוזרי: משרד הרווחה בשירות לאזרחים ותיקים, יש לו כבר תקדים.

<רון עוזרי: יש מוסדות לתשושים שעובדים מול המדינה וצריכים להמציא ערבות בנקאית בשביל ההפניה.

<רון עוזרי: המדינה שם מציעה אפשרות שלא תהיה ערבות אלא תהיה חלף ערבות ובתנאי שיש רואה חשבון שמוכיח איתנות פיננסית.

<רון עוזרי: הדרישה שם – ובדקתי את זה, פניתי לאחד ממשרדי רואי החשבון הגדולים בארץ שמתעסק גם מול משרד הרווחה – ושם הדרישה היא - - -

אלי אלאלוף: נעשה את זה קצר.

אלי אלאלוף: אתם רוצים רואה חשבון.

<רון עוזרי: כן.

<רון עוזרי: רואה חשבון אבל גם דברים מוגדרים.

<רון עוזרי: אז מגישים דוח לפי מדד אלטמן.

<רון עוזרי: באשר לרואה החשבון עצמו.

<רון עוזרי: רואה החשבון עצמו, אמרנו שזו המטרה שלו.

<רון עוזרי: מה שכתוב כאן, כתוב שהדיירים ממנים אותו והמפעיל משלם.

<רון עוזרי: זה לא הגיוני וזה לא סביר.

<רון עוזרי: אם אני דייר, לא כולם מסתדרים יפה עם המפעילים, אני אזמין רואה חשבון שיעשה אלף שעות, המפעיל ישלם.

<רון עוזרי: שולמן ישלם.

<רון עוזרי: לכן הסכמנו כאן בינינו, גם הדיירים, גם נציגות דיירי הדיור המוגן, שרואה החשבון ימונה על שני הצדדים וימומן חצי-חצי על ידי שני הצדדים.

<רון עוזרי: זה לא הרבה כסף שם, אם אנחנו נעבוד באחריות.

<זאב וייס: השאלה שעלתה היא השאלה מה יהיה אם הדיירים לא ימנו.

<זאב וייס: אם הדיירים לא ימנו, אפשר להסכים שהארגון הכי גדול של הדיירים המוגנים, יחד עם בעלי הבית, ימנה מישהו מוסכם.

<זאב וייס: אין בעיה עם זה.

<דורון ארנון: ברשותך, כמה דברים שדיברנו עליהם עם הדיירים.

<דורון ארנון: אני אציג גם את החשש שלנו וגם את הפתרון שאנחנו מציעים כאן.

<דורון ארנון: אני חושב שהנושא, מי ממנה את רואה החשבון, הוא לא העניין.

<דורון ארנון: היה לי הכי פשוט לבוא ולומר שתביאו לכאן רואה חשבון אחד שמוכן להיכנס למסגרת מה שכתוב כאן בחוק.

<דורון ארנון: אין כזה דבר.

<דורון ארנון: אין רואה חשבון שיכול לתת איזושהי חוות דעת על האפשרות או אי אפשרות או הספק לאי החזר של פיקדונות.

<דורון ארנון: גם רואה חשבון וגם נאמנים בהקשר הזה, ואני מניח שהוא יסכים, צריכים פרמטרים לפיהם בוחנים את הדבר הזה.

<דורון ארנון: בלי פרמטרים, אין איזושהי אמירה כללית כזאת שזה בסדר או לא.

אלי אלאלוף: אנחנו נוטים לסבך.

<דורון ארנון: אני רוצה לומר מה הפתרון.

<קריאה: אני מציע מדד אלטמן.

<דורון ארנון: בלשכת רואי חשבון יש את גילוי דעת 58 שמדבר על עסק חי.

<דורון ארנון: בהתאם לגילוי הדעת הזה, בחוות הדעת של רואה החשבון, הדוחות הכספיים של החברה, במידה והוא חושב שיש חשש להמשך קיום העסק כעסק חי, יש הרבה מאוד דוגמאות גם בתוך גילוי הדעת הזה, הוא חייב להסתייג מחוות הדעת.

<דורון ארנון: הבעיה כרגע כאן היא שרוב הגופים שעוסקים בתחום הזה נכון להיום בעולם הדיור המוגן הם גופים פרטיים.

<דורון ארנון: זאת אומרת, דיירים לא יכולים לדעת האם יש הסתייגות של רואה החשבון.

אלי אלאלוף: חבר'ה, אני מתחיל לאבד סבלנות.

אלי אלאלוף: סיכמנו.

<קריאה: זה ענייני.

<דורון ארנון: זה פשוט לא ישים.

<דורון ארנון: זה גם הוסכם וגם כרגע מה שכתוב פשוט לא ישים.

<דורון ארנון: אני יכול לבוא ולומר, בואו, תעשו את זה אבל לא תמצאו רואה חשבון אחד שיחתום על הדבר הזה.

<גבריאל ברון: אפשר שאלה?

<גבריאל ברון: שאלה קצרה מאוד.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<גבריאל ברון: אני בונה בית חדש, אין לי דיירים.

<גבריאל ברון: אני לא אמסור דירה למי שלא נתן לי את הכסף כי מה אני אעשה אחר כך?

<גבריאל ברון: אני אזרוק אותו לרחוב?

<גבריאל ברון: אני לא יכול לקבל ממנו כסף כי כתוב לא יגבה תשלום אלא אם מינו נציגי הדיירים שאינם.

<גבריאל ברון: אני צריך קודם לקבל כסף ואז יש דיירים ואז הם יכולים למנות רואה חשבון.

<גבריאל ברון: אני לא מבין את הסעיף.

<זאב וייס: נתנו לך פתרון.

<זאב וייס: במקרה שאין לך עדיין דיירים, הארגון של הדיירים המוגנים ימנה לך באותו זמן בהסכמה.

<זאב וייס: אין בעיה.

<זאב וייס: פתרנו לך את הבעיה.

<עודד אופק: ככל שהצעתנו היחידה שתוכל לתרום לדיון כי אנחנו יוצאים מהתמונה תוכל לסייע, אני חושב שרואה החשבון אסור שיהיה רואה חשבון המבקר כדי להבטיח את אי התלות של רואה החשבון המבקר של אותו מוסד.

<עודד אופק: לגבי פרמטרים, כמובן הנאמנים ישמחו לסייע ולהסביר את הפרמטרים.

<עודד אופק: אי אפשר בלי פרמטרים.

אלי אלאלוף: נחזור לזה אחרי קריאה ראשונה.

אלי אלאלוף: לא התחמקנו מפרמטרים.

אלי אלאלוף: זה ברור.

אלי אלאלוף: אנחנו נעשה את זה בקריאה שנייה ושלישית.

<רני נויבואר: אבל אנחנו לא נתייחס בחקיקה לתקן כזה שמחר יוחלף בתקן אחר.

<רני נויבואר: כדי להניח את דעתכם שהדבר כן נכנס ואחרי כן אפשר לקיים בו דיון, אולי נציע לכתוב שיהיה על פי מבחנים מקובלים לבחינה של איתנות פיננסית.

<רני נויבואר: בעצם יש את מבחן אלטמן או תקן 58.

<דורון ארנון: בסדר.

<דורון ארנון: מקובל.

<זאב וייס: אם הדיירים לא קיימים כדי למנות, ימנה ארגון הדיירים יחד עם הבעלים.

<זאב וייס: פתרנו את הבעיה.

<ענת מימון: נוסיף את זה בהמשך, בסעיף קטן שמדבר על החשש, לא במינוי.

<קריאה: ציינת בחירה משותפת.

<בענת מימון: הסכמה, זו בחירה משותפת.

<שלומי פריזט: שאלה פרוצדורלית אדוני.

<שלומי פריזט: אני כלכלן עבור פורום בתי דיור מוגן.

<שלומי פריזט: מה קורה עם גם העמותה לא ממנה?

<שלומי פריזט: אין פתרון בחוק.

<ענת מימון: זה אינטרס של העמותה למנות.

<שלומי פריזט: לפעמים יש מחלוקות בין אנשים.

<שלומי פריזט: אני שואל כדי שיהיה סגור עד הסוף.

אלי אלאלוף: יהיה רשום.

אלי אלאלוף: זה להתמודדות בהמשך.

אלי אלאלוף: אם הנאמן שנבחר או רואה החשבון לא רוצה?

אלי אלאלוף: חבר'ה, באמת.

אלי אלאלוף: אל תסבכו את הדברים.

<ענת מימון: אני מסכמת את זה.

<ענת מימון: המינוי נעשה על ידי נציגי הדיירים בהסכמה של בעל הרישיון.

<ענת מימון: אם אין מינוי כזה מכל סיבה, אם עדיין אין דיירים או פשוט לא מגיעים להסכמות, הארגון הגדול ביותר של הדיירים והארגון הכי גדול של הבתים ימנו ביחד את רואה החשבון.

<רני נויבואר: סעיף קטן (ה) צריך לחול על כל ה - - -

<ענת מימון: ברור.

<ענת מימון: זה על הוראות סעיף זה.

<ענת מימון: זה 27(א).

<רני נויבואר: זה לא מנגנון להבטחת הכספים.

<ענת מימון: בסדר.

<ענת מימון: נדגיש את זה.

<קריאה: אני גם רציתי להעיר לגבי רואה החשבון.

<קריאה: התוצאות של מה שהוא עושה, תוצאות הפעולה שלו.

<ענת מימון: רגע.

<ענת מימון: בוא נקרא את הסעיפים.

<ענת מימון: יש עוד הרבה סעיפים שנוגעים אליו.

<קריאה: היכן שאת נמצאת, אני רוצה לומר על דרך הפעולה שלו.

<קריאה: הוא לא ימסור את זה לדיירים לפני.

<ענת מימון: עוד לא קראתי.

<ענת מימון: (ז) השר רשאי לקבוע תנאי כשירות ותנאים למינוי רואה חשבון כאמור בסעיף קטן (ו).

<ענת מימון: כמובן הוא רשאי, אם הוא רוצה שיהיו איזה שהם תנאים, ניגוד עניינים, שהוא לא רואה החשבון המבקר וכולי.

<ענת מימון: (ח) שכרו של רואה חשבון שמונה כאמור ישולם על ידי בעל הרישיון באמצעות ועד הדיירים.

<ענת מימון: לא העביר בעל הרישיון שכר לרואה חשבון, רשאים הדיירים לשלם לרואה החשבון את שכרו ולקזז את הסכום ששילמו מכל תשלום אחר שעליהם לשלם לבעל הרישיון בהתאם לחוזה ההתקשרות.

<דורון ארנון: הדיירים ביקשו שזה יהיה חצי-חצי.

<ענת מימון: אבל משרד המשפטים ביקש.

אלי אלאלוף: מה סוכם ביניכם?

<דורון ארנון: חצי-חצי.

<דורון ארנון: הדיירים ביקשו זאת.

<קריאה: הייתה הסכמה על חמישים-חמישים בעלויות.

<דנה מליחי חקמון: חמישים-חמישים, אבל באמצעות ועד הדיירים.

<דנה מליחי חקמון: אין לכם בעיה שמי שישלם, יתקשר, זה ועד הדיירים.

אלי אלאלוף: מה אומר משרד המשפטים?

<רני נויבואר: משרד המשפטים אומר שהפער בין הנאמן לרואה החשבון הוא בדיוק בשאלה את מי הוא משרת.

<רני נויבואר: כרגע מה שהם יצרו, זה גוף שבודק מטעם שני הצדדים באיזושהי מידה ולנו היה חשש מהדבר הזה.

<רני נויבואר: לכן ביקשנו שהכספים יועברו דרך הוועד.

<רני נויבואר: אנחנו רצינו הרבה כוח על הבחירה של מי הוא הבן אדם.

<רני נויבואר: אנחנו מוכנים להסכים לזה שאם זה חמישים-חמישים, זה יעבור דרך ועד הדיירים.

<רני נויבואר: אז אנחנו יותר רגועים.

<רני נויבואר: אבל אנחנו עדיין אומרים שבמובן הזה המודל הזה באמת הוא פחות טוב.

אלי אלאלוף: מה אומר ועד הדיירים?

<דנה מליחי חקמון: אנחנו מסכימים.

<ענת מימון: אם כן, אני משנה.

<ענת מימון: שכרו של רואה החשבון ישולם בחלקים שווים וכולי באמצעות ועד הדיירים.

<ג'ולי עוז: ממונה על הדיור המוגן במשרד הרווחה.

<ג'ולי עוז: אני חושבת שיש בעיה שלדיירים אין דרך לקזז את התשלומים האלה.

