הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 20, פרוטוקול מספר 162, 2017-07-17 11:00

אורי מקלב: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה המיוחדת לזכויות הילד.

אורי מקלב: היום יום שני, כ"ג בתמוז תשע"ז, ה-17 ביולי 2017.

אורי מקלב: אני התבקשתי על ידי יושבת ראש הוועדה הקבועה, למלא את מקומה, חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון.

אורי מקלב: היום על סדר היום – שימוש בחומרי הדברה ליד מוסדות חינוך וגנים ציבוריים.

אורי מקלב: צריך להגיד שהדיון הזה היה אמור להתקיים לפני כמה שבועות, ביום הסביבה הכנסת, אבל אין מוקדם או מאוחר וגם היום הדברים רלבנטיים והדברים חשובים.

אורי מקלב: לאור הנושא, שהוא באמת שימוש בחומרי הדברה ליד מוסדות חינוך וגנים ציבוריים, שוודאי לא צריך להיות מבין גדול כדי להבין שהקשר בין הילדים לחומרי הדברה, גם בין מבוגרים לחומרי הדברה, אבל החשיפה של הילדים לחומרי הדברה היא הרבה יותר מזיקה, היא הרבה יותר משפיעה.

אורי מקלב: כשיש ממשק בין ילדים לבין חומרי הדברה אנחנו צריכים לתת את הדעת איך אנחנו מונעים ויודעים להיערך ולהתנהל כראוי בנושא הזה.

אורי מקלב: לכן אנחנו גם קיימנו היום את הדיון ולא דחינו אותו שוב, בגלל שאנחנו כבר נמצאים על ציר של סיום המושב, סיום כנס הקיץ וחשבנו שבנושא הזה יש חשיבות גם בקיץ, אבל ודאי גם בחורף.

אורי מקלב: בכלל, הממשק היום בין חומרי הדברים לאנשים וילדים ודאי, גם אם אין קשר לאסון הגדול שקרה לפני כמה שנים אצל ילדי משפחת גרוס, גם אם אין קשר ישיר בין המקרים האלה, ודאי שיש גם את הנושא של הדברה עם ילדים, כמה זה יכול להשפיע, כמה זה יכול להיות קריטי כשאחוז קטן יכול להשפיע על ילדים הרבה יותר.

אורי מקלב: כמובן זה תלוי גם במשקל שלהם וגם בהתפתחות שלהם וגם במערכות שלהם, כפי שבוודאי יטיבו להסביר לנו.

אורי מקלב: אנחנו היום צריכים להיזהר.

אורי מקלב: מי שנכווה ברותחין נזהר בצוננים.

אורי מקלב: מי שראה דבר כזה, אסון כזה צריך ללמד אותנו, לצלצל בפעמון ולתת לנו אות אזהרה שהממשקים האלה הם ממשקים מסוכנים.

אורי מקלב: לכן מטבע הדברים כשיש חומרי הדברה, שימושים בחומרי הדברה, גם אם בהנחה ואני בטוח שיישמעו כאן גם דעות שזה רק חשיפה בכמות כזאת או אחרת, אנחנו יודעים שבאופן מעשי אנחנו צריכים לעשות הכל ולהיזהר מאד ולתת לנו נהלים כמה מדובר, במה מדובר, עד היכן מדובר, איך צריך להתנהל, בין אם מדובר בגני משחקים, בין אם מדובר על יד מוסדות חינוך.

אורי מקלב: ככל שאנחנו היום מתפתחים, בוודאי יש היום פיתוחים גדולים מאד בסוגי הדברה, שיודעים היום לנטר, לטפל בעשבים ולטפל בנושאים מסוימים.

אורי מקלב: כיושב ראש ועדת המדע והטכנולוגיה היינו בסיור במכון וולקני.

אורי מקלב: ראינו שיש מחקרים כל הזמן בנושאים האלה, איך אנחנו מדבירים מזיקים, איך מתמודדים עם מזיקים, עם עשבים, עם עוד דברים כאלה וכאלה.

אורי מקלב: ואנחנו יודעים שיש עם ההתפתחויות נוצרים גם דברים חדשים שיכול להיות שהם מאד ממוקדים במה שאנחנו רוצים - - - מבחינה חקלאית, מבחינת הסדר, מה שאנחנו רוצים כגינון, כגני משחקים, אבל צריך לחשוב שיש בני אדם, בוודאי ילדים שחשופים.

אורי מקלב: לכן הוועדה מצאה לנכון היום להמשיך ולקיים את הדיון בנושא הזה.

אורי מקלב: ראשוני הדוברים הם אדם טבע ודין עם מצגת.

אורי מקלב: בבקשה.

אורי מקלב: שם ותפקיד.

<שרית כספי-אורון: תודה רבה לוועדה ולחבר הכנסת מקלב על הדיון הזה היום.

<שרית כספי-אורון: אנחנו באמת חושבים שהנושא מאד חשוב, שבינתיים נופל בין הכיסאות, בין משרדי ממשלה וזה טוב שזה הובא לדיון בכנסת, להעלות את תשומת הלב הציבורית לנושא ולמצוא פתרונות.

<שרית כספי-אורון: שמי שרית כספי אורון, אני ראש תחום כימיקלים ובריאות באדם טבע ודין ואני אציג מצגת קצרה בשביל לתאר מה המצב כיום ומה ההמלצות שלנו למה שצריך להיות.

<שרית כספי-אורון: אז קודם כל אני אציין שהעבודה שלנו בתחום הזה של הגנה על ילדים מפני חשיפה לכימיקלים מסוכנים היא עבודה משותפת עם הקרן לבריאות וסביבה, שהנציגות של הקרן נמצאות כאן.

<שרית כספי-אורון: אז צריך לציין קודם כל שילדים הם לא סתם מבוגרים קטנים, הם מושפעים יותר מהחשיפה לחומרי הדברה, קודם כל בגלל שהם רגישים יותר להשפעות האלה.

<שרית כספי-אורון: המערכות, האיברים בגוף שלהם עדיין בשלבי התפתחות, המוח במיוחד, וכל חשיפה יכולה באמת לפגוע בהמשך התפקוד של המערכות האלה.

<שרית כספי-אורון: לפעמים תופעות שאנחנו רואים רק אחרי 20 שנה בגילאי ההתבגרות ובגילאי הפוריות.

<שרית כספי-אורון: לכן החשיפה בחלונות האלה, כשהם מאד רגישים, היא קריטית.

<שרית כספי-אורון: יותר מזה, למבוגרים יש את היכולת והם מסוגלים לפרק את הרעלים שאנחנו נחשפים אליהם, שלפעמים לילדים במקרים מסוימים אין את האנזימים או היכולת לפרק ולסלק מהגוף את הרעלים.

<שרית כספי-אורון: מעבר לזה, הם גם חשופים יותר מאיתנו.

<שרית כספי-אורון: הם נמצאים קרובים לרצפה, הם זוחלים, מכניסים דברים לפה וכתוצאה מכך חשופים לכמויות יותר גדולות וגם למנה יותר גדולה.

<שרית כספי-אורון: מנה זה היחס של החשיפה למשקל הגוף.

<שרית כספי-אורון: אז הם בערך רבע ממשקל הגוף של מבוגר ממוצע ולכן מנת החשיפה היא הרבה יותר גבוהה.

אורי מקלב: אני רוצה להבין, אנחנו מדברים על ילדים ותינוקות, על איזה גיל אנחנו מדברים, כשאנחנו מדברים על השנים שהם בסכנת יתר, כשאת אומרת שהם רבע ממשקל גוף אדם, זה צריך להיות כבר ילד גדול, רבע.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על ילדים עד גיל 3 או 4, שהם זוחלים או שהם מגיעים - - -

<שרית כספי-אורון: זה עוד יותר יכול להיות, כן.

<שרית כספי-אורון: הרבה פחות, כן.

אורי מקלב: במשקל כמוני עוד.

<שרית כספי-אורון: כן, כן.

<שרית כספי-אורון: יש טווח.

<שרית כספי-אורון: זה יכול להיות עשירית וכן הלאה.

אורי מקלב: כשאנחנו מדברים על ילדים ותינוקות, עד איזה גיל הסכנה שהיא יותר בולטת ויותר מוחשית?

אורי מקלב: זה גיל 3, זה גיל 5, זה גיל 6?

<שרית כספי-אורון: האמת שיש גם רגעים שאנחנו רגישים יותר גם אחר כך, כשאנחנו עוברים שלבים של התפתחות מינית אז גם אז יש חלון שאנחנו יותר רגישים להשפעות.

<שרית כספי-אורון: נשים בהריון, זה בגלל העובר וגם האישה עצמה יותר רגישה.

<שרית כספי-אורון: אז יש כל מיני חלונות לאורך החיים.

<שרית כספי-אורון: ככל שהם יותר צעירים הם יותר רגישים וזה הולך ופוחת עם הזמן.

<שרית כספי-אורון: המחקרים קושרים בין החשיפה של חומרי הדברה של תינוקות וילדים למגוון רחב של בעיות בריאותיות, החל מסרטן והמשך בדברים שקשורים להתנהגות שלהם.

<שרית כספי-אורון: התפתחות של אסטמה.

<שרית כספי-אורון: השפעות על המערכת ההורמונאלית של הגוף, שהיא אחראית על מגוון רחב מאד של תהליכים בגוף.

<שרית כספי-אורון: הפרעת קשב וריכוז, מומים בלידה, אוטיזם.

<שרית כספי-אורון: הרשימה מאד ארוכה והמחקרים כל הזמן מוצאים הקשרים נוספים.

<שרית כספי-אורון: אנחנו מדברים פה היום על שימוש בחומרי הדברה בעיקר בעיר, בסביבתם של ילדים בעיר.

<שרית כספי-אורון: זה מקום שגרים יותר מ-90% מהאוכלוסייה במדינה.

<שרית כספי-אורון: יש שימוש רב, אנחנו לא יודעים כמה בדיוק, אבל במוסדות חינוך, בסביבת מוסדות חינוך וגם בפארקים ובגינות משחקים.

<שרית כספי-אורון: אני עצמי נתקלתי הרבה פעמים שריססו מתחת לרגלי הילדים שלי, כשהם היו על הנדנדנות, בתוך גן המשחקים.

<שרית כספי-אורון: מרססים בעיר בנוכחותם של ילדים ממש והמרססים עצמם הם בכלל לא יודעים במה הם מרססים, מה הסכנות ועל איזה הגנות צריך לשמור.

<שרית כספי-אורון: אז יש הרבה תרחישי חשיפה.

<שרית כספי-אורון: יש גם הרבה סימני שאלה לגבי החומרים עצמם, במיוחד לגינון.

<שרית כספי-אורון: בתחום התברואי זה קצת יותר מסודר, אבל בגינון החומרים הם מאושרים על ידי משרד החקלאות, בעיקר לצורכי חקלאות ונעשים בהם שימוש בגינון העירוני.

<שרית כספי-אורון: יש שם תוויות, הוראות של החקלאות בלבד – לא לשימוש ביתי, אז איפה נופל הפארק?

<שרית כספי-אורון: האם זה נחשב חקלאות, פארק עם דשא?

<שרית כספי-אורון: בנוסף כתוב - מותר לשימוש לצידי דרכים.

<שרית כספי-אורון: תיכף אני אראה לכם תמונות מה זה צידי דרכים.

<שרית כספי-אורון: הנה זו עירי, מודיעין והריסוס שמתבצע כל הזמן בצידי דרכים, זה מול הבית, מול בית הספר, ליד בית הספר, איפה שהילדים הולכים.

<שרית כספי-אורון: גם הטבע נפגע.

<שרית כספי-אורון: כאן רואים את גבעת הטיטורה.

<שרית כספי-אורון: אז צידי דרכים זה יכול להשתמע הרבה דברים ולא ממש ברור מה זה ואם מותר לעשות שימוש בתוך העיר.

<שרית כספי-אורון: לתושבים אין ממש מידע וגם לעירייה עצמה אין ממש מידע מה קורה, כי הריסוס מתבצע על ידי קבלנים.

<שרית כספי-אורון: אין לנו מעקב או נתונים לגבי השימוש בחומרי הדברה בעיר, אין אזהרות לציבור והמדבירים עצמם, כמו שאמרתי, הם חסרי הכשרה והם לא יודעים לעשות שימוש נכון ובטוח בחומרים עצמם.

<שרית כספי-אורון: יש מעט מאד מקרים שמצאנו.

<שרית כספי-אורון: אחרי ידבר, אני מקווה, נציג מעיריית כפר סבא, ששם דווקא כן יש שילוט במקרים הנדירים שיש שימוש.

<שרית כספי-אורון: אז איך זה קורה במקומות אחרים בעולם?

<שרית כספי-אורון: אז יש מגוון רחב מאד של ערים באירופה, בארצות הברית, בקנדה, שיש להן החל ממעקב אודות השימוש בחומרי הדברה, המשך באיסורים על שימוש בחומרים מסוכנים יותר, חובת שילוט, רישום ודיווח, ניטור.

<שרית כספי-אורון: יש גם ערים שהפסיקו באופן וולונטרי, גם אם אין חוק, שפשוט הלחץ הציבורי הביא לכך שהפסיקו לעשות שימוש וולונטרי בחומרי הדברה בשטחים הציבוריים.

<שרית כספי-אורון: יש אפילו מקומות שהפסיקו כליל.

<שרית כספי-אורון: באירווינג, בקליפורניה החליטו לפני שנתיים אני חושבת, או שנה, לעבור להדברה משולבת, שזה מעדיף שימוש בשיטות לא כימיות לטפל בעשבים ובמזיקים והם הצליחו תוך שנה לרדת לאפס באזורים בהם יש ילדים.

<שרית כספי-אורון: אנחנו לא מדברים פה על כל איי התנועה וזה, אנחנו מדברים על איפה שהילדים שלנו נמצאים.

<שרית כספי-אורון: אז אנחנו יודעים שזה אפשרי.

<שרית כספי-אורון: זה קורה גם בפריז ואפילו בישראל.

<שרית כספי-אורון: בכפר סבא, שלפני כשנתיים וחצי, גם שם אמרו די והפסיקו את השימוש בקוטלי עשבים ובחומרי הדברה בגינון.

<שרית כספי-אורון: אז מה שאנחנו צריכים לנושא של הגינון, זה קודם כל שיהיה איזה שהוא סדר ונדע איזה חומרים מותרים לשימוש בתוך העיר, בקרבתם של הציבור בכלל ובילדים בפרט.

<שרית כספי-אורון: להשתמש קודם כל באמצעים למניעת הדברה והעדפת חלופות מכאניות וביולוגיות.

<שרית כספי-אורון: במקרים שנצטרך וחייבים להדביר, אז חייבים לשים שילוט שמזהיר את האנשים.

<שרית כספי-אורון: להכשיר את המדבירים עצמם, על מנת שהם יעשו שימוש תקין ובטוח בתכשירים.

<שרית כספי-אורון: לדרוש מהעיריות, מהרשויות המקומיות, להכין תכנית הדברה שמכוונת את ההדברה בעיר לבטוחה יותר, לאסוף נתונים ולנטר אחרי השימוש.

<שרית כספי-אורון: גם בתוך מוסדות חינוך אנחנו מכירים שבמשרד להגנת הסביבה היה איזה שהוא מאמץ להכין הנחיות לשימוש הנכון בחומרי הדברה בתוך המוסדות עצמם ובסביבתם.

<שרית כספי-אורון: אנחנו עדיין לא ראינו שזה התפרסם, אבל זה מאד נדרש ואנחנו מקווים שההנחיות האלה יכללו גם הוראות למניעה ולהדברה משולבת ובשום אופן שלא ירססו בנוכחות הילדים וידרשו זמן המתנה מספק לפני החזרת הילדים למוסד.

<שרית כספי-אורון: זהו, תודה רבה.

אורי מקלב: יופי, תודה רבה.

אורי מקלב: באמת חשפת בפנינו קצה מהמחשבות, שכשאנחנו רואים את התמונות האלה, את העובדות שקורות בשטח, לאן זה יכול להגיע.

אורי מקלב: אם באחד השקפים חברה שהיא תעשייה כימית, נותנת הוראות והם מדברים על כך שהריכוז צריך להיות 15%, מי זה שבאמת מפקח שהריכוז הוא באמת 15% והוא לא ריכוז הרבה יותר גבוה, בגלל שאותו אחד שעושה את זה חושב שהוא יעשה את זה יותר מהר.

אורי מקלב: הרי ככה זה 15%, אם אני אעשה את זה כל חודש, אבל הרי לא נותנים לי, אין לי כוח אדם, אז אני אתן קצת יותר.

אורי מקלב: או כשהמכשירים שעושים את זה הם מכשירים שהמדידה שלהם היא כל הזמן שווה.

אורי מקלב: יכול להיות.

אורי מקלב: בהנחה שהוראות השימוש עוברות גם פיקוח, שזה לא רק של חברה, שגם המשרד להגנת הסביבה במקרה הזה יודע שאם חברה של תעשיות כימיות נתנה הוראות שימוש, קודם כל שהן נכונות.

אורי מקלב: בהנחה שהחומרים שנמצאים שם הם רק החומרים האלה ולא חומרים אחרים.

אורי מקלב: ולאחר מכן אנחנו צריכים גם לדעת ולהיות בטוחים שהמשתמש גם מוסמך לכך וגם יש עליו פיקוח.

אורי מקלב: וגם אם יש שינוי במקומות, אם יש מקומות ששם צריך לעשות זהירות – צידי דרכים וחצרות ומה זה נקרא חצרות.

אורי מקלב: הביטוי במילון לחצרות הוא רחב מאד, אז על מה אנחנו מדברים בחצרות?

אורי מקלב: האם אנחנו נשים את זה תוך הגן עצמו?

אורי מקלב: האם צמחייה שקרובה לגן משחקים, שיש שם פינת גן של פרחים או של עשבים, שגם עוברת ריסוס והדברה, האם שם יש שלט?

אורי מקלב: האם מיד אחרי זה לא צריך לעבור שעות?

אורי מקלב: מגוון של דברים שאנחנו צריכים לדעת האם יש הסדרה בכלל בעניין הזה והאם יש הנחיה.

אורי מקלב: האם יש מעקב ופיקוח אחר הדברים, ביקורת.

אורי מקלב: זה דברים שלמים שלגביהם עולות וצפות השאלות.

אורי מקלב: בתוך החומר אני רואה, ואני לא יושב ראש הוועדה, כפי שאמרנו בהתחלה וכפי שידוע, אבל הוועדה שלחה למשרד להגנת הסביבה דף עם שאלות ואנחנו לא קיבלנו עד רגע זה תשובות.

אורי מקלב: הנציג המשרד כן נמצא כאן ולפני שחבר הכנסת דב חנין יגיב, אולי כדאי שנשמע ביחד את המשרד להגנת הסביבה.

אורי מקלב: אורי שלום.

<אורי שלום: אולי יעל.

<יעל ינאי: אתה רוצה שאני אתחיל?

<יעל ינאי: אוקיי.

אורי מקלב: מי את?

אורי מקלב: גם מהמשרד להגנת הסביבה?

<יעל ינאי: כן, מהלשכה המשפטית, יעל ינאי.

אורי מקלב: אולי תאירי את עינינו.

אורי מקלב: תתני איזו סקירה קצרה מבחינת המשרד, מה המשרד מפקח, על מה הוא ממונה, על מה הוא נותן הנחיות.

אורי מקלב: כרגע אנחנו לא יודעים שום דבר, ואולי גם באמת תעני על השאלה למה לא נתתם תשובות.

אורי מקלב: יש כאן מכתב פנייה ממשרד ממשלתי שנשלח כבר נראה לי ב - - -

<יעל ינאי: האמת היא שאני לא מכירה את המכתב הזה.