אלי אלאלוף: זאת טכניקה ביניהם.

<ענת מימון: אם החוק מאפשר קיזוז, זאת הוראה חוקית שמאפשרת קיזוז, אין בעיה.

<ענת מימון: לפי חוק החוזים, אם יש הוראה שמאפשרת זאת.

<ענת מימון: (ט) רואה החשבון יערוך אחת לשנה דוח איתנות פיננסית של בעל הרישיון וימסור אותו לממונה ולנציגי הדיירים.

<רון עוזרי: לפני המסירה, להעביר לבעל הרישיון לתגובה או להתייחסות.

<רון עוזרי: לפני הוא מעביר החוצה.

<רני נויבואר: תהליך.

<רון עוזרי: אולי יש טעות או משהו.

<קריאה: 14 ימים.

<קריאה: בסדר.

<רון עוזרי: 14 ימים.

<ענת מימון: יעביר אותו לעיונו של בעל הרישיון ובתוך 14 ימים לאחר מכן לדיירים ולממונה.

<גבריאל ברון: אני ממש מתנצל.

<גבריאל ברון: סליחה.

<גבריאל ברון: אני סומך על הממונה לחלוטין.

<גבריאל ברון: מה ששמעתי כאן זה שאם אין הסכמה על אותו רואה חשבון - ורואה החשבון הזה יכול לסגור לי את העסק – אמרו כרגע שימנו אותו נציגי הבתים הגדולים והעמותה.

<רון עוזרי: לא הבתים הקטנים.

<רון עוזרי: עמותה שמייצגת את מרב בתי הדיור המוגן.

<רון עוזרי: הכוונה היא לעמותה הגדולה ביותר.

<גבריאל ברון: מה זה העמותה הגדולה ביותר?

<רון עוזרי: במקרה הזה זאת א.ב.א., מחר זאת תהיה עמותה אחרת שהיא מייצגת את רוב הבתים.

<גבריאל ברון: אני סומך על הממונה.

<גבריאל ברון: שיקבע הממונה.

אלי אלאלוף: הממונה אמר לך שהוא לא רוצה.

אלי אלאלוף: זה ממונה שלא לוקח אחריות.

אלי אלאלוף: יש לו גיבוי משפטי.

אלי אלאלוף: תראו איזו מדינה אנחנו.

אלי אלאלוף: רק לא לקחת אחריות במדינה הזאת.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לכם שזה נראה לי מוזר, שאת לא נאבקת על זה.

אלי אלאלוף: זה מזור שכך מתחמקים מאחריות.

אלי אלאלוף: נתקדם.

יואב קיש: גם אם זה יהיה תקציבי, יעלה בן אדם אחד שיתעסק בזה, זה מצדיק את העניין הזה.

אלי אלאלוף: מאיפה יהיה לכם כוח אם לא תיקחו אחריות?

אלי אלאלוף: היום זה לא עולם של לקיחת אחריות במדינה הזאת.

<ענת מימון: (י) סבר רואה החשבון כי קיים חשש סביר שתיפגע יכולתו של בעל הרישיון להשיב לדיירים את כספי הפיקדון או סבר שגובה החוב של בעל החוב כלפי הדיירים עולה על ערך הבטוחות שנתן בעל הרישיון לפי הוראות סעיף זה, יתריע על כך בפני הדיירים ששילמו פיקדון לבעל הרישיון ובפני הממונה.

<ענת מימון: אנחנו מוסיפים כאן, כמו שהעירה רני, שזה ייעשה על פי מבחנים מקובלים של איתנות פיננסית.

<ענת מימון: ככל שנוכל באמת לפרוט את זה ולכתוב בדיוק מה המבחנים, לקריאה שנייה ושלישית נכניס את זה כבר לסעיף הזה.

<ענת מימון: כרגע נכתוב את זה רק באופן כללי.

<רון עוזרי: את יכולה לחזור על הדברים?

<רון עוזרי: להשיב לדיירים.

<רון עוזרי: מה לאחר מכן?

<ענת מימון: קודם כל חשש סביר שתיפגע יכולתו של בעל הרישיון להשיב לדיירים את כספי הפיקדון.

<רון עוזרי: הבנתי.

<רון עוזרי: ענית לי על הבעיה שלי.

<מיכה פרנס: רואה החשבון סבר, ואני לא מזלזל ברואה החשבון, אבל סבר זה על פי שיקוליו המקצועיים.

<מיכה פרנס: עדיין כדאי שהוא יקשיב רגע, אולי יש משהו להגיד, לפני שהוא הולך לדיירים ואומר שלא יוכלו לקבל את הפיקדון שלהם בחזרה, שזה חלק מתהליך לא תקין.

<מיכה פרנס: לכן גם כאן, אמרתם את זה בסעיף הקודם, שייתן 14 ימים לבעלים להגיב על ההערה שלו.

<רני נויבואר: זה לא אותו הדבר.

<רני נויבואר: אני אסביר לך מה הפער.

<רני נויבואר: יש אפשרות שהדיירים הריחו שמשהו לא בסדר ואז הם הגישו בקשה לפשיטת רגל.

<רני נויבואר: זה לא דבר שמישהו שואף שהם ירוצו כי להם אין כוח.

<רני נויבואר: אנחנו רוצים לתת להם מנגנונים כי יש להם אינטרס קיומו של בית הדיור המוגן.

<רני נויבואר: אנחנו רוצים לתת להם מנגנונים מרסנים.

<רני נויבואר: במקרה הקודם היה לנו דוח של אחת לשנה.

<רני נויבואר: אחת לשנה הוא צריך להגיד ואז יש מקום, יושבים בניחותא ועושים.

<רני נויבואר: כאן זה מצב אחר.

<רני נויבואר: כאן הוא חושב שיש כבר חשש סביר.

<רני נויבואר: אם אני אצור את אותו מנגנון, המשמעות היא שבזמן הזה, אם דיירים יהיו מודאגים, הם כבר יבקשו בקשה לפשיטת רגל.

<רני נויבואר: נושה שלך יבקש בקשה לפשיטת רגל.

<רני נויבואר: אנחנו לא יכולים להיכנס.

<רני נויבואר: כאן צריך להיות משהו יותר מתוחכם.

<רני נויבואר: אנחנו כממשלה, לא אכפת לנו לבוא ולהכניס שהוא יגיד גם משהו לבעל הרישיון, אבל לעשות איזו פרוצדורה שאומרת שעכשיו כאילו מנותקים מכל קונטקסט אחר, אנחנו רצינו שזה יהיה מאוד מדורג כדי שלא יגיעו לפשיטות רגל.

<מיכה פרנס: כמו שאמרת, גם לדיירים זה לא טוב.

<מיכה פרנס: דיירים שגרים בתוך בית דיור מוגן, לא רוצים שהוא יפשוט רגל.

<מיכה פרנס: אלה לא שני צדדים אלא נמצאים בצד אחד במקרה הזה.

<מיכה פרנס: נכון?

<רני נויבואר: נכון.

<רני נויבואר: לכן אנחנו לא רוצים מנגנון ש - - -

<מיכה פרנס: אנחנו מדברים על עסק שנמצא בבעיה.

<מיכה פרנס: את אומרת עסק שנמצא בבעיה, עכשיו נגיד לכל הדיירים שלו שימו לב, קיים חשש שלא תקבלו את הפיקדונות שלכם.

<מיכה פרנס: ברור שאף אחד לא יצטרף לאותו בית דיור מוגן באותו יום.

<רני נויבואר: אנחנו דווקא חשבנו שככל שנטיל סעדים יותר רכים, כך זה יותר טוב.

<רני נויבואר: אין לי בעיה להכניס את זה כאן, אבל אנחנו לא נחכה 14 ימים עד לחשש הסביר.

<רני נויבואר: תגיד לי איך אתה רוצה להיכנס.

<מיכה פרנס: שבעה ימים.

<מיכה פרנס: לא יודע, אבל צריך להיכנס.

<מיכה פרנס: לא יכול להיות שזה יהיה חד צדדי.

<מיכה פרנס: זאת יכולה להיות טעות מה שהוא אומר ויכול להיות בחוסר תשומת לב.

אלי אלאלוף: תעשו בהפסקה הבהרות.

אלי אלאלוף: אנחנו נלך להפסקה של עשר דקות.

אלי אלאלוף: נחזור בשעה 11:00 להמשך הדיון עד שעה 12:00.

אלי אלאלוף: תודה.

<מרדכי קירשנבאום: סליחה אדוני, אפשר לסעיף הזה?

אלי אלאלוף: כשנחזור.

אלי אלאלוף: צהרים טובים.

אלי אלאלוף: אנחנו מחדשים את הדיון.

אלי אלאלוף: יש לי בקשה.

אלי אלאלוף: כדי להיות מעט יותר יעילים, למרות שאני חושב שהתקדמנו, היינו רוצים לקרוא כמה סעיפים ברצף ואחר כך לחזור להערות.

<מרדכי קירשנבאום: נפרדנו בכך שהייתה לי איזושהי הערה.

<מרדכי קירשנבאום: בינתיים גם העליתי אותה בפני רני ממשרד המשפטים.

<מרדכי קירשנבאום: יש כאן סעיף שנראה מאוד סביר שאומר שגובה החוב של בעל הרישיון כלפי הדיירים עולה על ערך הבטוחות.

<מרדכי קירשנבאום: זה מה שצריך רואה החשבון לבוא ולוודא.

<מרדכי קירשנבאום: המשמעות של הסעיף הזה היא שכדי להעריך את ערך הבטוחות, ומכיוון שבסופו של דבר אנחנו מדברים על נדל"ן, יצטרכו לעשות כאן כל הזמן הערכות שווי.

<מרדכי קירשנבאום: אגב, אנחנו כחברה ציבורית מבצעים הערכות שווי ואין לנו בעיה.

<מרדכי קירשנבאום: בעניין הזה אנחנו שקופים.

אלי אלאלוף: כל כמה זמן אתם עושים זאת?

<מרדכי קירשנבאום: כל רבעון.

<מרדכי קירשנבאום: אנחנו עושים ארבע פעמים בשנה.

<מרדכי קירשנבאום: מדובר כאן בעלויות מטורפות ואלה לא רק העלויות של השמאות והשערוכים.

<מרדכי קירשנבאום: יש לנו אנשים בחברה שכל התפקיד שלהם הוא לדאוג שהערכות השווי האלה תבוצענה בזמן ותבוצענה באופן נאות וראוי.

<מרדכי קירשנבאום: אני מפנה את תשומת לבכם לכך שהסעיף הזה עומד לחייב את כל מה שאני תיארתי.

אלי אלאלוף: אם זה קיים - - -

<קריאה: זה קיים רק בחברה ציבורית.

<מרדכי קירשנבאום: אנחנו כחברה ציבורית מבצעים את זה.

<מרדכי קירשנבאום: עבורנו אין בעיה.

<מרדכי קירשנבאום: אנחנו אדישים לזה אבל כמי שמייצגים את התחום כולו, אני מניח ששמונים אחוזים מהתחום עומדים להיפגע בצורה משמעותית ממה שנאמר כאן.

אלי אלאלוף: נשאל את נציג הארגון הגדול ביותר.

<רון עוזרי: רק שבעים אחוזים.

<רון עוזרי: אם אכן כך הדברים, תודה למוטי שהוא מאיר את הנושא הזה, זאת בעיה.

<רון עוזרי: בתים קטנים לא ערוכים לכך.

<רון עוזרי: לא היינו ערים לכך.

<רון עוזרי: צריך למצוא פתרון שלא נגיע למקום שלא התכוונו להגיע אליו.

<רון עוזרי: אם מוטי עושה את זה כל רבעון על חשבון הפנסיה שלי, זה משהו אחר.

נורית קורן: אבל זה רק פעם בשנה.

נורית קורן: לא כל רבעון.

<ענת מימון: אפשר להשאיר רק את הקושי להשיב את הפיקדון?

<רני נויבואר: אנחנו קיבלנו את ההערה הזאת כרגע.

<רני נויבואר: אנחנו רוצים לבחון אותה.

<רני נויבואר: אנחנו לא רוצים ליצור עלויות סתם.

<רני נויבואר: אבל מצד שני הורדה של הדבר הזה מבחינתנו היא משהו שכרגע אנחנו חושבים שזה כן.

<רני נויבואר: אנחנו מציעים שזה יישאר בנוסח אבל עד קריאה שנייה ושלישית יש לנו שיעורי בית, לכל הצדדים, ואנחנו נבחן את זה.