<יעל ינאי: אני אשמח אם תוכל להעביר לי אותו.

אורי מקלב: יש כאן, לכבוד השר להגנת הסביבה.

אורי מקלב: גם מנהלת הוועדה תיתן לך.

אורי מקלב: מופיעות במכתב 10 שאלות לקראת הדיון.

אורי מקלב: מתי זה נשלח?

<תמי ברנע: ב-14 ביוני.

אורי מקלב: ב-14 ביוני.

אורי מקלב: נו, אז זה מספיק זמן כדי לענות או להתייחס.

<יעל ינאי: לצערי, לדעתי אנחנו לא קיבלנו אותו.

<יעל ינאי: אני לא מכירה את המכתב הזה.

אורי מקלב: ברוב המשרדים, כשהם מקבלים מכתב מוועדה, זה מקבל עדיפות.

אורי מקלב: יודעים, במיוחד כשזה לקראת דיון.

אורי מקלב: זה באמת לפלא בעיני.

<יעל ינאי: אני לא יודעת להסביר את זה, כי אני מעולם לא ראיתי את המכתב הזה, אבל אני מוכנה לחזור ולבדוק את זה במשרד, ובכל מקרה אנחנו נשתדל לענות פה על מה שאפשר.

<יעל ינאי: מבחינת המשרד להגנת הסביבה, דבר ראשון נתחיל בלהגיד שלפני שנה נכנס לתוקף חוק הסדרת העיסוק בהדברה תברואית, שהוא בעצם חוק שעשה רפורמה בכל הנושא של מדבירים והדברה תברואית,ש היא הדברה של מזיקים לאדם ולרכושו.

<יעל ינאי: כשבעצם הדברה עירונית היא הדברה שהיא על התפר בין הדברה תברואית להדברה חקלאית.

<יעל ינאי: יש במרחב העירוני גם מזיקים תברואיים וגם מזיקים חקלאיים ובגלל זה יש איזה שהוא קושי באמת לייצר מדיניות סדורה בנושא הזה, בגלל שכל משרד עושה רגולציה על התחום שלו.

<יעל ינאי: רגולציה זה גם בהקשר של המדבירים, כמו שאמרתי לפי חוק הסדרת העיסוק וגם בהקשר של תכשירים.

<יעל ינאי: כשיש שתי ועדות בין משרדיות, אחת של המשרד להגנת הסביבה ואחת של משרד החקלאות, שאחריות על רישום תכשירים להדברה לתחומים האלה.

<יעל ינאי: יש כאן מישהו ממשרד החקלאות?

אורי מקלב: כן.

<קריאה: כן, הרבה.

<יעל ינאי: אז באמת בהקשר הזה נדרש שיתוף פעולה שהוא מאתגר - - -

אורי מקלב: בואי נתמקד במה ההנחיות שלכם לגבי הסביבה העירונית.

אורי מקלב: בחקלאות, כרמים והדברים האלה, אנחנו לא ניגע.

אורי מקלב: זה לא הדיון.

אורי מקלב: מה ההנחיות שלכם לגבי מה שקורה בסביבה העירונית, מה שעלול להיות, גם בסביבה העירונית, כפי שאמרת, יכולים להיות בורות ניקוז או דברים מסביב, תעלות או דברים כאלה.

אורי מקלב: דרך אגב, ביישובים חקלאיים זה גם יישובים שילדים ברוך השם חיים שם וגדלים שם וגם שם יש הדברה.

אורי מקלב: שם צריכות להיות הנחיות עוד יותר.

אורי מקלב: הסביבה החקלאית לא מנותקת לגמרי מהיישוב העירוני.

אורי מקלב: בתי ספר ועוד.

אורי מקלב: אנשים חיים בתוך יישובים כאלה ואחרים, שהם דורשים טיפול בהדברות וטיפול כימי.

<יעל ינאי: כן, ואני כמובן מייצגת את ה - - -

אורי מקלב: אז ככה שאני לא יודע להגיד לכם.

אורי מקלב: אני מבין ששדות חקלאיים רחוקים ושם זה אחרת, אבל מה כן יש לכם?

<יעל ינאי: בגדול המשרד להגנת הסביבה, בגלל שהוא אחראי על התחום של הדברה, שהיא בדרך כלל בבית והיא אפילו יותר קרובה לאדם מאשר הדברה עירונית, כל נושא רישום התכשירים והפיקוח על מדבירים נעשה באופן יחסית הדוק ומאושרים תכשירים באמת בהתחשב בזה שזה ידוע שזה הולך להיות קרוב מאד לאדם.

<יעל ינאי: זה נראה לי בשונה מהתכשירים שמאושרים במשרד החקלאות, שהרבה פעמים מיישמים אותם באמת בשדות פתוחים ופחות לוקחים בחשבון האם זה יגיע לתוך הבית או לא.

<יעל ינאי: אז במשרד להגנת הסביבה בהחלט לוקחים את זה בחשבון וקובעים הנחיות - - -

<שרית כספי-אורון: מה עם מה שמרססים ברחובות נגד עשבים שוטים בין המדרכות?

אורי מקלב: עשבים שוטים זו הדברה חקלאית ואני אתן למשרד החקלאות להשיב לזה.

יעל כהן-פארן: באמת יש פה את הבית, אבל יש את מה שצמוד לבית, וזה כבר משרד החקלאות.

אורי מקלב: כן, אבל אני עדיין לא הבנתי מה משרד החקלאות?

אורי מקלב: הוא מאשר איזה חומר כן ואיזה חומר לא?

אורי מקלב: המשרד להגנת הסביבה צריך בשטח לתת הנחיות בשטח ומשרד החקלאות גם נותן?

<יעל ינאי: אז אולי אני אסביר קצת יותר.

אורי מקלב: יכול להיות שאנחנו כאן בעצם עולים על סמכויות בין שני משרדים, שיכול להיות שמשרד החקלאות אומר מה הטיפול ומה החומרים המותרים, מה החומרים האסורים או מה הריכוזים המומלצים, המותרים והאסורים.

אורי מקלב: איך אחרי זה, או מי הוא זה שמנחה בשטח?

אורי מקלב: משרד החינוך?

אורי מקלב: העירייה?

אורי מקלב: מי מנחה את העיריות?

אורי מקלב: מי מפקח?

אורי מקלב: האם כל גנן יכול לעשות גם הדברה?

אורי מקלב: האם את ההדברות במקומות האלה עושים רק אנשים מיוחדים?

אורי מקלב: יש לנו כאן מגוון של שאלות ששאלנו.

אורי מקלב: 10 השאלות זה בעצם היה רק על קצה המזלג.

אורי מקלב: אני יכול להבין, אני יכול לתת אפילו לא את הכל, אבל קודם כל מי קובע אלה חומרים מותרים?

אורי מקלב: האם יש חקיקה?

אורי מקלב: האם היו אירועי הדברה חריגים שהתרחשו בשטח עירוני, בפארקים?

אורי מקלב: האם היו אירועים והאם היו נפגעים באירועים.

אורי מקלב: כמה ילדים היו?

אורי מקלב: זה נתונים שאנחנו שואלים אם יש לכם.

אורי מקלב: מי מפקח על השימוש?

אורי מקלב: האם יש נוהל פעולה במקרה של פגיעה?

אורי מקלב: האם יצאו הנחיות למנהלי מוסדות חינוך, רשות מקומית?

אורי מקלב: מי המנחה?

אורי מקלב: משרד החקלאות?

אורי מקלב: כי כאילו עולם שלם שאנחנו עוד לא יודעים ולא מקבלים ואת כבר מעבירה את השרביט למישהו אחר?

<יעל ינאי: לא, לא.

אורי מקלב: את ממשיכה?

<יעל ינאי: כן.

אורי מקלב: אז בבקשה, היועצת המשפטית של המשרד להגנת הסביבה.

<יעל ינאי: יועצת, לא היועצת.

<יעל ינאי: כמו שאמרתי באמת יש כאן קו תפר שדי מורכב להבין אותו, אבל אני אנסה להסביר אותו בקיצור.

אורי מקלב: מה כן?

אורי מקלב: תתמקדי במה כן.

<יעל ינאי: כשאנחנו מדברים על הדברה בתכשיר תברואי שמיועד למזיקים, כמו זבובים, יתושים, זה יהיה תכשיר שיירשם במשרד להגנת הסביבה וזה יהיה תכשיר שהמשרד להגנת הסביבה יקבע את הגבלות השימוש ואת הגבלות המכירה שלו.

<יעל ינאי: הרבה פעמים תכשירים כאלה יוגבלו לשימוש מדבירים בלבד, שגם הם מדבירים שהמשרד להגנת הסביבה נותן להם רישיונות והכשרה.

<יעל ינאי: למעשה יש כאן מערכת פיקוח שהיא די הדוקה.

<יעל ינאי: זאת אומרת אנחנו כן בקשר עם הרשויות המקומיות.

<יעל ינאי: אנחנו כן יכולים לתת הנחיות.

<יעל ינאי: אנחנו נקבע בתקנות מכוח החוק החדש דברים יותר ספציפיים לגבי אופן הפעולה של מדבירים בשטח ומתי הם צריכים להשתמש באמצעים מכאניים וביולוגים, כמו שנאמר פה ומתי בריסוס.

<יעל ינאי: זה הנושא שנמצא תחת אחריות המשרד להגנת הסביבה, כשקו התפר הוא בעצם כזה שכל הדברה שנעשית בתכשיר שהוא לא כזה, אלא תכשיר שמיועד לקטילת עשבים ואני פחות מבינה בזה, אבל לדברים שמשרד החקלאות מרשה אותם, בעצם בדרך כלל השימוש בהם לא מוגבל למדבירים בלבד, וגם המכירה לא.

<יעל ינאי: זאת אומרת בגדול אפשר לקנות אותם בחנויות, לעשות בהם שימוש בהתאם להוראות התווית וכאן נוצר איזה שהוא פער.