<רני נויבואר: אם באמת מדובר כאן בעלויות משמעותיות, אנחנו חשבנו שאלה לא עלויות משמעותיות, ננסה למצוא פתרון אחר.

<רני נויבואר: לפחות מבחינת משרד המשפטים.

<רון עוזרי: מקובל.

<רון עוזרי: אם זה לפרוטוקול, מקובל.

<אברהם בר דוד: לבתים גדולים, אלה בטח עלויות משמעותיות כי אלה שבעה-שמונה בתים ביחד וזה המון כסף.

<אברהם בר דוד: אבל בית אחד שהוא בית בודד והוא הבית הקטן, לדעתי העלות היא לא כל כך גדולה.

<אברהם בר דוד: לכן אני מסכים במאה אחוזים עם מה שנאמר.

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: נתקדם.

אלי אלאלוף: מעכשיו תרשמו לכם את ההערות.

<ענת מימון: (יא) בעל רישיון יעביר לרואה החשבון את המידע והדוחות הדרושים לו לצורך מילוי תפקידו וכן מידע נוסף שהשר רשאי לקבוע לרבות הפרטים שיש לכלול בו, מועדי עריכתו ודרך וצורת הגשתו.

<ענת מימון: (יב) סבר רואה החשבון בהתבסס על המידע שהעביר לו בעל רישיון כי מתעורר ספק לגבי היכולת של בעל הרישיון להשיב לדיירים את כספי הפיקדון, ונדרש מידע נוסף מבעל הרישיון על מנת למלא את תפקידו, רשאי הוא לדרוש מבעל הרישיון מידע נוסף ובלבד שהדרישה סבירה בנסיבות העניין.

<ענת מימון: דרש רואה החשבון מידע כאמור, חייב בעל הרישיון להעביר לו את המידע.

<ענת מימון: (יג) השר רשאי לקבוע אירועים המעידים על חשש להרעה במצבו הפיננסי של בעל הרישיון שבהתקיים אחד מהם, בעל הרישיון יודיע על כך לרואה החשבון באופן מידי.

<ענת מימון: (יד) רואה החשבון ישמור בסוד מידע שהגיע אליו לפי סעיף זה, לא יגלה אותו לאחר ולא יעשה בו כל שימוש, אלא אם כן גילויו או השימוש בו נדרש לשם מילוי תפקידו של רואה החשבון לפי חוק זה או לפי צוק של בית משפט.

<ענת מימון: (טו) רואה החשבון יכנס אחת לשנה לפחות את הדיירים וימסור להם מידע מעודכן לאותה העת לגבי יכולתו של בעל הרישיון להשיב לדיירים את כספי הפיקדון.

<ענת מימון: (טז) מימוש בטוחה שניתנה לפי סעיף זה יהיה בנסיבות של חדלות פירעון, לרבות בנסיבות של צו הקפאת הליכים, צו לקבלת נכסים, צו פירוק או צו למינוי כונס נכסים או בנסיבות שבהן נוצרה מניעה מוחלטת להשיב את הפיקדון.

<ענת מימון: השר, בהתייעצות עם שר המשפטים ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, רשאי לקבוע לעניין זה עילות נוספות של חדלות פירעון למימוש הבטוחות.

<ענת מימון: זה סעיף שכבר היה קיים בסעיף 27 הקיים.

<ענת מימון: סיימנו את סעיף 27, הבטוחות.

אלי אלאלוף: יש הערות?

<רון עוזרי: הערה קטנה לסעיף (יג) החדש.

<רון עוזרי: אני ממליץ שזה יהיה השר באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, כדי שזה לא יהיה פרוץ.

<רני נויבואר: בסדר.

<דורון ארנון: אנחנו מדברים בסעיף (יב) אם מתעורר ספק לגבי הקושי של בעל הרישיון להשיב את הכסף לדיירים.

<דורון ארנון: באופן טבעי כל בית דיור מוגן, אם אנחנו מדברים על כלל הדיירים, אם מחר כל הדיירים ירצו את הכסף, אין בית דיור מוגן שיכול להחזיר את הכסף מחר בבוקר.

<דורון ארנון: יש איזושהי תחלופה שקורית כל שנה והבית הרי אמור לעמוד באפשרות שלו להחזיר לאותם דיירים שיעזבו בשנה הקרובה.

אלי אלאלוף: באיזה קצב הוא יחזיר?

<דורון ארנון: בדרך כלל בדיור מוגן עוזבים בסביבות עשרה אחוזים בשנה ואז מחזירים להם את הכסף.

<רון עוזרי: עד עשרה אחוזים.

<דורון ארנון: כן.

<דורון ארנון: עד עשרה אחוזים.

<דורון ארנון: בעצם כל המודל הפיננסי אומר שלעשרה אחוזים אלה אפשר להחזיר את הכסף.

אלי אלאלוף: אם באותה שנה יש לך 15 אחוזים?

<דורון ארנון: זה גם בסדר.

<דורון ארנון: אבל אם רואה החשבון יצטרך לבדוק האם אפשר להחזיר לכולם את הכסף מחר בבוקר.

<רון עוזרי: מחקו את זה.

<ענת מימון: לא מלוא.

<ענת מימון: כתבנו את כספי הפיקדון.

<ענת מימון: ברור שהכוונה היא להחזיר בצורה שבית דיור צריך, כמו שאתה אומר, שיהיו לו דיירים.

אלי אלאלוף: חשוב שנשמור גם על האיתנות.

<רון עוזרי: היא מחקה את "מלוא".

אלי אלאלוף: אנחנו לא רוצים לערער את איתנות המוסד.

<גולן רובינשטיין: אני בתחום הרבה מאוד שנים.

<גולן רובינשטיין: אני רוצה להוסיף או לא להוריד את החלופה שהייתה בחוק שקשורה לנאמנות, האפשרות להפקיד כספים בנאמנות כחלופה בטוחה ראויה וזה במיוחד ובפרט במסלול של דמי כניסה בשעה שבמסלול דמי כניסה דייר לא זכאי להחזר אחרי תקופה די קצרה של שנים.

<גולן רובינשטיין: לכן להפקיד כסף בנאמנות זו חלופה ראויה.

<גולן רובינשטיין: היא הייתה בחוק ואני לא רואה סיבה להוריד אותה כרגע.

<רון עוזרי: זה בסמכות ועדת החריגים.

<רון עוזרי: דיברנו על זה קודם.

<גולן רובינשטיין: בסדר.

<גולן רובינשטיין: אני רוצה את זה בחוק.

<רני נויבואר: אנחנו דיברנו בהפסקה.

<רני נויבואר: המסלול שאנחנו מבינים שמנסים לאפיין כאן הוא מסלול של דמי כניסה שתוך שנים ספורות, שלוש שנים, כל הכסף נשחק ולכן בסוף הדייר לא זכאי לקבל כסף.

<רני נויבואר: במהלך התקופה הוא כן זכאי לקבל סכומים.

<רני נויבואר: כנראה הנאמנות של הארבעים אחוזים שהייתה בחוק המקורי יותר נוחה למסלול הזה.

<רני נויבואר: מכיוון שהדבר הזה עולה כרגע בישיבה ומדובר כאן במשהו שיש לו כמה מאפיינים כרגע – דמי כניסה שהם נשחקים עד תומם תוך כמה שנים מועט, לא 12 שנים ולא עשר שנים אלא שלוש שנים – אנחנו רוצים לשבת ולראות אם אנחנו יכולים לאפיין את המסלול הזה שלא במסגרת ועדת חריגים.

<רני נויבואר: אין לנו בעיה לדון בזה בוועדת חריגים, אבל מאחר שאמרו שיש מסלול כזה ואנחנו רוצים התייחסות אליו - אנחנו צריכים ללמוד אותו.

אלי אלאלוף: נוכל להיכנס לזה אחרי קריאה ראשונה?

<רני נויבואר: זה משהו שאם נכניס אותו, מבחינתנו אפשר גם לכתוב את זה בדברי ההסבר, זה אומר להכניס רגל בדלת ולדון בו עד קריאה שנייה ושלישית.

<מיכה פרנס: שתי הערות.

<מיכה פרנס: לגבי סעיף (יא).

אלי אלאלוף: סליחה, אדון גולן, לא דחינו את ההצעה שלך.

<גולן רובינשטיין: הבנתי.

<גולן רובינשטיין: אני הבנתי הפוך, שזה בראייה פוזיטיבית.

אלי אלאלוף: כן.

אלי אלאלוף: תודה.

<מיכה פרנס: בסעיף (יא) רשמנו שבעל רישיון יעביר לרואה חשבון את המידע בדוחות הדרושים לו לצורך מילוי תפקידו.

<מיכה פרנס: אכן נשמע סביר אבל אנחנו מייצרים כאן איזשהו מוצר חדש, רואה חשבון מלווה.

<מיכה פרנס: ההרגשה היא, בתחושה ראשונית, שמה שנדרש זה משהו שבדומה לחברה ציבורית.

<מיכה פרנס: אני חושב שרוב החברות לא מוכנות לזה.

<מיכה פרנס: היום המידע הקיים בחברות הוא דוח שנתי, על פי החוק, ועוד נקרא לזה אקסלים למיניהם שאנחנו עושים לעצמנו.

<מיכה פרנס: אם עכשיו כל רואה חשבון שימונה יוכל להחליט שהוא לצורך מילוי תפקידו, ובצדק, הוא יוכל להסביר לכל איש כלכלה למה הוא רוצה דוחות כמו חברה ציבורית, יהיה קשה להוכיח למה זה לא נכון.

<מיכה פרנס: זה אומר שכולנו נצטרך להיות חברות ציבוריות.

<אברהם בר דוד: לא.

<אברהם בר דוד: צריך רק להגיש את הנתונים.

<ענת מימון: זה רק מה שדרוש לו לצורך מילוי תפקידו.

<מיכה פרנס: לצורך מילוי תפקידו, אם הוא רוצה להיות מעודכן כל הזמן והוא רוצה שיגישו כל הזמן דוחות, זה מה שעושה חברה ציבורית.

<אברהם בר דוד: אחת לשנה.

<מיכה פרנס: חברה פרטית עושה את זה אחת לשנה.

<מיכה פרנס: אם נכתוב אחת לשנה.

אלי אלאלוף: אתה מכיר את המושג הצרפתי האומר שאין ארוחות חינם.

אלי אלאלוף: אתה רוצה לנהל עסק – תן ביטחונות למי שמשקיע אצלך.

<מיכה פרנס: אני לא אומר שאני רוצה לתת ביטחונות, אבל אני רוצה להשאיר את זה כך שהעסק הזה יוכל להיות מתאים, עולם הדיור המוגן, לכמה שיותר אנשים.

<מיכה פרנס: אנחנו מסעיף לסעיף מייקרים אותו עוד ואני לא חושב שזאת כוונתנו.

<מיכה פרנס: לא מכאן יצאנו.

<מיכה פרנס: אם עכשיו נצטרך להכין מנגנונים בכל החברות - - -

אלי אלאלוף: לתת ביטחון לדייר, זה מייקר את המערכת?

אלי אלאלוף: לא בסכומים בלתי נסבלים.

אלי אלאלוף: בואו נתקדם.

נורית קורן: מעניין כמה כסף הייתם משלמים בבנק בשביל זה.

אלי אלאלוף: אנחנו ממשיכים.

אלי אלאלוף: סעיף 27א.

<ענת מימון: סעיף 27א.

<ענת מימון: בנוסח הקודם היו שני סעיפים שדיברו על קרן אחת למימון אשפוז סיעודי וקרן אחת למימון התפעול השוטף.

<ענת מימון: כאן מדובר על קרן אחת שבה ינוהלו הכספים לשני הצרכים האלה.

<ענת מימון: 27ט.

<ענת מימון: קרן נאמנות להבטחת מימון אשפוז סיעודי ולמימון תפעול שוטף בעל רישיון שרשם משכנתא לטובת הדיירים לפי הוראות סעיף 27 או אם הורתה על כך ועדת החריגים לפי הוראות אותו סעיף, לא יגבה מדייר תשלום אלא אם הפקיד כספים שינוהלו בנאמנות בקרן נאמנות משותפת לטובת כלל הדיירים (להלן – הקרן המשותפת) בשיעור הקבוע בפרט 1 בתוספת השנייה, ובמועדים ובאופן שיקבע השר.

<ענת מימון: בעל רישיון יעדכן את סכום ההפקדה בקרן המשותפת במידת הצורך.