<יעל ינאי: אני חושבת שיש שם פחות הנחיות ספציפיות.

<יעל ינאי: בגלל שאנחנו מוכוונים גם ככה לשימוש שהוא בקרבה מאד מאד קרובה של האדם, כל הנחיות השימוש והמכירה בתכשירים מיועד לזה, למנוע בעצם מצבים של הרעלה או מצבים של שימוש לא נכון.

<יעל ינאי: זה פחות או יותר.

אורי מקלב: זאת אומרת ההנחיות הן כלליות, הן לא הנחיות שמתקדמות יותר בכיוון גני משחקים.

אורי מקלב: זאת אומרת הנחיות כלליות לרשויות.

<יעל ינאי: לפעמים.

<יעל ינאי: לפעמים זו תהיה גם הנחיה שהיא - - -

אורי מקלב: אנחנו אולי נבקש אחרי זה לחזור אלייך.

אורי מקלב: בשלב שחברי הכנסת יירצו לדבר, תמיד אתם מוזמנים.

אורי מקלב: עכשיו?

אורי מקלב: בבקשה.

דב חנין: תודה אדוני יושב הראש.

דב חנין: תודה על קיום הדיון הזה.

אורי מקלב: חבר הכנסת דב חנין.

אורי מקלב: אני לא חושב שיש מישהו שלא יודע, אבל בכל אופן, בשביל הכבוד.

דב חנין: תודה רבה לך אדוני יושב הראש.

דב חנין: תודה על קיום הדיון הזה ותודה לכל המשתתפים ולחומרים שאתם - - -

אורי מקלב: תודה ליושבת הראש הקבועה.

אורי מקלב: אני רק ממלא מקום.

דב חנין: גם ליושבת הראש.

אורי מקלב: בגלל חשיבות הדברים.

דב חנין: בהחלט, בהחלט.

דב חנין: ותודה לכל הארגונים שהביאו בפנינו את החומרים.

דב חנין: אדם טבע ודין, כתמיד גם הצגה של בעיות וגם הצגה של כיוונים להתמודדות.

דב חנין: אני מנסה כבר כמה שנים לקדם בכנסת חוק שנקרא בשם סביבה חינוכית בריאה.

דב חנין: נקודת המוצא של החוק הזה היא שילדים אינם מבוגרים קטנים.

דב חנין: וכיוון שאנחנו מחייבים את הילדים שלנו לשהות במוסדות חינוך, אם זה גני ילדים, אם זה בתי ספר, לאורך שעות ארוכות של היממה, אנחנו מחויבים לתת להם הגנה ברמה גבוהה יותר בתחומים הבריאותיים.

דב חנין: אנחנו עוסקים פה בסוגיה של חומרי הדברה.

דב חנין: אני מניח שמעבר לכל הדברים הטובים והיפים שנאמרים פה בדיון, כולנו יודעים שבמציאות בשטח יש הפקרות מאד גדולה לגבי חומרי ההדברה.

דב חנין: אנשים משתמשים בכל מיני חומרים, לא באמת יודעים איפה, לא באמת יודעים איזה.

דב חנין: אין הסדרה ואין נורמות.

דב חנין: אני בהחלט מעריך את התחלת הפעולה של המשרד להגנת הסביבה בעניין הזה, אבל אנחנו במרחק מאד גדול מהמקום שבו אנחנו צריכים להיות.

דב חנין: וכשאנחנו מדברים על ילדים, אני חושב שאנחנו צריכים לתת להם את ההגנה המקסימאלית, שאיננה ניתנת היום.

דב חנין: גם בנושא של חומרי הדברה וגם בנושא של מפגעים סביבתיים אחרים.

דב חנין: אנחנו צריכים לייצר סטנדרט בסיסי של איך צריך להיראות מוסד חינוכי, שאליו אנחנו שולחים את הילדים שלנו מבחינת הסיכונים הסביבתיים והבריאותיים שקיימים מסביב למקום הזה.

דב חנין: הצעת החוק הזו, אדוני יושב הראש, בתקופתה של יולי תמיר כשרת חינוך, אפילו עברה בקריאה טרומית בכנסת.

יעל כהן-פארן: כן?

דב חנין: כן.

יעל כהן-פארן: טוב שיש מישהו עם זיכרון ארגוני.

דב חנין: כן, כן, יש.

דב חנין: שעדיין לא מספיק זקן כדי - - -

יעל כהן-פארן: לזכור.

דב חנין: לשכוח.

דב חנין: אז ההצעה הזו עברה קריאה טרומית בכנסת.

דב חנין: למרבית הצער, כמו שקורה במקרים רבים אצלנו, הוקדמו הבחירות לכנסת וכך בעצם המהלך הזה נקטע ולצערי הגדול השר בנט, שר החינוך הנוכחי, לא רואה את אותה חשיבות ודחיפות בהגנה על הבריאות והחיים של הילדים בבתי הספר.

דב חנין: אני מנצל את ההזדמנות שנמצאים פה נציגי משרדים מהדרגים המקצועיים, כדי לפנות אליכם לתמוך בנו במהלך הזה.

דב חנין: אני חושב שאתם צריכים להציף הלאה את הדרישה לייצר נורמה אחרת, שמתייחסת לילדים, למוסדות החינוך – מגן הילדים ועד סיום בית הספר התיכון ומגינה על הילדים האלה מפני מפגעים סביבתיים.

דב חנין: אני אומר שמהלך כזה, אני אומר את זה כדי שלא יהיו פה סימני שאלה, מהלך כזה הוא לא מהלך קטן.

דב חנין: הוא גם לא יוכל להתבצע בין יום.

דב חנין: זה ברור לנו.

דב חנין: אנחנו לא חושבים שברגע שנעביר את החוק, נוכל להגיד שכל הילדים שלנו בישראל לומדים בסביבה בריאה.

דב חנין: זה לא המצב.

דב חנין: אבל אנחנו חושבים שקביעת הסטנדרט מאד מאד חיונית כאן.

דב חנין: גם אם הדרך להגשמתו במציאות תהיה הדרגתית.

דב חנין: גם אם הדרך להגשמת הסטנדרט הזה במציאות תהיה הדרגתית, אנחנו חייבים לקבוע אותו ולהתחיל להתקדם בכיוון הזה.

דב חנין: תודה רבה.

אורי מקלב: אוקיי, תודה.

אורי מקלב: בבקשה, חברת הכנסת יעל כהן-פארן.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

יעל כהן-פארן: אני באמת רוצה להצטרף לדברים החשובים שאמר חברי, חבר הכנסת דב חנין ולברך על קיום הדיון.

יעל כהן-פארן: ברור שילדים, מטבע היותם ילדים, הם נמצאים הרבה יותר בחוץ.

יעל כהן-פארן: הם הרבה יותר פעילים, הם נושמים יותר ממבוגרים.

יעל כהן-פארן: כל אפשרות חדירת חומרים מסוכנים ורעילים לגוף שלהם הרבה יותר גבוהה מלנו, המבוגרים.

אורי מקלב: בנוסף למה שכאן אמרו, שזה הרבה יותר מסוכן.

אורי מקלב: זאת אומרת אותה חשיפה למבוגר - - -

יעל כהן-פארן: בוודאי.

יעל כהן-פארן: אותה חשיפה היא יותר מסוכנת, אבל גם הם נחשפים יותר, כי הם יותר בחוץ, הם רצים, הם נושמים יותר, הם אוכלים יותר פירות וכו', שיש בהם סיכון.

יעל כהן-פארן: אגב, יש דיון בעוד שעתיים כמעט בנושא ריסוסים בחומרים שלא אמורים להיות בשימוש יותר.

יעל כהן-פארן: אני רואה פה איזו שהיא, לא יודעת אם לקונה, אבל איזה שהוא חוסר בהתייחסות של משרדי הממשלה.

יעל כהן-פארן: יש משרד החקלאות לחקלאות ולכל המדבירים שקשורים לחקלאות.

יעל כהן-פארן: יש את משרד הגנת הסביבה, שמתייחס לתברואה ומתייחס לבית והחוק החדש של המדבירים וכו', שההסדרה היא על ידי המשרד להגנת הסביבה.

יעל כהן-פארן: ויש את הסביבה, המרחב הציבורי בערים.

יעל כהן-פארן: והוא, כמו שאני שומעת כרגע, משרד החקלאות, אבל אני לא יודעת, בעיני זה נופל בין הכיסאות.

יעל כהן-פארן: אני לפעמים מקבלת, אתם יודעים, פניות ציבור מכל הארץ, מהשכונה שאני גרה באה.

יעל כהן-פארן: מראים לי סרטונים של מרסס כזה, לא יודעת, אדם עם סרבל ומרסס על הגב, או אפילו מכונית קטנה עם מיכל ריסוס, פשוט מרסס את כל הרחוב, כולל גן ילדים שפעיל שם ממש, מעבר לאיזו גדר שקופה.

יעל כהן-פארן: פשוט מדהים.

יעל כהן-פארן: השאלה היא אם זה באמת יכול להיות שזה נופל רק בידיהם של הרשויות המקומיות לחוקק תקנות עזר בעניין.

יעל כהן-פארן: אם אין איזו שהיא הגבלה, אם לא כללית, אז לפחות בשעות היום, שזה לא יהיה בשעות של פעילות גני הילדים ובתי הספר, לפחות.

יעל כהן-פארן: למרות שנכון, לא כל כך נוח לאנשים לעבוד בערב, אבל שלא יהיה בשעה שהילדים מסתובבים שם.

יעל כהן-פארן: מעבר לכך, מי מפקח על הנושא הזה של הריסוס בתחום השטח העירוני ובגני הילדים.

יעל כהן-פארן: אני חייבת להתייחס לעוד עניין, שהוא התחושה, וזה נושא שעלה גם בוועדה כאן, על תחושה שהיום יש איזו שהיא רתיעה מחול בגני הילדים, כי יש שם זבובים, זבובי חול עוקצים או הפרשות של חתולים וכו'.

יעל כהן-פארן: זה קשור גם לריסוס, כי הם באים והתיקון הזה הוא לבוא ולרסס את החול, אז אוי ואבוי.

יעל כהן-פארן: אז במקום שיעקצו אותם זבובים, הילדים המסכנים יאכלו את הרעל הזה.

יעל כהן-פארן: אז התיקון הוא להביא דשא סינטטי, שזה איום ונורא.

יעל כהן-פארן: שזה גם כן לא פיתרון.

יעל כהן-פארן: אני אומרת את זה כאן באמת בצורה הכי ברורה.

יעל כהן-פארן: זה חומרים שנפלטים מהדשא הסינטטי, בטח בשמש, בחום, הם חומרים אורגניים נדיפים, הם גם לא בריאים לא לנו ובטח לא לילדינו ואני יודעת שזה גם היה בדיון כאן בוועדה.

יעל כהן-פארן: בקיצור, איך שלא נסתכל על זה, אולי עדיף להישאר עם הזבובים והחול והפיפי של החתולים מבחינת בריאות הילדים.

יעל כהן-פארן: אבל נחזור לריסוס איפה, ואני שואלת כאן את הנוכחים בחדר – מי אחראי על הריסוס שהוא במתחם העירוני, במתחם היישובי והאם יכול להיות שאין שום הסדרה חוץ מאיזה חומרים מותר.

יעל כהן-פארן: אין שום הסדרה על שעות, על קרבה לילדים, לגני ילדים, פעילים, לא פעילים.

אורי מקלב: תודה.

יעל כהן-פארן: תודה.

אורי מקלב: תודה על הדברים.

אורי מקלב: רק שיירשם כאן, לא צריך לחזור על הדברים.

אורי מקלב: אני אבקש מנציגי המשרדים ואני גם לכפר סבא, אבל אני רוצה את ההתייחסות עכשיו, מכיוון שהצפנו את הנושא של סמכות, של אחריות, מי נותן את ההנחיות.

אורי מקלב: דיברנו גם על משרד החקלאות, דיברנו גם על משרד החינוך ויש כאן גם את משרד הבריאות בוודאי ברקע.

אורי מקלב: אני אבקש התייחסות קצרה של המשרדים ואחרי זה אני רוצה לפתוח את זה לדיון בשביל האחרים, אבל רק להגיד מה יש, לא לחזור על הדברים שכבר נאמרו.

אורי מקלב: משרד החקלאות, בבקשה.

אורי מקלב: לאחר מכן הייתי מבקש התייחסות של משרד החינוך.

<עבד גרה: צהרים טובים.

<עבד גרה: שמי עבד גרה ואני המנהל של השירותים להגנת הצומח ולביקורת.

<עבד גרה: אני מברך על הדיון ואני מברך את אדם טבע ודין, שהם מאתגרים את המערכות.

<עבד גרה: ברצוני לציין בתור ריוויו, שהנושא של רישום ורישוי של תכשירי הדברה נעשה בצורה מאד מסודרת ומוקפדת במסגרת השירותים להגנת הצומח וביקורת.

<עבד גרה: יש ועדה בין משרדית שדואגת לבדוק את כל הנושא של הפיטוטוקסיות, הנושא של השפעה על הסביבה, על הטבע, על הגנים ובמיוחד על האדם ובעלי החיים בכלל.

<עבד גרה: ככה שאני לא הייתי מרחיק לכת, כמו שאמר חבר הכנסת חנין, שיש פה הפקרות.

<עבד גרה: אין הפקרות.

<עבד גרה: יש ועדה בין משרדית שכוללת טוקסיקולוגים - - -

דב חנין: ועדה יש, השאלה האם היא מה החיבור בין מה שקורה במציאות לבין הוועדה.

דב חנין: אני בטוח שיש ועדה ואני בטוח שאתם עושים עבודה מקצועית בוועדה.

<עבד גרה: יפה, באמת יש ועדה שעושה, יש בה נציגות של כלל המשרדים, כולל טוקסיקולוגים שמודעים לבעייתיות שלה.

אורי מקלב: אוקיי, אז איזה הנחיות יש לכם?

אורי מקלב: מה אתם עושים מעבר להנחיות?

אורי מקלב: יש לכם מדרגים בין דברים שנכונים לחקלאות ודברים שלא נכונים לעיר?

אורי מקלב: האם בתוך העיר, בשטח העירוני אתם מדרגים או שאתם רק קובעים מה החומרים המסוכנים, מה החומרים שאינם מסוכנים, איך הם צריכים להיות מאוחסנים, מי רשאי למכור את זה ובזה אתם יצאתם מהתמונה.

<עבד גרה: לא, לא, אנחנו לא יצאנו מהתמונה.

<עבד גרה: כפי שהוסבר כאן, יש כמה ועדות לרישום ורישוי.

<עבד גרה: אנחנו אמונים על רישום תכשירים לשימוש חקלאי ואנחנו אמונים על חוק התווית, שבעצם בתווית מוסבר – החומר הזה מיועד למה – לצמח ולנגע ונותן הוראות מתי להשתמש.

<עבד גרה: זה לא החברות.

<עבד גרה: מי שנותן את ההנחיה זה בעצם הוועדה הבין משרדית.

<עבד גרה: עכשיו לגבי יישום בשטח.

<עבד גרה: ב-90% מהחומרים לשימוש של תכשירי הדברה נעשה רישום במסגרת השירותים להגנת הצומח במשרד החקלאות.

<עבד גרה: שאר הדברים זה סביבה ווטרינריה.

<עבד גרה: בגדול יש תפר, יש נושאים שהם נופלים בין המשרדים.

<עבד גרה: כדי לטפל בסוגיות האלה התקיים לפני כחודש ימים מפגש ברמת מנכ"לים של משרדי החקלאות, סביבה ובריאות.

<עבד גרה: ניתנו הנחיות ברורות לקיים מפגשים מקצועיים.

<עבד גרה: התקיימו מפגשים ויש כבר נייר עמדה.

<עבד גרה: אנחנו הולכים לקיים במהלך חודש ספטמבר מפגש שיכלול את כל המרכיבים, את כל הנושאים, כולל האקדמיה ונציגי ציבור, להציף את הסוגיות שנופלות בתפר ולא נתנו עליהן את הדעת.

אורי מקלב: תן לי דוגמא של סוגיה שנפלה בתפר.

<עבד גרה: הסוגיות האלה של למי שייך שטח בור, מה זה ההגדרה ריסוס ליד.

<עבד גרה: בשנת 2005 חוקק חוק משותף של חקלאות-סביבה, שנקרא תקנות החומרים המסוכנים, שימוש בתכשירים ליד מבנים.

<עבד גרה: יש שם הגדרות מדויקות באיזה חומרים להשתמש, באיזה מרחק ממבנים.

<עבד גרה: החומרים חולקו לרמת רעילות.

<עבד גרה: אם דובר על רמת רעילות גבוהה, אז יש לציין בשלטים לפני ריסוס ועד תום תקופת הריסוס וכמה זמן הריסוס נשאר.

<עבד גרה: הדברים האלה מוגדרים בתקנות ברורות ביותר.

<עבד גרה: יש דברים שכפי שנאמר פה, שהם נופלים בתפר.

<עבד גרה: למי זה שייך – זה סביבה וזה חקלאות, זה בריאות.

<עבד גרה: וסביב הדברים האלה אנחנו הולכים לגבש מדיניות שתוגש למקבלי ההחלטות ברמת - - -

אורי מקלב: מי שותף?

אורי מקלב: איזה משרדים נמצאים בתוך זה?

<עבד גרה: זה ארבעת המשרדים המעורבים – זה חקלאות, בריאות, סביבה ועבודה.

אורי מקלב: מה עם חינוך?

<עבד גרה: כולל מרכיבים חינוכיים.

<עבד גרה: משרד החינוך לא שותף בתקנות, אבל הוא הוזמן לתת את דעתו.

<עבד גרה: במסגרת יום העיון, גם נושאים חינוכיים שקשורים ל - - -

אורי מקלב: יש היום חומרים שיכול להיות שזולגים מהחקלאות ליישובים העירוניים?

אורי מקלב: לפי דעתך יכול להיות דבר כזה?

<קריאה: ברור.

אורי מקלב: זו שאלה אחת.

אורי מקלב: שאלה שנייה, האם אתה אומר שיש השפעה של החומרים האלה?

אורי מקלב: סתם אני אומר, נניח אחרי 12 שעות, האם בתוך ה-12 שעות האלה אסור המגע בין החומרים לבין ילדים לבין מבוגרים?

אורי מקלב: אם החומרים הם אסורים או שצריך להימנע, האם יש הנחיה שצריך לגדר את השטח?

אורי מקלב: נראה לי שאני עוד שואל שאלות בסיס בעניין הזה.

<עבד גרה: זה חוק התווית.

יעל כהן-פארן: ואם אפשר לשאול עוד שאלה.

יעל כהן-פארן: תראה, אני גרה ביישוב - - -

אורי מקלב: יעל, ממש בקצרה.

יעל כהן-פארן: שבצמוד אליו יש שדות.

יעל כהן-פארן: יש רחוב, כביש ומהצד השני שדות והרבה אנשים חיים ככה, מה לעשות, וזה לא נדיר.

יעל כהן-פארן: הרבה יישובים שהם היו בעבר יותר כפריים, היום פחות, אבל יש עדיין הרבה שדות ממש מול הבתים של האנשים.

יעל כהן-פארן: ואנחנו רואים וחווים, שומעים ומריחים.

יעל כהן-פארן: מטוסי הריסוס עוברים שם.

יעל כהן-פארן: זה שדה שהוא 20 מטרים מבית והם עוברים שם והם מרססים שם ובעצם מי שחי היום ליד שדות, נמצא בסיכון של קבלת הריסוסים האלה ברמה של פעמיים בעונה.

אורי מקלב: זה נכון, זה פן אחד של חקלאות.

יעל כהן-פארן: השאלה אם יש איזה שהן הנחיות בעניין הזה שלא נאכפות או שאין שום הנחיות.