<ענת מימון: בקרן משותפת יפקידו כספים כל בעלי הרישיונות והיא תנוהל בידי האפוטרופוס הכללי בהתאם להוראות לפי חוק האפוטרופוס הכללי, התשל"ח-1978.

<ענת מימון: בהתקיים הנסיבות שבסעיף 27(יז), זכאי הדייר, אשר הצוות המקצועי קבע שיש לפנותו מהבית כאמור בסעיף 29(3), לקבל תשלום חודשי מהקרן המשותפת לכיסוי הוצאות מצבו הבריאותי לפי נוסחה הקבועה בפרט 2 לתוספת השנייה וזאת עד לתקרה מצטברת בגובה הפיקדון ועד להעברת מלוא כספי הפיקדון לדייר לפי הוראות סעיף 28.

<ענת מימון: השבת הפיקדון לדייר לפי הוראות סעיף 28 תיעשה בניכוי הסכומים ששולמו לו לפי הוראות סעיף קטן (ג), וכספים אלו יוחזרו לקרן.

<ענת מימון: מבלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (ג), מנהל הקרן יהיה מוסמך בהוראת הממונה ובהתקיים הנסיבות המנויות בסעיף 27(יז), להעביר לבית כספים, כפי שיורה הממונה ובסכומים שיורה, לצורך תפעולו השוטף ההכרחי של הבית באותה תקופה, הכול לפי הוראות וכללים שיקבע שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.

<ענת מימון: השר, באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, רשאי לשנות את התוספת השנייה בצו.

<ענת מימון: אני רוצה להעיר הערה ולשאול.

<ענת מימון: כרגע הרישא מדברת רק על בעל רישיון שרשם משכנתא.

<ענת מימון: אבל כרגע, בגלל שהקרן היא לשני מצבים, אנחנו רוצים שהיא תוטל על כל בעלי הרישיונות או רק על מי שנתן בטוחה מסוג משכנתא?

<אסף ברקוביץ: מהאפוטרופוס הכללי.

<אסף ברקוביץ: כמו שראיתם, אנחנו בעצם מנהלים את הקרן והמומחיות של האפוטרופוס הכללי היא בניהול הכספים לפי חוק האפוטרופוס הכללי.

<אסף ברקוביץ: הוא עושה את זה בתחומים רבים.

אלי אלאלוף: משרד הרווחה, תלמדו.

אלי אלאלוף: הם לוקחים אחריות וזאת לא פעם ראשונה.

אלי אלאלוף: המשרד מתחיל להיות חמקן יותר מאשר לוקח אחריות.

<אסף ברקוביץ: זאת המומחיות שלנו.

<אסף ברקוביץ: אחד מהדברים הוא שאנחנו יודעים לנהל כספים במנגנון דומה לקרנות נאמנות.

<אסף ברקוביץ: מה שכן חשוב לנו להבהיר לפרוטוקול כאן זה שאין לנו את המומחיות לדעת מתי זכאים לכספים, כמה כספים צריך לשים.

<אסף ברקוביץ: בעניין הזה אנחנו נצטרך להסתמך על מנגנונים קיימים במשרד הרווחה, בדומה לסעיף קטן (ה) שרשום כאן.

<אסף ברקוביץ: זה קצת נוגע להוצאת הכספים מהקרן.

<אסף ברקוביץ: אבל גם לכניסה של הכספים אנחנו נצטרך לדעת בדיוק כמה צריך לצאת וכמה צריך להיכנס.

<קריאה: לצורך כך יש את רואה החשבון.

<אסף ברקוביץ: בין אם זה רואה החשבון, בין אם זה משרד הרווחה, בין אם אלה הוראות שיהיו קבועות בחוק או בתקנות.

אלי אלאלוף: אני חושב שזה הגיוני מאוד.

אלי אלאלוף: תודה.

<רון עוזרי: אנחנו מדברים על סעיף 27 לחוק הדיור המוגן.

<רון עוזרי: הסעיף עוסק בהבטחת כספי הפיקדון.

<רון עוזרי: זאת אומרת, הקרן כאן באה להבטיח במקרה של חדלות פירעון, גם את כספי הפיקדון של הדיירים שהפקידו וגם התנהלות בית, שאם באמת הלכו לו מאות מיליונים או עשרות מיליונים, נזלו לאיזשהו מקום, יש בעיה תפעולית ואז צריך לדאוג לתפעול שלו.

<רון עוזרי: אין הכוונה כאן לבתים לדוגמה כמו בתים שלא מקבלים בכלל כספי פיקדון.

<רון עוזרי: אנחנו לא מדברים עליהם כמו שאנחנו לא מדברים על גני ילדים ולא על בתי אבות סיעודיים שאנחנו צריכים קרן לתפעול שלהם כי הם לא גובים כספי פיקדון.

<רון עוזרי: אם יש חלילה מצב לא טוב בבית שדייר לא שילם פיקדון, לדייר אין כספים, הוא לא שבוי של הבית, הוא ילך לבית ממול שנותן שירותים טובים.

<רון עוזרי: לכן כאן יש להדגיש שכל הקרן הזאת וכל המטרה שלה להבטחת כספי הפיקדון וחלילה פגיעה בבית שגובה כספי פיקדון וכולי וכולי.

<רון עוזרי: לכן הקרן מיועדת רק לבתים או למקרים שגובים פיקדון.

<ענת מימון: למי שגבה פיקדון.

<רון עוזרי: כן.

<ענת מימון: רני, זה מקובל עליכם?

אלי אלאלוף: ודאי.

<ענת מימון: ברישא יהיה כתוב בעל רישיון שגובה פיקדונות.

<רני נויבואר: אנחנו רוצים חדד את השאלה.

<רני נויבואר: יש לנו פער בין הקרן שנועדה להבטחת כספי הפיקדונות שבתקופת משבר נועדה בעצם לכסות את העלויות של האשפוז הסיעודי, שזה משהו שאנחנו חשבנו שהוא אקוטי והוא דרמטי מבחינת האדם שעובר מבית דיור מוגן למחלקה סיעודית, בחוץ או בפנים, לא משנה.

<רני נויבואר: זה דבר אחד.

<רני נויבואר: דבר שני, יש כאן הרחבה לעניין הקרן התפעולית.

<רני נויבואר: לכאורה נטענה כאן טענה צודקת שאומרת מה הקשר של הפיקדון לסיפור הזה.

<רני נויבואר: בעצם אם בית או בחדלות פירעון, זה לא קשור רק לפיקדונות אלא זה קשור למצב שלו.

<רני נויבואר: ולכן קרן תפעולית כשלעצמה, שזה משהו שעלה כאן בדיון, אנחנו חשבנו שאלה עלויות גבוהות מדי, לא מספיק ברור מה זה אומר.

<רני נויבואר: אנחנו לא רצינו קרן תפעולית.

<רני נויבואר: לכן אין בעצם קשר לפיקדון לקרן התפעולית כי כל בית יש לו איזשהו מינוף כלשהו.

<רני נויבואר: לא משנה אם זה מינוף כלפי הדיירים או מינוף כלפי מישהו אחר.

<רני נויבואר: הספקים.

<רני נויבואר: אין קשר אינהרנטי בין בעיות התפעול שבחדלות פירעון לבין קיומה או לא קיומה של הלוואה מהדיירים.

<רני נויבואר: אנחנו חושבים שלקרן התפעולית, על אף שאנחנו מוכנים לדון בזה, זה נראה לנו משהו שהוא קצת רחוב השגה.

<רני נויבואר: אנחנו גם לא רואים איך הממונה עצמו ידע לומר כמה כסף יוצא כי יש גם דיירים שצריכים את האשפוז הסיעודי שלהם שלדעתנו הם בעדיפות ראשונה, ויסלחו לי הדיירים, כי הם צריכים לצאת כבר מהמוסד, הם צריכים לצאת הלאה לאיזשהו מקום אחר, למשהו אחר.

<רני נויבואר: נראה לנו שצריך להסתפק מבחינתנו בקרן האשפוז כרגע.

<רני נויבואר: אם רוצים להכניס בחוק משפט לעניין קרן התפעול כדי שלא יהיה נוסח חדש, אנחנו לא מתנגדים לזה אבל אנחנו חושבים שהדבר הזה הוא קצת רחוק השגה.

<רני נויבואר: אנחנו חושבים שגם בהליכי פירוק ופשיטת רגל, בסוף הדיירים נותנים דמי אחזקה.

<רני נויבואר: אנחנו די השתכנענו מכל הדיבורים שהצלחנו לדבר עד היום, במהלך השנים עם בתי דיור מוגן, שדמי אחזקה כן מכסים את עלות התפעול היום יומית של בית דיור מוגן.

<רני נויבואר: כמובן שאי אפשר לדרוש מהדיירים להמשיך לשלם כשלא ניתנים להם שירותים.

<רני נויבואר: זה משהו שהוא אחר.

<רני נויבואר: בינינו המודל האקוטי של אשפוז סיעודי, זה בגלל שהפיקדון נמצא אצל הבית והדייר כבר צריך לקבל את הכסף שלו כדי לשלם את הכסף שלו באיזשהו מקום אחר.

אלי אלאלוף: זאת הפרדה מוחלטת בין קרן הפיקדון שבונים בזכות הפיקדון לבין הנושא של התפעול.

אלי אלאלוף: יש בזה הרבה הגיון למרות שזה כאב אחד גדול למי שנמצא במקום שלא יכול יותר לתפקד וכאילו מהיום למחר הוא בחוץ.

אלי אלאלוף: הדיירים, מה אתם אומרים?

<לאה שץ סופר: עמותת הדיירים.

<לאה שץ סופר: הכוונה שלנו, כאשר בית הוא חדל פירעון, אנחנו לא רוצים לפנות את הדיירים.

<לאה שץ סופר: כל הכוונה היא שבית ימשיך להתנהל עד כמה שאפשר בצורה סבירה וכן ייכנסו אנשים חדשים כדי שאפשר להמשיך לנהל ולהחזיר פיקדונות.

<לאה שץ סופר: אנחנו גם יודעים שאתה מגיע לאיזשהו מצב של חדלות פירעון, צריך איזה צ'וק כזה עד שהבית מתיישר רק עם דמי האחזקה.

<לאה שץ סופר: זאת הכוונה.

<לאה שץ סופר: זאת אומרת, אם בית נכנס לחדלות פירעון ויש איזה שהם חובות שחייבים לשלם מיד, למשל לעובדים, אנחנו לא רוצים שכל עובדי הבית יעזבו אם יש הלנת שכר של חודשיים.

<לאה שץ סופר: איזשהו כסף שיהיה לכונס, לנאמן, למי שמונה על ידי בית המשפט לנהל אותו כדי להתחיל לנהל את הבית עד שבעזרת כספי דמי אחזקה חודשיים, בית שוב מתאזן, פועל כמו שצריך, נותן את כל השירותים כמו פעם ואנשים ימשיכו להיכנס ותהיה איזושהי התיישרות.

<רני נויבואר: אבל לשם כך, מה שצריך לחדד, צריך עלות נפרדת.

<רני נויבואר: כולנו מסכימים שאדם שצריך אשפוז סיעודי, לא יכול לשבת ולחכות.

<לאה שץ סופר: זה ברור.

אלי אלאלוף: זה לא עניין של סיעוד.

אלי אלאלוף: לסיעוד יש את הביטוחים שלו.

אלי אלאלוף: הבעיה היא התפקוד של הבית.

אלי אלאלוף: ברגע שהבית מפסיק לתפקד, כל מי שנמצא בבית, שיהיה בריא או פחות בריא, נפגע.

<רני נויבואר: לא יכול להיות שאותה קרן תממן את שניהם כי אלה עלויות נפרדות.

אלי אלאלוף: ברור שזאת לא אותה קרן.

<זאב וייס: אנחנו הצענו מראש קרן שבנויה משני חלקים נפרדים - חלק אחד של הכסף שמיועד לכל הנושא שנקרא סיעודי וכולי, והחלק השני שנקרא לתת את הסיוע לבית והיה והוא נקלע לקשיים בתפעול השוטף שלו.

אלי אלאלוף: זה אומר שאתם מודעים לכך שזאת השקעה של הדיירים.

<זאב וייס: זאת לא השקעה של הדיירים.

<זאב וייס: זאת השקעה של הבתים.

<זאב וייס: הקרן הזאת נבנית מזה שכל בעל בית הוא זה ששם את הכסף הזה בקרן כדי להבטיח את הקיום של הדייר שצריך לעבור לסיעודי והיה והבית פושט רגל, את המשך הטיפול השגרתי של הבית כל זמן שהבית לא עבר ידיים אחרות.