אורי מקלב: ועכשיו גם בשטח העירוני.

אורי מקלב: האם לרשות מקומית או למועצה מקומית, סוגי ההדברה הם אחידים ואין שם מדרגים בחומרים, אני מניח שלתעלות ניקוז ודברים כאלה, החומרים יותר.

אורי מקלב: השאלה אם משתמשים וגם אתה מדבר ויש לך את הפתקית שכתוב.

אורי מקלב: מי גורם לכך שבאמת המינון או היחס שצריך להיות הוא כזה.

אורי מקלב: ועוד דברים כאלה.

אורי מקלב: אז אני מבין שאתה אומר שעדיין אין ואתם עכשיו לקראת אישור.

<עבד גרה: לא, לא.

<עבד גרה: מה שאני אומר, בתווית עצמה - כל מה ששאלת נמצא בתווית.

<עבד גרה: זה כמו שנותנים תרופה.

<עבד גרה: אומרים לך מתי לקחת, כמה פעמים ביום ולכמה זמן צריך את זה.

<עבד גרה: זה חוק התווית.

<עבד גרה: התווית אומרת לאיזה גידול להשתמש, מתי להשתמש וכמה ריסוסים לתת.

<עבד גרה: כל הדברים האלה מצויים בחוק התווית.

<עבד גרה: לגבי מה שקורה בשטחים ציבוריים, אז יש באמת דברים שנופלים בין לבין, בין משרד החקלאות למשרד לאיכות הסביבה.

<עבד גרה: שטח ציבורי או מועצות מקומיות, שזה תפר שצריך לתת עליו את הדעת ובמסגרת היום, כשאנחנו נקיים יום עיון סביב הנושאים האלה לקביעת מדיניות, אנחנו הולכים לדון גם בנושאים האלה, שתהיה איזו מדיניות ברורה לגבי השותפות בין כלל העוסקים בדבר.

אורי מקלב: אוקיי, תודה.

אורי מקלב: משרד החינוך.

יעל כהן-פארן: לא קיבלנו שום תשובה.

אורי מקלב: לא, אני יודע.

אורי מקלב: אני רוצה להתייחס.

יעל כהן-פארן: לא, אבל אפילו תשובה של אין.

יעל כהן-פארן: שאלה – האם היום יש איזו שהיא הגבלה על מבנים שנמצאים וזה יכול להיות גם בתי ספר וגני ילדים – מבנים שנמצאים בצמידות לשדות - - -

אורי מקלב: אין, אין.

אורי מקלב: אין שום הנחיה.

יעל כהן-פארן: או אין שום הנחיה.

אורי מקלב: יש תווית שאומרת - - -

<עבד גרה: יש תקנות ברורות שלא לאפשר - - -

יעל כהן-פארן: כן, אבל יכולות להיות תקנות שגם מתייחסות לכיווני הרוחות.

יעל כהן-פארן: אין הנחיות?

<עבד גרה: יש הנחיה ברורה.

<קריאה: יש, יש הנחיות.

<קריאה: כולל מרחקים לפי דרגת הרעילות והמרחק המותר.

אורי מקלב: 150 מטרים, ורוח - - -

<קריאה: רוח, לא רוח.

<קריאה: יש הנחיות.

<שרית כספי-אורון: אבל זה רק אם זה דרגת רעילות 1 או 2, כאשר רוב החומרים הם לא בדרגת הרעילות הזאת, על אף שהם עדיין רעילים באותה מידה.

אורי מקלב: אני אבקש לפי הסדר.

אורי מקלב: האם נרשמתם?

אורי מקלב: אני עכשיו ביקשתי ממשרד החינוך.

<קריאה: זה ממש לא נכון.

<קריאה: דרגת הרעילות היא דרגת הרעילות.

אורי מקלב: אני אמרתי שאחרי משרד החינוך משרד הבריאות.

אורי מקלב: בבקשה, משרד החינוך, מר זהבי.

<רותם זהבי: כן, אנחנו הוצאנו מסמך יחד עם המשרד להגנת הסביבה, שעוסק בפעילות חקלאית.

<רותם זהבי: המסמך הזה הוא מסמך הנחיות לתכנון וגם לפעולה, במידה ויש מוסד חינוכי שהוא בסמוך לשדה חקלאי והוא מנחה בדיוק כיצד לפעול, כיצד לתכנן ואיך למנוע מצבים שבהם נבנים - - -

אורי מקלב: סליחה, אני רוצה להבין, אתה משרד החינוך או שאתה משרד החקלאות?

<רותם זהבי: אני משרד החינוך.

אורי מקלב: והמסמך שאתה מביא לנו?

<רותם זהבי: המסמך הזה הוא מסמך משותף, שנכתב יחד עם המשרד להגנת הסביבה.

אורי מקלב: אוקיי, אז זה לא כתוב בכותרת.

אורי מקלב: לא ראינו את הסמל שלכם.

<רותם זהבי: נכון, כי מה שחשוב קודם כל - - -

אורי מקלב: בסדר, רק רצינו להבין.

<רותם זהבי: לא משנה.

אורי מקלב: זה מסמך שמגיע לשולחן הוועדה, תוך כדי דיון, אז אנחנו לומדים אותו.

אורי מקלב: כדאי להביא מסמכים תמיד קודם.

<רותם זהבי: אני כתבתי אותו.

<רותם זהבי: אז אני מסביר מה זה המסמך הזה.

<רותם זהבי: יש אגף סביבה חקלאית במשרד להגנת הסביבה, שהם מפקחים על כל הנושא הזה של גבולות התפר.

<רותם זהבי: את שאלת על גבולות התפר, אז הם מפקחים, המשרד להגנת הסביבה, על גבולות התפר בין האזור החקלאי לאזור של היישוב והם יודעים בדיוק את האזורים שבהם יש רגישות לכל נושא ריסוסים והם מנחים ומפקחים בעניין הזה.

<רותם זהבי: הם יכולים לעצור פעילות, הם יכולים לעצור חקלאים וכו'.

יעל כהן-פארן: מי?

<רותם זהבי: המשרד להגנת הסביבה.

<רותם זהבי: יש להם יחידת פיקוח בנושא הזה.

יעל כהן-פארן: פיקוח בנושא הדברה בחקלאות?

<רותם זהבי: בוודאי, בטח, כן.

יעל כהן-פארן: סליחה, אני מצטערת, מי הדובר?

<רותם זהבי: שמי רותם זהבי, אני מנהל אגף בטיחות ממשרד החינוך.

<רותם זהבי: כדאי לשאול אותם.

<רותם זהבי: אני לא יודע אם יש פה נציג שלהם.

יעל כהן-פארן: זהו, השאלה אם יש פה נציג של הפיקוח של משרד הגנת הסביבה.

אורי מקלב: אני לא יודע.

אורי מקלב: יש לנו כאן נציגים של המשרד להגנת הסביבה.

<רותם זהבי: נדמה לי שהרט"ג הם יחידת הפיקוח שלהם והם אלה שמממשים את הפיקוח הזה.

יעל כהן-פארן: הם מפקחים יחד עם כל שאר הדברים שהם מפקחים עליהם, גם על זה?

<רותם זהבי: כן, הם זכו במכרז הזה.

יעל כהן-פארן: או שיש יחידה מיוחדת ל - - -

<רותם זהבי: אבל תתני לי לסיים עד הסוף.

יעל כהן-פארן: אבל רק להבין את זה.

<רותם זהבי: אז אחר כך הוא ימשיך את הדברים שלי.

<רותם זהבי: הרי אנחנו מתכננים מוסדות חינוך, אנחנו מתקצבים אותם כמשרד חינוך ובין השאר זה לאדריכלים ולמתכננים ולרשויות המקומיות, שאליהם אנחנו מעבירים את הכסף, אנחנו מנחים גם בנושא הזה וזה איזה שהוא מסמך משותף שמראה.

<רותם זהבי: היה לנו לפני כמה שנים בבנימינה, גן ילדים שנבנה בסמוך למטע רימונים ושם התחיל הריסוס וזה היה ממש בתחילת שנת הלימודים.

<רותם זהבי: באו ההורים ועשו הפגנה – איך זה שמרססים, או בונים גן ילדים חדש וכו' בסמוך לזה וראש הרשות שנכנס לתפקיד, מיד פתר את העניין.

<רותם זהבי: הפסיק לגמרי את הפעולה של הריסוס יחד עם חקלאי.

<רותם זהבי: אמרו לו תעזוב את השטח הזה, אל תטפל בו בהיבט הריסוסי והסמכות בסופו של דבר חלה בנושא הזה על הרשות המקומית.

אורי מקלב: אתם לא מפקחים.

אורי מקלב: משרד החינוך לא מפקח רק ה - - -

<רותם זהבי: משרד החינוך מסייע לגשר בין הדברים, לחבר בין הדברים, כי כשמדובר בבטיחות ילדים, כמובן שהוא מעורב בעניין הזה מול משרדי הממשלה, עוזר לראש הרשות.

אורי מקלב: ההנחיות שלכם מועברות לרשויות המקומיות או למוסדות החינוך באופן ישיר.

<רותם זהבי: בוודאי, אנחנו נמצאים בקשר ישיר.

אורי מקלב: איך ההנחיות שלכם עוברות?

אורי מקלב: לרשויות המקומיות, למועצות המקומיות או למוסדות החינוך באופן ישיר?

אורי מקלב: איך הפעילות שלכם בנושא הזה?

<רותם זהבי: בדברים האלה אנחנו עובדים מול הרשויות המקומיות.

אורי מקלב: יש גם איזה כינוסים שאתם עושים?

אורי מקלב: יוזמים מפגשים עם הרשויות המקומיות, עם השלטון המקומי, להוציא הנחיות מרעננות לפני פתיחת שנת הלימודים, או אחרי?

אורי מקלב: אני מבין שההנחיה והפיקוח שלכם, של בניית מוסדות חינוך על יד מקומות חקלאיים או שדות חקלאיים, אני מניח שזה מגיע, מכיוון שכשמגיעה תכנית ומאשרים את זה, אז יש גם מי שבודק את זה.

אורי מקלב: אני מניח שהדברים האלה נעשים, אבל אנחנו מדברים על הנחיות בשטח.

אורי מקלב: על רוח שיש כך וכך, על כמויות.

אורי מקלב: השטח, אופי ההדברה, כלי הריסוס.

אורי מקלב: השאלה איך הדברים האלה מתבצעים?

אורי מקלב: מי המשרד שעומד בקשר ומנחה ובודק ורואה האם קורה משהו בשטח?

אורי מקלב: האם קרו מקרים - - -

<רותם זהבי: למשרד החינוך אין שום כלים למדוד את הדברים ולפקח על העניין הזה.

<רותם זהבי: בשביל זה יש רשויות כמו המשרד להגנת הסביבה, יחידת הפיקוח שלו.

<רותם זהבי: הם מסתובבים בשטח עם ג'יפים, עם כלי רכב.

<רותם זהבי: במידה ויש בעיה הם יודעים.

אורי מקלב: הבנו.

אורי מקלב: רותם, הבנו.

<רותם זהבי: כדאי לשאול את הבחור שנמצא פה, הוא ממתין בסבלנות ואולי הוא יספר לנו על יחידת הפיקוח הזאת.

אורי מקלב: מאה אחוז, נגיע לכולם.

יעל כהן-פארן: יש לי שאלה אליך.

יעל כהן-פארן: האם משרד החינוך - - -

אורי מקלב: קודם הגענו למי לא.

אורי מקלב: מצאנו הרבה – מי לא.

אורי מקלב: עכשיו אנחנו רוצים - - -

יעל כהן-פארן: האם משרד החינוך-.

יעל כהן-פארן: סליחה.

אורי מקלב: אני אומר בעניין הזה - - -

<רותם זהבי: סליחה, אני חושב שזה הרבה מאד, כל מה שאני הצגתי כאן.

אורי מקלב: לא, לא, אנחנו לא מזלזלים בשום דבר.

אורי מקלב: המסמך זה טוב וטוב שיש הנחיות וקובעים דברים.

אורי מקלב: זה קודם כל צריך לחול על משהו, שנדע – תקנות, נהלים.

אורי מקלב: זה דברים שמאד חשובים.

אורי מקלב: אנחנו לא עברנו על זה, לא יכולתי להגיד לך, אבל זה נשמע על פניו, כשאנחנו קוראים את זה, שיש לכם את הלא תעשה באופן ברור ומתי כן תעשה.

אורי מקלב: אבל בדברים האלה, כשההנחיות יוצאות לשטח, מי מפקח?

אורי מקלב: מי מבקר?

אורי מקלב: השינויים שיש והאם ההנחיות האלה מתאימות למצבים שקיימים.

אורי מקלב: את זה צריך לשמוע מהגורמים שנמצאים בשטח ואני מבין שאתם לא עסוקים בפיקוח.

אורי מקלב: אנחנו דיברנו על כך שמשרד הבריאות ידבר אחרי משרד החינוך.

אורי מקלב: בבקשה.

יעל כהן-פארן: רק שנייה, אם אפשר לשאול שנייה את נציג משרד החינוך שאלה.

יעל כהן-פארן: היה ויש סיטואציה שמורה בבית ספר, מנהל בית ספר, חש שיש משהו לא בסדר.

יעל כהן-פארן: הוא מריח ריח של ריסוס, הוא יודע שהוא נמצא באזור של סביבה חקלאית.

יעל כהן-פארן: הוא יודע למי לפנות?

יעל כהן-פארן: יש בסמכותו להחליט על פינוי בית הספר?

יעל כהן-פארן: לא יודעת מה.

<רותם זהבי: קודם כל הוא מיד מעלה את העניין הזה ואנחנו מיד מטפלים בנושא הזה יחד עם ראש הרשות, יחד עם גופים ממשלתיים אחרים נוספים, כמו המשרד להגנת הסביבה, משרד החקלאות אם צריך, כדי למצוא פתרון נכון וראוי לעניין הזה, שמעל הכל זה בטיחות הילד.

אורי מקלב: אוקיי.

אורי מקלב: בבקשה, משרד הבריאות.

<תמר ברמן: שמי תמר ברמן, אני טוקסיקולוגית ראשית לבריאות וסביבה במשרד הבריאות.

<תמר ברמן: אני רוצה קודם כל להגיד שאנחנו בהחלט שותפים לדאגה לגבי הפערים בהסדרה של השימוש בחומרי הדברה בשטח העירוני.

<תמר ברמן: דיברו פה על קו התפר לגבי הנושא של שימוש בחומרי הדברה באזור העירוני.

<תמר ברמן: קודם כל ספציפית לגבי מוסדות חינוך, אנחנו עובדים עם המשרד להגנת הסביבה ועם המשרד החקלאות מעל שנה כבר להכין הנחיות.

<תמר ברמן: יש טיוטה של הנחיות לשימוש בחומרי הדברה במוסדות חינוך.

<תמר ברמן: הוא הוכן על ידי המשרד להגנת הסביבה.

<תמר ברמן: באיזה שהוא שלב החלטנו שראוי שיהיו הנחיות משותפות של שני המשרדים.

<תמר ברמן: ההנחיות האלה קיימות ואני חושבת שצריך לפרסם אותן בהקדם.

<תמר ברמן: אני לא יודעת למה שני המשרדים לא פרסמו את ההנחיות, אבל מדובר בהנחיות שיגידו אלף שכל ריסוס, כל שימוש בחומר הדברה במוסדות חינוך, יהיה לו אישור מראש.

<תמר ברמן: זאת אומרת אין מצב שפתאום מופיע, כמו שתיארו פה, אדם שמתחיל לרסס.

<תמר ברמן: דרך אגב, כמו שקרה באחד בספטמבר לפני שנה, כשהיה שימוש של זרחן אורגאני ליד גן ילדים.

<תמר ברמן: אלף ההנחיות מדברות על אישור מראש של כל פעולת הדברה.

<תמר ברמן: כמובן שימוש באמצעים - - -

יעל כהן-פארן: באישור של מי?

<תמר ברמן: של העירייה.

<תמר ברמן: שמישהו יידע שיש טופס - - -

יעל כהן-פארן: של הרשות המקומית.

<תמר ברמן: כן, שיש טופס - - -

יעל כהן-פארן: לא, אבל הרשות צריכה להגיש את האישור למי?

<תמר ברמן: לא ה - - -

יעל כהן-פארן: הגן צריך להגיש לרשות?

<תמר ברמן: כן.

יעל כהן-פארן: לא, אבל מה עם סיטואציה שהרשות באה ומרססת את כל הרחוב וגם ליד הגן?

יעל כהן-פארן: הרשות היא זאת שעושה את הריסוס.

<תמר ברמן: בסדר, אוקיי, זו דוגמא אחת של אחד הדברים בהנחיות.

<תמר ברמן: יש דברים נוספים כמו שדיברת על שעות העבודה – מתי עושים את הריסוס, באיזה שעות.

<תמר ברמן: גם מדובר על אמצעים, כולם מדברים על מתי, אבל יש גם איך להדביר.

<תמר ברמן: אם יש ג'וקים, אם יש נמלים לא חייבים לעשות ריסוס.

<תמר ברמן: יש דרכים שהן גם כימיות, אבל הרבה פחות מסכנות את הילדים.

<תמר ברמן: אז אני רק מנסה להגיד שההנחיות האלה קיימות.

<תמר ברמן: אנחנו במשרד הבריאות ניסינו לגשר על הפערים בין המשרדים, לעשות איזה שהוא תיאום בין המשרדים.

<תמר ברמן: באיזה שהוא שלב לא הצלחנו.

<תמר ברמן: אני לא יודעת למה ההנחיות האלה לא מפורסמות.

<תמר ברמן: יש הנחיות ספציפית לגבי ריסוס במוסדות חינוך וחייבים לפרסם אותן בהקדם.

יעל כהן-פארן: איפה זה עומד?

יעל כהן-פארן: אצל מי זה יושב כרגע?

<תמר ברמן: אני לא יודעת.

<תמר ברמן: התפקיד שלנו, אנחנו נפגשנו ומבחינת ההנחיות המקצועיות – מה כדאי להיות שם – נתנו את כל האינפוט.

<תמר ברמן: באיזה שהוא שלב התיאום הלוגיסטי בין המשרדים, אנחנו לא שם.

אורי מקלב: מאיזה מבט אתם מסתכלים?

אורי מקלב: כמשרד החקלאות אומר אני קובע, אני זה שיודע לתת את ההנחיות מה המינונים, מה חומרי ההדברה המסוכנים, הלא מסוכנים.

אורי מקלב: אתם יודעים שיש לכם את האחריות על בריאות הילדים, בריאות העם ואתם אומרים שמצד אחד מזיקים גם לא טובים ו - - -

<תמר ברמן: נכון.

אורי מקלב: אתם הצרכנים.

אורי מקלב: מבחינת

אורי מקלב: כם אתם באים ואומרים צריך לעשות ריסוס.

אורי מקלב: יש כאן דברים שיכולים להעביר מחלות, כל מיני תופעות כאלה של טבע.

<תמר ברמן: נכון.

אורי מקלב: ואתם נתתם את ההנחיות מתי צריך לעשות.

אורי מקלב: אני מבין שהנחיות שלכם הן ממבט שונה.

אורי מקלב: במקרים כאלה וכאלה צריך לעשות הדברה.

אורי מקלב: במקרים כאלה צריך לעשות פעולה כזאת, לאו דווקא הדברה.

אורי מקלב: פעולות כאלה ופעולות אחרות.

אורי מקלב: זה ההנחיות שלכם, שהן עברו לאן?

אורי מקלב: למשרד החקלאות?

אורי מקלב: למשרד להגנת הסביבה?

אורי מקלב: למשרד החינוך, למוסדות החינוך?