<קריאה: אם אין פיקדון, אין בעיה.

<זאב וייס: מי שלא שילם פיקדון, לא צריך לתת לו כלום.

<דורון ארנון: יש הסכמה בינינו לבין הדיירים לגבי הסכום שזה 360 שקלים לדייר בקרן המפעיל.

<דורון ארנון: אני לא חושב שיש בעיה למפעילים אם זה יחולק - - -

אלי אלאלוף: מי מפקיד את הסכום הזה?

<דורון ארנון: אנחנו.

נורית קורן: היזמים.

<דורון ארנון: אני באופן אישי אומר שהדיירים ייקחו את הכסף הזה אם הם רוצים שתי קרנות נפרדות ולעשות חלק לתפעול וחלק לסיעודי.

<דורון ארנון: לי פחות אכפת.

<דורון ארנון: ברגע ששמתי את הכסף, שכחתי ממנו ומבחינתי זה לא משנה.

<דורון ארנון: אפשר לחלק את הקרן הזו לשני חלקים.

<ענת מימון: ההבדל הוא שההפרדה תיעשה במובן הזה כאשר בנוסח הקודם דובר על 300 שקלים לראש שהפקיד את הפיקדון ונרשמה משכנתא, ואז בעצם שישים שקלים הם עבור כל דייר ולא משנה איזה דייר הוא.

<דורון ארנון: בסדר.

<דורון ארנון: 300 שקלים עבור הסיעודי ושישים שקלים עבור כל דייר.

<דורון ארנון: נראה לי.

<דורון ארנון: אם אפשר כל דירה.

<קריאה: למה?

<קריאה: כל דייר.

<דנה מליחי חקמון: כל דייר, כי אם מדובר בסיעודי.

<דורון ארנון: לא.

<דורון ארנון: הוא לא הסיעודי.

<דורון ארנון: הטיפול הוא על הדירות.

<דורון ארנון: דמי האחזקה הם על הדירות.

אלי אלאלוף: ה-360 שקלים האלה זה סכום אחיד לכולם ולא חשוב איזה גודל דירה?

<דורון ארנון: כן.

<דורון ארנון: מדובר כאן על קרן ענפית שבסופו של דבר יהיו בה הרבה מאוד מיליוני שקלים.

<גולן רובינשטיין: אני מבין שהתקיימו על כך הרבה דיונים ואני לא רוצה להתפרץ לדלת פתוחה, אני מאמץ את מה שנאמר גם על ידי רוני וגם על ידי דורון.

<גולן רובינשטיין: אני חושב שרוני היטיב לתאר.

<גולן רובינשטיין: המטרה העיקרית כאן הייתה להבטיח מה קורה אם בית בחדלות פירעון ומישהו צריך עכשיו, עד שמוצאים לו את הפתרון של מימוש משכנתא, איך מממנים לו את הסיעוד ואין לו ביטוח סיעודי.

<גולן רובינשטיין: זו הייתה המטרה העיקרית של הדבר הזה ולא קרן תפעולית.

<גולן רובינשטיין: אני מבין את הרצון של קרן תפעולית מצד הדיירים אבל יש הרבה מאוד עסקים שאי אפשר להבטיח את התפעול שלהם לנצח באמצעות איזושהי קרן וגם זה נכון לכל המוסדות הסיעודיים בישראל.

<גולן רובינשטיין: גם הם עובדים בדבר הזה.

<דורון ארנון: אבל עדיין אנחנו מסכימים.

<גולן רובינשטיין: הפקדת 360 שקלים, ואולי אני מדבר מחוסר הבנה ומחוסר ידע של מה שדיברתם עליו, והרי עד היום, ארבעים שנים, מעט מאוד פשיטות רגל היו בישראל בתחום.

<גולן רובינשטיין: בוא נניח שיהיו מעט מאוד פשיטות רגל בהמשך.

<גולן רובינשטיין: אז מה קורה עם כל הכספים שם?

<גולן רובינשטיין: מתי עוצרים את התשלום הזה?

<דורון ארנון: 360 שקלים ליחידה.

<גולן רובינשטיין: פעם אחת וזהו?

<דורון ארנון: פעם אחת.

<דורון ארנון: תקרא.

<דורון ארנון: עבדנו על זה כבר.

<גולן רובינשטיין: הבנתי.

<גולן רובינשטיין: זה לא כתוב בחוק בצורה ברורה.

<גולן רובינשטיין: כתוב שנתית.

<דורון ארנון: בסוף כל שנה צריך להעביר לממונה את מספר הדיירים ואת מספר יחידות הדיור, ואז עושים את המכפלה.

<דורון ארנון: אם צריך להשלים, משלימים.

<גולן רובינשטיין: אם זה חד פעמי, זה משהו אחר.

<גולן רובינשטיין: לי זה לא היה ברור.

אלי אלאלוף: אם זה לסיעוד, זה חד פעמי.

<ענת מימון: הכוונה היא שיעדכנו את סכום ההפקדה במידת הצורך.

<קריאה: על פי כמות הדירות.

<ענת מימון: אחת לשנה.

<דורון ארנון: אחת לשנה.

<דורון ארנון: יש דוח שאנחנו צריכים להעביר לממונה.

<דורון ארנון: הממונה נמצאת כאן והיא מכירה את זה.

<דורון ארנון: יש דוח שאנחנו צריכים להעביר בסוף כל שנה לממונה על מספר הדיירים בכל מקום וכמות יחידות הדיור.

<דורון ארנון: מזה עושים את המכפלה.

<דורון ארנון: אם צריך להשלים משהו, משלימים, ואם לא, אז לא.

<דורון ארנון: זה נראה לי פשוט.

<עופר דרור: המועצה הלאומית לכלכלה.

<עופר דרור: אני רוצה לומר משהו על סכום של הפיקדון.

<עופר דרור: גולן, ברור שזה סכום שצריך להיות בקרן.

<עופר דרור: כלומר, אם יש יותר או יש פחות, עושים השלמות כל שנה.

<עופר דרור: זה לא משהו שנוסף.

<גולן רובינשטיין: ברור.

<עופר דרור: לעניין הקרן התפעולית.

<עופר דרור: אנחנו בממשלה העלינו את הנושא הזה.

<עופר דרור: חשבנו שזו מטרה ראויה אבל הגענו למסקנה שזה מאוד בעייתי לתפעל דבר כזה.

<עופר דרור: כאשר מגיע היום בו יש פשיטת רגל, בית המשפט ממנה איזשהו ממונה.

<עופר דרור: איך בדיוק מחליטים, מה הסכומים שצריכים לצאת מהקרן, אם בית הדיור המוגן הוא בבעיה, לא ברור אילו שירותים בדיוק שסופקו קודם צריך עדיין להמשיך לספק אותם.

<עופר דרור: בסדר, מצב קשה, תרד הפעילות של הדיור המוגן ב-15-20 אחוזים, יעברו כמה חודשים עד שיחזרו לתפקוד.

<עופר דרור: אנחנו לא חושבים שהקרן הזאת תדע – הממונה או מי שזה לא יהיה – להגיד כמה כספים צריכים לצאת על מנת לתמוך בבית הדיור המוגן הזה ואז פשוט נגיע לאיזשהו דד-לוק.

<עופר דרור: גם ייקח הרבה זמן להגיע לזה והמצב הוא כזה שצריך להגיע לפתרונות מהירים.

<עופר דרור: אנחנו חשבנו שהקרן צריכה להתמקד בסיעודי ובזה לסגור את זה.

<עופר דרור: אם ניתן לה תפקידים שהיא לא תדע לספק אותם, חבל.

<דורון ארנון: אנחנו כיזמים הסכמנו לשים את הכסף הזה ולעזור לדיירים.

<דורון ארנון: זה איזשהו סיכום שלנו עם הדיירים.

אלי אלאלוף: הייתי רוצה אולי לסכם את הנקודה.

אלי אלאלוף: ראשית, אני לא מסכים אתך וסליחה שאני אומר זאת.

אלי אלאלוף: אני חושב ששתי הקרנות חשובות.

אלי אלאלוף: אולי צריך למצוא מנגנון שבמצב מסוים אחת מחזקת את השנייה או משתתפת בצרות של השנייה.

אלי אלאלוף: זה מה שאני אומר.

<רון עוזרי: אנחנו הגשנו לוועדה איזושהי טיוטה ונתנו שם פירוט.

<רון עוזרי: אולי כיוונו לדעתך.

<רון עוזרי: במידה ותהיה החלטה לחלוקה, גם חילקנו ב-360 לפי נוסחה מסוימת איך זה מתחלק לכאן ולכאן.

<רון עוזרי: לא סתם זרקנו מספרים.

<דורון ארנון: מה שהדיירים ירצו.

<דורון ארנון: בהקשר הזה, זה לא משנה.

<דורון ארנון: אנחנו שמים את הכסף.

<רון עוזרי: יש שם את הפירוט איך אפשר להגיע לכאן או לכאן.

<ענת מימון: אני רוצה להקריא את התוספת שאלה הם הסכומים.

<ענת מימון: אני רק אומרת שכרגע אנחנו נוקבים בסכום והשאיפה שלנו לקריאה שנייה ושלישית היא שזה לא יופיע כסכום אלא כאיזושהי נוסחה.

<ענת מימון: סכום זה משהו שהוא יותר בעייתי ומטבע הדברים צריך לעדכן אותו.

<ענת מימון: אנחנו נקבע נוסחה.

<ענת מימון: כרגע בשלב הזה התוספת השנייה, הפרט הראשון מדבר על סכום שיופקד.

<ענת מימון: אנחנו נפצל את זה, כמו שאמרנו.

<ענת מימון: הקרן שמדברת על הסיעודי, כמו שנאמר כאן עכשיו, זה יהיה מאתיים שקלים לכל דייר שהפקיד פיקדון.

<ענת מימון: הקרן השנייה של התפעול השוטף, אלה יהיו 160 שקלים לכל יחידה.

<ענת מימון: הסכומים האלה כמובן יהיו מעודכנים לפי שיעור עליית המדד.

<רון עוזרי: בית שאין לו פיקדונות, לא צריך לתת לשום קרן.

<יוסף קפלן: אבל היא אומרת לך 160 שקלים.

<ענת מימון: זה לתפעול השוטף.

<רון עוזרי: אני אומר את החידוד.

<רון עוזרי: אלה שני סכומים לדייר שהפקיד פיקדון.

<רון עוזרי: יש לי בתים שלא הפקידו פיקדון.

<ענת מימון: בתפעול השוטף דובר על כל הבתים ולא רק על בתים שהפקידו פיקדון.

<ענת מימון: תקנו אותי אם אני טועה.

<קריאה: נכון.

<ענת מימון: 160 לכל יחידה בכל בית.

<ענת מימון: זה התפעול השוטף.

<ענת מימון: בנוסף, החלק השני של התוספת מדבר על הסכום החודשי שהקרן תשלם לדייר שיוצא לאשפוז סיעודי בתקופה שעד שהוא מקבל את כספי הפיקדון שלו, הקרן בעצם מממנת לו מדי חודש את התשלום.

<ענת מימון: גם כאן דובר על בין 9,000 שקלים ל-12 אלף שקלים.

<ענת מימון: הסכום הזה נגזר מהסכום של עלות האשפוז הסיעודי פחות דמי אחזקה שהוא משלם.

<ענת מימון: אנחנו קיבלנו כל מיני נתונים לגבי עלות של אשפוז סיעודי.

<ענת מימון: היו שאמרו שמדובר ב-14 אלף אבל שמענו שיש גם בתים שגובים 16 ו-17 אלף שקלים לחודש על אשפוז סיעודי.

<מיכה פרנס: תחשיב של משרד הבריאות.

<רון עוזרי: אני חושב שניתן לפתור את זה בקלות.

<רון עוזרי: עמדתנו היא שבמידה ומוחלט על 360 הפרשה לכל יחידת דיור שהפקידה פיקדון, שיש פיקדון שעומד לזכות הדייר או הדירה – הדירה משלמת פיקדון, זאת דירה, החוזה הוא מול דירה – 360 שקלים - - -

<קריאה: דיור.

<קריאה: לא דירה.

<רון עוזרי: יחידת דיור.

<רון עוזרי: תחלוק עלי.

<קריאה: היחידה המשלמת פיקדון.

<רון עוזרי: לכל דירה שהופקד בגינה פיקדון, יופקדו 360 שקלים.

<רון עוזרי: אנחנו סבורים שבזה נוכל לעמוד ואני הגדרתי, דירה שיש פיקדון, לא דירות אחרות.

<רון עוזרי: לגבי החלוקה הפנימית, אם אלה מאתיים שקלים ו-160 שקלים לקרן הזאת או הזאת, אני הייתי משאיר את זה לשיקול דעת מי שיבדוק ויחליט איך לחלק כי אנחנו מדברים כאן על המקרה של חדלות פירעון שאולי יקרה דרך הקרן.

<רון עוזרי: הייתי נותן כאן רמז לקרנות שתהיה להן אפשרות להעביר מקרן לקרן, שיסתדרו.

<רון עוזרי: אנחנו לא הולכים לגעת בכסף הזה.

אלי אלאלוף: בתשלום הראשון, באיזה סדר גודל תהיה הקרן?

<רון עוזרי: למעלה מארבעה מיליון שקלים.

<זאב וייס: הוא תהיה עם קרוב לחמישה מיליון שקלים.

<רון עוזרי: יש 15 אלף יחידות דיור, הפחתתי את אלה שאין להן פיקדונות, אנחנו ללמעלה מארבעה מיליון שקלים שיהיה לה בצד לשליפה, צ'ק פתוח.

<עופר דרור: ברור לכם שתצטרכו להשלים את התפעולי.

<עופר דרור: נכון?

<עופר דרור: ברגע שהתפעולי ישולם, תצטרכו להשלים את זה.

<קריאה: או שנצטרך לממן כאן בתים.

<קריאה: זאת בעיה.

<עופר דרור: לעומת הסיעודי כאשר הסיעודי אמור לחזור מכספי הפיקדון לאחר פשיטת הרגל, התפעולי לא יוחזר ואתם תצטרכו להשלים את זה.

<רון עוזרי: בסדר.

<רון עוזרי: כשיקרה, חס וחלילה.

<רון עוזרי: אלה סכומים קטנים שאפשר לעמוד בהם.

<ענת מימון: תנו לי לדייק כי כנראה אני לא הבנתי.

<ענת מימון: אני רוצה לעשות סדר על מי מפקידים את הכסף הזה.

<ענת מימון: יש שתי קרנות.

<ענת מימון: כרגע אנחנו מפרידים את זה לשתי קרנות שונות.

<ענת מימון: יש את הקרן של הסיעודי שעל זה דובר, על כל דייר שהפקיד.

<ענת מימון: כל דייר שיש לו פיקדון, בין אם הוא חלק מזוג או בין אם הוא לבד, צריך להפקיד עבורו כי זה סיעודי.

אלי אלאלוף: זוג מפקיד פעמיים.

<ענת מימון: כן.

<ענת מימון: פר ראש.

<רון עוזרי: הבנתי.

<רון עוזרי: אני עומד להיכנע.

<רון עוזרי: הבנתי.

<ענת מימון: אני הבנתי שהתפעול השוטף הוא לכל הבתים.

<רון עוזרי: אני חוזר בי.

<רון עוזרי: בסדר?

<רון עוזרי: אני מקבל.

<רון עוזרי: לא נתווכח.

<ענת מימון: התפעול השוטף הוא לכל הבתים?

<קריאה: נכון.

<רון עוזרי: חברים, לא נתווכח.

<קריאה: לכל הבתים, אבל ליחידה.

<רון עוזרי: בסדר.

<רון עוזרי: לכל דייר.

<רון עוזרי: מקובל.

<עופר דרור: אם יש זוג והראשון יוצא לסיעודי, הוא לא משלם את הפיקדון ולכן זה לא רלוונטי.

אלי אלאלוף: הפיקדון לסיעוד הוא פר דייר.

<ענת מימון: פר פיקדון.

<עופר דרור: יש זוג ששם פיקדון אחד והראשון שיוצא לסיעודי, בעצם הפיקדון לא אמור להשתחרר לו כי השני עדיין גר בדירה.

<דורון ארנון: בכל מקרה יש סיטואציה שהפיקדון לא חזר.

<דורון ארנון: שהיה צריך לחזור ולא חזר.

<ענת מימון: לגבי הקרן לתפעול שוטף.

<ענת מימון: הקרן של התפעול השוטף אמורה להיות לכל הבתים ולא משנה איזה סוג בטוחה או פיקדונות?

<רון עוזרי: לא, לא, לא.

<רון עוזרי: כמו שאני לא לוקח בית אבות לתשושים, בית אבות סיעודי, ואני חושש מחר שמא הוא יתמוטט ואני לא מקים קרן, אותו הדבר גם לא במקרה הזה.

<רון עוזרי: הדייר לא שבוי והוא לא כלום, והוא מפסיק לשלם את החודשית, הוא הולך לבית הדיור המוגן ממול לא עושה טובות לאף אחד.

<ענת מימון: בסדר.

<ענת מימון: אם כן, גם כאן זה בעצם לכל פיקדון.

אלי אלאלוף: זה מול כל פיקדון.

אלי אלאלוף: עכשיו זה ברור?

<ענת מימון: כן.

אלי אלאלוף: על בסיס איזה סכום קובעים את הפיצוי?

<קריאה: 9,000 שקלים.

<מיכה פרנס: אנחנו יכולים לדון בזה הרבה בחלוקה הפנימית וכנראה לא נגיע לתוצאה הנכונה.

<מיכה פרנס: התוצאה הנכונה היא שמי שמנהל את הקרן הזאת צריך להחליט.

<מיכה פרנס: אם הבית הראשן שיפשוט רגל, שנצטרך להשתמש בכספיו יהיה עם מאה דיירים, תיעשה חלוקה אחת, ואם יהיו מאתיים דיירים, תיעשה חלוקה אחרת.

<מיכה פרנס: הם יהיו הרבה סיעודיים, תיעשה חלוקה אחרת.

<מיכה פרנס: בקיצור, זה כסף שאנחנו מדברים עליו הרבה, כולנו רוצים להאמין שאף פעם לא יהיה בו שימוש ואם חס וחלילה יהיה בו שימוש, מי שאחראי עליו – שיעשה את זה בצורה הכי טובה.

<דורון ארנון: הם לא רוצים להחליט.

אלי אלאלוף: אתה לא תקבע כמה?

<מיכה פרנס: את החלוקה?

<מיכה פרנס: לא.

<דורון ארנון: לא את החלוקה.

<דורון ארנון: הם שואלים כמה לשלם לחודש לסיעודי.

<מיכה פרנס: משרד הבריאות מפרסם קודים.

<מיכה פרנס: אין לי את זה אבל אני שומע שמשרד הבריאות מפרסם קודים.

<מיכה פרנס: הוא אומר לבתי מחלקות סיעודיות כמה צריך לקחת מדייר שבא למחלקה סיעודית וזה המספר.

אלי אלאלוף: ברור שזה לא המספר הדרוש במקום מכובד.

<מיכה פרנס: זה קרוב.

<דורון ארנון: גם אם העלות של המחלקה הסיעודית היא 13 או 14 אלף שקלים, צריך לזכור שעד לאותו רגע הדייר שילם דמי אחזקה.

<דורון ארנון: זה מקובל על כולנו.

<דורון ארנון: את אותם דמי אחזקה הוא צריך עדיין להמשיך לשלם.

<רני נויבואר: איפה אתה שם עלות של טיטולים ותרופות?

<רני נויבואר: כל העלויות הנלוות?

<רון עוזרי: הכול כלול.

<דורון ארנון: דרך אגב, הדבר היחידי שאני אומר הוא שצריך להשאיר את זה לשיקול דעת של מי שינהל את הקרן.

<דורון ארנון: יכולה להיות סיטואציה של דייר שהוא שילם עד לאותו רגע 10,000 שקלים בבית הדיור המוגן ועכשיו הוא עובר לסיעודי ובסך הכול צריך להוסיף 5,000 שקלים.

<דורון ארנון: זה לא הגיוני שתקבעו כאן שיממנו אותו ב-10,000 שקלים.

<דורון ארנון: לכן אני אומר שתשאירו את זה לשיקול דעתכם.

<מיכה פרנס: אולי לא יהיה אף אחד לסיעודי באותו רגע.

<רון עוזרי: שתי נקודות.

<רון עוזרי: ראשית, אני מצטרף לדעה להשאיר לשיקול דעת וזה יכול להיות ממקרה למקרה.

<רון עוזרי: שנית, אני חייב להזכיר משהו לגבי הקודים של משרד הבריאות.

אלי אלאלוף: לשיקול דעת של מי?

<רון עוזרי: של מי שינהל את הקרן.

<רון עוזרי: שיחליט.

<רון עוזרי: משרד הרווחה.

<רון עוזרי: הממשלה.

אלי אלאלוף: ברשותך, רוני.

אלי אלאלוף: סליחה שאני מדבר.

אלי אלאלוף: אני רוצה להבין.

אלי אלאלוף: אני שוב שואל מי יקבע בכמה משתתפים באחזקת האיש או האישה?

<עופר דרור: אני חושב שזה לא טוב לתת שיקול דעת במצב הזה כי בעצם משרד הרווחה יעמוד בפני מצב שהוא אמור להעריך מהי פשיטת הרגל, כמה דמי אחזקה משלמים כיום, האם יש סיכוי נוסף שבתים נוספים בזמן הקרוב יפשטו רגל.

<עופר דרור: ברור לנו שהם לא יודעים לעשות את זה.

אלי אלאלוף: יש לי הצעה.

אלי אלאלוף: לאור זה שבאמת גם ההתלבטויות שלי הולכות וגדלות, אני מציע שתשבו ותקבעו את התקנון של שתי הקרנות האלה כדי שנדע בצורה מדויקת איך מנצלים, כולל חישובים כלכליים וכולל חישובים חשבונאיים.

אלי אלאלוף: יש לי הרגשה שאתם הולכים לבנות קרן שבמכה הראשונה יכולה להיעלם.

אלי אלאלוף: תחשבו איך לעשות את זה ואם יש צורך, אני בעד להזמין מהוועדה רואה חשבון שיבנה לנו את התקנון.

<עופר דרור: אדוני, עוד הערה אחת.

<עופר דרור: אם יש הסכמה על הסכום הכולל בין הבתים לדיירים, בעצם השאלה היא החלוקה הפנימית.

<עופר דרור: כלומר, ככל שנותנים יותר כסף לדייר, זה מגדיל את הסיכוי שלמישהו אחר לא יישאר בעתיד.

<עופר דרור: אני חושב שצריך לשאול את הדיירים מה הם חושבים.

<ענת מימון: למרות שהכסף הזה כן חוזר.

<ענת מימון: ברגע שהפיקדון משתחרר, הוא חוזר לקרן.

אלי אלאלוף: אני מציע תקנון מסודר.

<קריאה: רק את הסכום תסגרו.

<ענת מימון: בינתיים 9,000 שקלים כמו שביקשתם.

אלי אלאלוף: לא 9,000 אלא צמוד לקוד של משרד הבריאות.

<רון עוזרי: אני חייב להסביר משהו לגבי הקוד של האשפוז הסיעודי.

<רון עוזרי: האשפוז הסיעודי, היום משרד הבריאות קנה שבעים אחוזים מהמיטות הסיעודיות בארץ.

<רון עוזרי: הוא קונה אותן בבתי אבות מפוארים פחות או מפוארים יותר.

<רון עוזרי: יש בתי אבות ברמה גבוהה מאוד שהוא קונה בהם מיטות ואני מוכן לעשות סקירה ולהראות באיזה מקומות.

<רון עוזרי: זאת אומרת שאם אין בבית הזה, אז ברדיוס סביר יש בתים טובים.

<רון עוזרי: משרד הבריאות, יש לו עלות של קוד אשפוז סיעודי שהיא בערך 13,400 שקלים.

<רון עוזרי: אם נאמר שאתה עשיר, אתה העשיר הגדול ביותר בארץ, לפי התקנות ולפי הצהרה של ראש האגף לגריאטריה, אתה זכאי לקבל קוד אלא שאתה משלם את מלוא המחיר.

<רון עוזרי: המחיר הזה כולל חיתולים, אמבולנסים, ואין עליו שום תוספות.

<רון עוזרי: הוא כולל ליווי, כולל הכול.

<רון עוזרי: זה הנוהל.

<רון עוזרי: זה ההסכם עם משרד הבריאות.

<רון עוזרי: בכל מקרה אתה זכאי לקבל את הקוד הזה, כך שבכל מקרה זה לא יעלה יותר מהסכום הזה ואין לקחת סכומים אחרים בחשבון כאשר מחשבים את האשפוז הסיעודי.

<קריאה: להוריד את דמי האחזקה.

אלי אלאלוף: אני מציע שנפסיק את הדיון כאן בנושא הזה.

אלי אלאלוף: שתי הקרנות, יש לבנות להן תקנון מסודר עם כל הצורה של ניצול, חישובים כל מה שצריך.

<ענת מימון: כרגע כתוב בהצעת החוק שישולם סכום למימון האשפוז הסיעודי לפי הקבוע בתוספת.

<ענת מימון: בתוספת קבוע כרגע סכום בשקלים.

<ענת מימון: בקריאה שנייה ושלישית נהפוך את זה לנוסחה.

אלי אלאלוף: מקובל.

אלי אלאלוף: זה אומר שתתחילו לעבוד.

<דורון ארנון: לא הבנתי.

<דורון ארנון: מה הנוסחה?

<דורון ארנון: הנוסחה היא החלוקה של הסכום הזה בין הקרנות?

<ענת מימון: אנחנו לא נכנסים לזה.

נורית קורן: הנוסחה של משרד הבריאות לגבי הסיעודי.

<נגה רובינשטיין: זאת אומרת שלא מדובר בסכום אחיד.

<נגה רובינשטיין: לא רק שלא מדובר בסכום אחיד לאורך זמן אלא גם פר בן אדם ופר דיור.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: קחי את הנוסח המתוקן.

אלי אלאלוף: תקראי בבקשה.

<ענת מימון: אני מסבירה שוב.

<ענת מימון: בתוספת כרגע יש סכומים.

<ענת מימון: כרגע אין לנו את הזמן כדי לכתוב את זה כנוסחה.

<ענת מימון: הכוונה היא שהסכום בפרט הראשון ידבר על כמה כסף צריך להעביר לקרנות.

<ענת מימון: דיברנו על כך שלקרן אחת יעבירו מאתיים שקלים לכל פיקדון, זו הקרן של האשפוז הסיעודי, ויש את הקרן של התפעול השוטף שזה 160 שקלים לכל פיקדון.

<ענת מימון: זה דבר ראשון.

<ענת מימון: הדבר השני הוא הסכום החודשי שהקרן צריכה לשלם במידה ופונים אליה ואומרים לה שיש דייר שיוצא לסיעודי, ממנו לו את האשפוז כל חודש.

<ענת מימון: שם אנחנו קובעים כרגע 9,000 שקלים אבל אנחנו נשב ונקבע שם איזושהי נוסחה ממנה ייגזר הסכום שהקרן תצטרך לשלם.

<עופר דרור: 160 לדירה.

<רני נויבואר: 160 לדירה.

<רני נויבואר: אדוני, עוד הערה אחת.

<רני נויבואר: סעיף קטן (ה) אומר בנוגע לקרן התפעולית שבעצם כבר באמת נכנס לליבה, מתי יצאו כספים ואיך לקרן התפעולית.

<רני נויבואר: אנחנו חושבים שצריך, לפחות כרגע בנוסח, שהכספים בקרן התפעולית, מנסחים את זה בנפרד אבל הם יצאו לפי הוראות של בית משפט כי הכינוס ופשיטת הרגל הם כבר הליכים בתוך בית משפט.

<רני נויבואר: אנחנו לא רואים איך הממונה ישב ויהיה בית משפט והוא ייתן הוראות ובית משפט ייתן משהו אחר.

אלי אלאלוף: בית משפט לא ייתן את הזריזות הנדרשת לביצוע.

<רני נויבואר: באותה רמה שהממונה ייתן כי זה כבר שם.

<נועם פליק: זה כבר שם ולפעמים יש גם מנהל מיוחד.

<רני נויבואר: יש לנו גם מנהל מיוחד לפי הוראות החוק.

<רני נויבואר: הכול מתכנס לבית משפט.

<ענת מימון: לפי הוראות שייתן בית משפט.

<ענת מימון: בסדר.

<ענת מימון: 27ג.

<ענת מימון: הוכחת יציבות כלכלית בעל רישיון יוכיח לממונה, במועד שיקבע, כי הוא בעל יציבות כלכלית מתאימה, כפי שקבע השר כאמור בסעיף 4(א)(4).

<ענת מימון: זה סעיף של תקנות, של יציבות כלכלית.

<דורון ארנון: רואה החשבון כבר עושה יציבות כלכלית.

<ענת מימון: אין לי בעיה אם זה מיותר מבחינת משרד המשפטים.

<ענת מימון: זה לממונה, האפשרות לדרוש את הוכחת יציבות כלכלית.

<דורון ארנון: אבל יש עכשיו רואה חשבון שכל הזמן מוציא דוח.

<ענת מימון: אפשר להוריד את זה.

<ענת מימון: בסדר.

<ענת מימון: 2.

<ענת מימון: תיקון שם התוספת בתוספת לחוק העיקרי, בכותרת, אחרי "תוספת" יבוא "הראשונה".

<ענת מימון: הוכחת יציבות כלכלית הוא סעיף שהיה בנוסח המקורי שדיבר על כך שלממונה תהיה אפשרות לדרוש הוכחת יציבות כלכלית בכל מועד שהוא רוצה.

<ענת מימון: היום רק כשאתה רוצה לקבל את הרישיון, אתה צריך להוכיח יציבות כלכלית לפי תקנות שאמורות להיקבע.

<ענת מימון: השאלה אם אנחנו רוצים להשאיר, למרות שיש עכשיו רואה חשבון שאמור לבדוק את היציבות הכלכלית, אפשרות גם לממונה לפנות ולבקש לפי הכללים שקובעים ב-(4)(א) יציבות כלכלית.

<נגה רובינשטיין: נדגיש שלא מדובר באפשרות אלא זאת חובה על הממונה שמי שמגיע אליו מוכיח לו יציבות פיננסית.

<נגה רובינשטיין: אז יש לנו כאן מנגנון על מנגנון על מנגנון.

<נגה רובינשטיין: אין הגדרה של מה זאת היציבות הפיננסית.

<נגה רובינשטיין: יכול להיות גם פער בין רואה החשבון לבין הממונה.

<נגה רובינשטיין: יש גם ממילא את הסמכות.

אלי אלאלוף: אבל לממונה אין את היכולת לבדוק את היציבות.

<קריאה: אבל יש לו את החובה.

<נגה רובינשטיין: אם כך, לשם מה יש את הסעיף הזה?

<נגה רובינשטיין: אנחנו מסכימים.

<נגה רובינשטיין: בסדר גמור.

אלי אלאלוף: אבל הוא יכול לבקש.

<נגה רובינשטיין: אבל הסעיף לא אומר שהוא יכול לבקש.

<נגה רובינשטיין: הסעיף אומר שבעל רישיון יוכיח לממונה במועד שייקבע כי הוא בעל יציבות כלכלית מתאימה.

<נגה רובינשטיין: זה לא סעיף של שיקול דעת.

<נגה רובינשטיין: לכן הוא מיותר.

<נגה רובינשטיין: יש כבר את כל המנגנונים בחוק הקיים ועם רואה החשבון.

אלי אלאלוף: מה אומרת הממונה?

<ג'ולי עוז: מכיוון שאני לא כלכלנית, אני חושבת שהסעיפים שמשיתים ולכן גם החלק של האחריות עליו דיברת, כבודו, אנחנו לא מסירים מאתנו אחריות.

<ג'ולי עוז: אנחנו פשוט ערים לזה שאנחנו משרד שיש לו מומחיות בתחום מסוים ופחות מומחיות בתחום הכלכלי.

<ג'ולי עוז: לכן אנחנו משתדלים לא לקחת אחריות שהיא לא שלנו.

אלי אלאלוף: את יכולה לבקש מרואה החשבון לתת לך דיווח.

<ג'ולי עוז: יש בחוק סעיף שמאפשר את התקנת התקנות לגבי איתנות כלכלית וחובתי לדרוש את האיתנות הכלכלית לפני שאני נותנת רישיון ולדעתי גם בכל מועד שאני אחשוש שבית נמצא בחדלות פירעון.

אלי אלאלוף: אין במערכת משרד הרווחה והעבודה יכולות לעשות בדיקות כלכליות?

<ג'ולי עוז: אני מוצאת את עצמי מתקשה מאוד לעשות את זה.

<ג'ולי עוז: גם היום.

אלי אלאלוף: זה משרד שלא מדבר עם עצמו?

אלי אלאלוף: כל אחד לחוד?

אלי אלאלוף: נראה לי מוזר.

אלי אלאלוף: אני חשבתי שאני מכיר את המשרד.

<ג'ולי עוז: אנחנו נשמח אם הוועדה תאשר לנו תקן של כלכלן.

אלי אלאלוף: עכשיו יגיד האוצר שזה מעל לשישה מיליון שקלים ולך תביא אישור מיוחד.

נורית קורן: אני חושבת שבאמת אולי אנחנו צריכים להיות ערים לזה ולנסות.

נורית קורן: אני אדבר עם השר.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: אני לא בעד להוסיף שום תקן.

אלי אלאלוף: תאמינו לי, יש שם עודפים.

אלי אלאלוף: הרבה.

<ג'ולי עוז: לא של כלכלנים.

<ג'ולי עוז: אולי של תחומים אחרים אבל לא של כלכלנים.

אלי אלאלוף: תשתחררו מאלה שהם מיותרים ותביאו כלכלנים.

<ענת מימון: מה אנחנו עושים עם הסעיף?

אלי אלאלוף: אני חושב שזה כלי שאמור לשרת את הממונה.

<קריאה: זה מופיע בחוק.

<ענת מימון: אפשר לנסח את זה ב-רשאי.

<ענת מימון: הממונה רשאי.

אלי אלאלוף: רשאי.

<ענת מימון: הממונה רשאי לדרוש מבעל רישיון במועד שיקבע להוכיח לו יציבות כלכלית לפי הקריטריונים של סעיף 4(א)(4).

<ענת מימון: אני רוצה להעיר לגבי התחילה והתחולה.

<ענת מימון: כרגע לקריאה ראשונה אנחנו מפרסמים את זה בלי סעיף תחילה ותחולה.

אלי אלאלוף: אם הוא שומע פתאום בתקשורת שעושה עבודה אדירה במקרה הזה ומביאה לידיעתו משהו.

<רון עוזרי: אבל גם בתוספת – לא למחוק את המלים שהפקיד פיקדון.

<רון עוזרי: לפי מה שדיברנו קודם.

<ענת מימון: כן.

<ענת מימון: כמו שהצגתי.

<ענת מימון: אני רק מעירה לגבי התחילה והתחולה.

<ענת מימון: כרגע לקריאה ראשונה אנחנו מפרסמים את זה בלי סעיף תחילה ותחולה.

<ענת מימון: התחילה והתחולה, כמובן צריכה להיות תקופת מעבר לגבי הסדרת הבטוחות בבתים קיימים שיש בהם כבר בטוחות וכאלה שאין בהם בטוחות, וזה כולל גם את זמן ההיערכות להסרת שעבודים קיימים.

<ענת מימון: בנוסף נצטרך לקבוע הוראת תחולה על הסכמים קיימים, של דיירים שכבר נכנסו והפקידו פיקדונות.

<ענת מימון: נצטרך לעשות הוראת תחילה ותחולה שהיא יחסית מורכבת אבל היא אמורה לכלול את כל ההיבטים האלה.

<ענת מימון: כרגע זה יוצבע בקריאה הראשונה בלי ההוראה הזאת ואנחנו נוסיף אותה בהמשך.

<ענת מימון: הערה אחרונה.

<ענת מימון: עלות תקציבית.

<ענת מימון: לפי מה שנמסר לנו ממשרד האוצר, אין עלות תקציבית להצעה.

<מיכה פרנס: לגבי התחילה ותחולה.

<מיכה פרנס: עוד דבר שצריך לדון שם זה מה קורה עם הבטוחות הקיימות.

<ענת מימון: זה כתוב.

<דורון ארנון: שלא יהיה כפל בטוחות.

נורית קורן: אדוני היושב ראש, קודם כל אני רוצה לברך אותך.

נורית קורן: באת לכאן עם רצון לסיים ולסייע והגענו למשהו מוסכם.

נורית קורן: אני צריכה להודות כאן לכולם, לכל מי שישב כאן מסביב לשולחן.

נורית קורן: ליבנו כמעט את כל הנקודות והגענו להסכמות.

נורית קורן: בהתחלה אי אפשר היה.

נורית קורן: הדיירים בדיור המוגן לא יכלו לשבת עם היזמים.

נורית קורן: מילה אחת לא נזרקה לחלל בלי שכולם קפצו אחד על השני.

נורית קורן: הגענו למצב שבאמת הבאנו כאן משהו חשוב ביותר מהסיבה שזה מגן גם על הדיירים וגם על הבתים.

נורית קורן: אני רוצה שיצא מכאן מסר ושגם יהיה כתוב בפרוטוקול וכולם כאן יאמרו שהכול נעשה בהסכמה ואין בעיה כי אז אני יכולה למנוע את העלייה לוועדת שרים לחקיקה, הדבר החדש שבנו לנו, המנגנון הזה.

נורית קורן: אני כבר דיברתי עם גיל, עוזר השרה, והוא אמר לי בפירוש שאם יהיה מסמך שהצעת החוק כרגע בקריאה ראשונה עוברת בהסכמה של כולם, לא תהיה בעיה ולא נצטרך לעבור לוועדת שרים לחקיקה אלא ישירות למליאה.

אלי אלאלוף: אני רוצה להעיר הערה לנושא הזה.

אלי אלאלוף: אל תותרו על הסמכויות שיש לוועדה.

נורית קורן: אני לא מוותרת.

אלי אלאלוף: אני לא זקוק לשום אישור של ועדת השרים.

נורית קורן: תודה רבה.

אלי אלאלוף: אני רוצה לומר את זה.

אלי אלאלוף: אל תתנו למשרדים סמכויות שאין להם.

אלי אלאלוף: שיעשו מה שהם חייבים לעשות.

נורית קורן: אתה צודק.

אלי אלאלוף: במקרה הזה הוועדה הזאת סוברנית להחליט.

אלי אלאלוף: מבחינת החוק אנחנו עומדים בכל הדרישות.

אלי אלאלוף: אנחנו כאן נצביע ומי שרוצה לערער על ההחלטות כאן, איך אומרים?

אלי אלאלוף: שיחפש אותנו.

נורית קורן: תודה רבה אדוני היושב ראש.

נורית קורן: אני רוצה שזה יגיע לקריאה כבר במושב הזה, בשבוע הבא.

טלי פלוסקוב: אדוני היושב ראש, אני באמת רוצה לברך גם את היוזמת חברת הכנסת נורית קורן.

טלי פלוסקוב: אני מאוד הצטערתי שאני לא בין היוזמים של ההצעה הזאת כי נכנסתי לנושא בזכות העמותה לדיירים קצת באיחור.

טלי פלוסקוב: אבל אני באמת רוצה לברך על כך שאנחנו היום נמצאים בעולם אחר.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד לכל הנציגים של בתי הדיור המוגן.

טלי פלוסקוב: בזכות יושב ראש הוועדה קמה כאן ועדת משנה לנושא האזרח הוותיק ובוועדה אנחנו דנים בכל הנושאים הטובים והפחות טובים כאשר אחד מהנושאים בו אנחנו דנים כרגע הוא בניית תכנית אב לתחום האזרח הוותיק במדינת ישראל.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שכל מה שקשור לדיור המוגן, חייב להיות חלק מתכנית אב.

טלי פלוסקוב: מה שעשיתם עכשיו, אני אמרתי לחברת הכנסת נורית קורן שזה סוג של מהפך כי עד היום באמת לא דיברתם.

טלי פלוסקוב: שנית, זה שינוי מאוד משמעותי לטובת האזרח הוותיק.

טלי פלוסקוב: זה שאתם כאן – כרגע אני פונה גם ליושב ראש א.ב.א. ולכל הנציגים של בתי הדיור המוגן – זה רק אומר, ואני אומרת את זה כל פעם בכל הזדמנות וגם מעל דוכן הכנסת, שם גם עובדים אנשים שעובדים למען אזרחים ותיקים.

טלי פלוסקוב: לא רק המקרים הכבדים והקשים שאנחנו שומעים בתקשורת.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לכם על העבודה.

טלי פלוסקוב: אדוני היושב ראש, התודה האחרונה היא לך.

טלי פלוסקוב: קודם כל, משפט שאמרת עכשיו, בעיני הוא המשפט הכי חזק ששמעתי במושב הקיץ.

טלי פלוסקוב: זה שאתה לוקח על עצמך החלטה של ועדה, היא זאת שקובעת ולא ועדת השרים.

טלי פלוסקוב: זה רק מחזק את הכוח של חברי הכנסת לעשות שינויים בכל מה שקורה כאן, לא תמיד מותאם למה שחושבים השרים והממשלה שלנו.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לך.

<יוסף קפלן: אני מבית לב גנים.

<יוסף קפלן: הערה קטנה.

<יוסף קפלן: קודם כל, באמת נראה שסביב השולחן יושבים אנשים מכובדים שהסכימו עם נוסח החוק שמונח כאן לפנינו.

<יוסף קפלן: אני מנהל בית קטן, בית בן שמונים דירות ואולי יהיו עוד מעט 120 דירות.

<יוסף קפלן: הבית שלי מאופיין באנשים ממעמד סוציו אקונומי בינוני ולא ממעמד סוציו אקונומי גבוה.

<יוסף קפלן: אני לא יודע מה עלות החוק הזה שעומד בפני כאן.

<קריאה: אין עלות.

<יוסף קפלן: אין לו, אבל יש לי הוצאות נוספות.

<יוסף קפלן: לבית הקטן שלי יש הוצאות נוספות שצפויות להגיע לפתחי וההוצאות האלה, אני לא אוכל בטח לממן אותן מכיסי אלא באיזושהי דרך לייקר את עלות הבית שלי.

<יוסף קפלן: מה שיצא בסופו של דבר זה שלקחנו מוצר שהוא דיור מוגן היום, שברובו – תסלחו לי – מרצדס לאנשים עשירים וישנם 25 אחוזים מהבתים שהם בתים קטנים שאני קורא להם מזדה, ואנחנו בעצם לוקחים את ה-מזדה ומחייבים אותה עכשיו לעבור תהליך של התייקרות והפיכתה למוצר לעשירים בלבד.

<יוסף קפלן: אני רוצה שתתנו את הדעת בעניין הזה כי ישנם בתים שמשרתים היום נאמנה דיירים ממעמד סוציו אקונומי בינוני ואנחנו בעצם עתידים – אם החוק הזה יעלה באופן משמעותי לתפעול הבתים ולבעלי הבתים – בסופו של דבר לאבד את המוצר הזה ולהפוך את השוק הזה לעשירים בלבד.

<יוסף קפלן: גם כך הוא בעיקר לעשירים.

נורית קורן: מה סכום הפיקדון שאתם לוקחים?

<יוסף קפלן: אני לוקח על דירת שני חדרים, דירה גדולה, 700 אלף שקלים, 650 אלף שקלים, ולא מיליון ו-800 אלף שקלים.

נורית קורן: תורידו את גובה הפיקדון.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: אני מבקש.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: רק הודעות.

אלי אלאלוף: לא יהיה ויכוח על דברים שכבר סיימנו.

<אברהם בר דוד: אני רוצה להודות לכל אלה שלקחו חלק גם ממשרדי הממשלה, לחברת הכנסת נורית קורן, ובאופן מיוחד לך היושב ראש על כך שהצלחנו להגיע במשך שנה אחת, מאז אני מטפל בזה, ממצב של חוסר הידברו מוחלט למצב שאפשר להגיע להסכמה.

<אברהם בר דוד: כל אחד מאתנו נאלץ לוותר על משהו וזה כנראה בזכותה של הוועדה שאתה הצלחת לנהל ועל כך אני יכול רק להסיר את הכובע ולהודות בשם כל הדיירים.

נורית קורן: תודה.

נורית קורן: תודה לענת מימון, שזה הדבר הכי חשוב, שכתבה את כל החוק.

אלי אלאלוף: זה תפקידי.

אלי אלאלוף: תודה לצוות הוועדה, זה תפקידי.

נורית קורן: כן.

נורית קורן: תודה גם למנהלת הוועדה.

<אברהם בר דוד: מי שמשווה את המרצדס למזדה, כדאי שידע ששניהם נוסעים ברישיון.

<רון עוזרי: משפט קצר.

<רון עוזרי: לא סתם תודה מהפה ולחוץ.

<רון עוזרי: אני רוצה להודות ממש למר אברהם בר דוד יושב ראש העמותה של הדיירים שפתח את כל הדלתות.

<רון עוזרי: שברנו ביחד מוסכמות.

<רון עוזרי: זה לא היה פשוט לקיים דיון ב-12:00 בלילה אבל הלכנו ביושר.

<רון עוזרי: אני רוצה להודות לחברות הכנסת נורית קורן וטלי פלוסקוב.

<רון עוזרי: בעיקר אני רוצה להודות ליושב ראש הוועדה על כך שהגענו לדבר שהוא לא מובן מאליו.

<רון עוזרי: היה קשה מאוד להגיע לזה.

<רון עוזרי: לא כולם כאן מרוצים, לא כולם קיבלו את מה שרצו, אבל אני מאמין שכך נוכל להתקדם לצעד נוסף ליציבות והצלחת הענף והשירות לדיירים.

נורית קורן: אמת דיברת.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: ברשותכם, נסכם.

אלי אלאלוף: אני מודה לכולם.

אלי אלאלוף: התוצאה היא תוצאה של עבודה של כולם ושל הבנה של כל אחד ואחת.

אלי אלאלוף: שנית.

אלי אלאלוף: אני גאה שאני שייך למדינה הזאת כי כאן זה הביטוי של הדמוקרטיה האמיתית שלנו.

אלי אלאלוף: לא אנחנו המחוקקים באנו והכתבנו אלא הכול נעשה בהידברות עם המעוניינים, עם הנוגעים בדבר.

אלי אלאלוף: זה הביטוי המדהים שיש כאן.

אלי אלאלוף: בזה אנחנו צריכים להתגאות.

אלי אלאלוף: גם אם יש לנו חילוקי דעות – וסליחה שלפעמים אני מעביר ביקורת כי אנחנו מצפים יותר מהמשרדים הממשלתיים.

אלי אלאלוף: באמת, אל תיקחו את זה כך.

אלי אלאלוף: אני רק חמישים שנים הייתי פקיד ואני לא מתבייש להיות כזה.

אלי אלאלוף: אנחנו חייבים לקחת יותר אחריות.

אלי אלאלוף: האחריות של המשרדים הממשלתיים היא חלק אינטגרלי של הדמוקרטיה שלנו.

אלי אלאלוף: אם כאן אנחנו דאגנו לחלק מהאוכלוסייה, אתה צודק, אבל זה לא אומר שהמדינה לא צריכה לדאוג לחלק האחרון, התחתון הזה שאין לו דיור מוגן ואין לו פתרונות מתאימים למצבו.

אלי אלאלוף: זה לא אומר שלא צריך לטפל בשכבות הנוספות, העליונות.

אלי אלאלוף: זה תפקיד של המדינה, מלמעלה עד למטה.

אלי אלאלוף: אנחנו נעשה את זה.

אלי אלאלוף: זה תפקידנו.

אלי אלאלוף: אתם יודעים מה עשיתי כשהיה לי משעמם – דוח אחד וכולו על העוני.

אלי אלאלוף: זאת הייתה אחת התקופות המרתקות בחיי.

אלי אלאלוף: לכן אני חושב שכאן נעשה מהלך אדיר אבל הוא לא נגמר.

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לכם שמה שזרקנו לקראת קריאה שנייה ושלישית, זה אומר שזה דורש עוד המשך עבודה ותיאום והבנה הדדית.

אלי אלאלוף: לכן אני שמח שאני חלק מהמהלך שנעשה כאן.

אלי אלאלוף: אני מודה לכל המשרדים הממשלתיים.

אלי אלאלוף: אני באמת מודה לכולם ובאמת בראוו לנורית, כי אתם לא יודעים מה זה כשאתה אומר לנורית אולי.

נורית קורן: לכן אני מצליחה, מזיזים הרים וסלעים, ברוך השם.

אלי אלאלוף: אנחנו מצביעים.

אלי אלאלוף: מי בעד אישור הצעת חוק הדיור המוגן (תיקון – הבטחת כספי הפיקדון), התשע"ז-2017 כפי שהוקראה?

אלי אלאלוף: בעד – פה אחד

מרב מיכאלי: תודה.

מרב מיכאלי: אני זוכה להצביע בעד הצעת החוק.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אני מודה לכל הצוות, לכל אחד לחוד.

נורית קורן: באמת תודה לכל הצוות.

אלי אלאלוף: כל אחד ייקח לפי אחריותו את מה שמגיע לו.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.

אלי אלאלוף: תודה.