אורי מקלב: למי עוברות ההנחיות האלה?

<תמר ברמן: א' אתה צודק.

<תמר ברמן: אנחנו לא באים ואומרים אפס ריסוס, כי אנחנו לא רוצים שגם יהיו מצבים שיסכנו את הילדים.

<תמר ברמן: למשל אם אנחנו מדברים על קוטלי עשבים, אנחנו לא רוצים להגביר את הסיכון משריפות או ממזיקים כמו נחשים, שאולי יכולים להנחות מהעניין, אם לא קוטלים את העשבייה.

<תמר ברמן: אז אתה צודק.

<תמר ברמן: אנחנו לא יכולים לבוא ולהגיד אפס ריסוס סביב מוסדות חינוך.

<תמר ברמן: לכן אנחנו כן קבענו.

<תמר ברמן: יש רשימה של חומרים שאסור לחלוטין להשתמש בהם סביב מוסדות חינוך.

<תמר ברמן: זרחניים אורגאניים, קרבמנטים.

<תמר ברמן: יש רשימה כזאת.

<תמר ברמן: יש חומרים שאנחנו אומרים שהם פחות רעילים - - -

<קריאה: מי שאמור להנחות את הרשות המקומית זה המשרד להגנת הסביבה.

<תמר ברמן: אנחנו העברנו את הרשימות לשני המשרדים.

<תמר ברמן: א' החומרים שאסור להשתמש סביב מוסדות חינוך, ו-ב', אנחנו אומרים שאם בשטח עירוני בכל זאת צריך לעשות שימוש למשל בקוטלי עשבים, כי אנחנו מבינים.

<תמר ברמן: אולי כפר סבא הצליחו לעשות אפס ריסוס, אבל אנחנו לא בטוחים שכל העיריות יצליחו ולכן אנחנו אמרנו אוקיי, אז אנחנו הגדרנו מה החומרים הפחות רעילים שאם צריך לעשות ריסוס בשטח עירוני נגד עשבייה, אלה החומרים שאנחנו יכולים לאשר.

<תמר ברמן: זה סוג הדו-שיח שקורה בין המשרדים, אבל העברנו את כל ההמלצות.

<תמר ברמן: מה שצריך לעשות עכשיו בשטח זה אלף לפרסם את ההנחיות לגבי השימוש בחומרי הדברה במוסדות חינוך.

<תמר ברמן: הנחיות משותפות של שני המשרדים – חקלאות והגנת הסביבה.

<תמר ברמן: הדבר השני שצריך לעשות זה לעדכן.

<תמר ברמן: עבד דיבר פה על תוויות.

<תמר ברמן: העניין של התוויות של משרד החקלאות – נכון, יש תוויות נהדרות – אבל הן בכלל לא מדברות על השטח העירוני.

<תמר ברמן: הן אומרות כמה ריסוס לשים על הגפן, על התפוח, אבל הם לא נכנסות לתוך השטח העירוני ושם אנחנו אומרים - - -

אורי מקלב: אני רוצה במצגת של אדם טבע ודין שיש חברה של תעשיות כימיות והם כותבים הדברת עשבים בפרדס ומטע, הדברת עשבים לקראת גידולי שדה וירקות בשטחי כרם והדברת עשבים בשטחים לא חקלאיים.

<תמר ברמן: נכון.

אורי מקלב: צידי דרכים, חצרות.

<תמר ברמן: נכון, ופה הוויכוח.

<תמר ברמן: כי כשאומרים שטח לא חקלאי, נכון, זה מאד מאד רחב.

<תמר ברמן: האם הכוונה לשטח לא מעובד?

אורי מקלב: כתוב כאן חצרות ואני אמרתי במובן חצרות, חצרות זה באמת בהגדרה.

<תמר ברמן: הוא לא אומר בתי ספר, מוסדות חינוך, בתי - - -

אורי מקלב: למעשה, ואני לא אומר את זה לכם, ההנחיות האלה גם למוסדות החינוך.

אורי מקלב: קשה לי להשלים ולקבל את זה ואני מדבר איתך, מר רותם זהבי.

אורי מקלב: אני מדבר גם אליכם מתוך הדברים של משרד הבריאות – שאין למוסדות חינוך גם של ריסוס.

אורי מקלב: אני מניח שיש מוסדות חינוך שיש בהם גינה מטופחת ומביאים איזה גנן כדי לטפח ולתחזק את זה ואני לא יודע אם הוא קיבל והאם הוא יודע שבתוך בית הספר זה שונה מה שהוא עושה מאשר בחצר בשטח עירוני, בכיכר.

אורי מקלב: אני לא יודע מה ההנחיות שלו לגבי גינת משחקים.

אורי מקלב: גם בתוך הבית הפרטי, שיש גננים שאם הם עושים ריסוסים או מרססים.

אורי מקלב: גם בתוך שטח בית שיש לו גינה מטופחת בסופו של דברים יכולים לבוא הילדים עצמם, הנכדים.

אורי מקלב: יכול להיות בעל הגינה או בעל החצר לא מודע.

אורי מקלב: הוא סומך על זה שאם מישהו עושה, אז זה באמת עומד בתקנים, שמותר וגם אם ילד בסוף יגיע לדשא, יגיע לצמח, יטפס על העץ וכו'.

אורי מקלב: יש מוסדות חינוך, ודאי בעל תיכוניים, שיש שם שטחים של גינון, יכול להיות גם קמפוסים, יכול להיות גם כפרי נוער או מוסדות חינוך גדולים.

אורי מקלב: אין לי ספק שבתוך מוסדות החינוך, לא רק מחוץ למוסדות החינוך, יש דברים שעוברים הדברה כזאת של עשבים, או לא עשבים.

אורי מקלב: אם זה נמצא ממש במדרכה ובגדר של בית הספר, אז מה זה כבר משנה?

אורי מקלב: זה כבר אותו דבר ודווקא שם, שהשטח העירוני עובר שם ופועל שם והמרסס מקבל הנחיה, תעבור ברחוב הזה, תעבור באזור הזה וכל מה שקשור לצידי המדרכה, או לצידי הגדרות, הוא עושה את זה, כולל אם זה גדר של בית הספר.

אורי מקלב: אף אחד לא אומר לו כאן אל תעשה, כאן כן תעשה, או גן ילדים וכדומה.

אורי מקלב: אני עדיין אומר לכם, לא נחה דעתי.

אורי מקלב: אני עדיין מבולבל מההנחיות שקורות, אבל בשלב - - -

יעל כהן-פארן: לא, אני מבינה שההנחיות - - -

אורי מקלב: כל אחד נותן הנחיות, אבל השאלה היא בביצוע.

יעל כהן-פארן: לא, איפה ההנחיות תקועות?

<תמר ברמן: הן לא פורסמו.

יעל כהן-פארן: הן לא פורסמו, אבל אולי נשאל איפה ההנחיות תקועות.

אורי מקלב: היא לא יודעת גם להגיד לנו.

אורי מקלב: הם לא יודעים להסביר את זה.

יעל כהן-פארן: אז אולי יש מישהו אחר שיודע.

אורי מקלב: אני עוד רוצה - - -

יעל כהן-פארן: אדוני, אורי מקלב, הנה, הוא אומר שהן תקועות אצלו.

יעל כהן-פארן: אולי ניתן לו?

<אורי שלום: אורי שלום מהמשרד להגנת הסביבה, מנהל אגף מזיקים והדברה תברואית.

אורי מקלב: אורי שלום.

<אורי שלום: אנחנו השלמנו את כתיבת ההנחיות בתחום התברואי.

<אורי שלום: אנחנו - - -

יעל כהן-פארן: רגע, וזה נוגע גם לריסוסים בשטח עירוני?

<אורי שלום: זה כל הריסוסים שמרססים כנגד מזיקים.

<אורי שלום: שפוגעים באדם, לא כנגד הגנת הצומח.

יעל כהן-פארן: נגד עשבים שוטים.

<אורי שלום: נגד עשבים.

<אורי שלום: תיכף יעדכן משרד החקלאות היכן עומדות ההנחיות שלו.

<אורי שלום: ההנחיות שלנו מוכנות וחשבנו שכדאי שההנחיות שלנו וההנחיות של משרד החקלאות יישלחו ביחד ולאחרונה קיבלנו אישור שגם הם מוכנים לשלוח את זה ביחד.

<אורי שלום: שלנו מוכנות ואנחנו יכולים לשלוח את זה בשבועות הקרובים.

יעל כהן-פארן: זה הנחיות שצריכות לעבור אישור בוועדות הכנסת?

יעל כהן-פארן: ועדת אקלים?

<אורי שלום: לא, לא, לא.

<אורי שלום: זה הנחיות לרשויות המקומיות של מתי.

<אורי שלום: אנחנו עושים את זה מתוקף החוק החדש, מסתמכים על החוק החדש של המדבירים, שיש שם הגבלות למדבירים, כך שאנחנו מפרטים את ההגבלות שאנחנו - - -

אורי מקלב: נוכל לקבל את זה?

אורי מקלב: ההנחיות הן ברמה מפורטת?

<אורי שלום: כן, ההנחיות הן ברמה מפורטת מתי, איך, למה וכמה.

<אורי שלום: ההנחיות הן גם למדביר עם טופס מיוחד שכתוב שהמדביר צריך למלא לפני שהוא מבצע את ההדברה כנגד המזיקים.

<אורי שלום: הערת אגב – אין ריסוס בחול כנגד המזיקים.

<אורי שלום: אנחנו אוסרים את זה.

<אורי שלום: מדבירים יודעים את זה.

<אורי שלום: מי שבדרך כלל רוצה את זה יותר זה ההורים, שאנחנו מנסים לדחוף את ההורים לא לעשות את זה.

אורי מקלב: רוב הרשויות המקומיות מחזיקות מדבירים שלהן, או שהן לוקחות חברות חיצוניות?

<אורי שלום: לא, חברות הדברה.

אורי מקלב: הן קונות שירותים מחברות.

<אורי שלום: כן, מחברות.

אורי מקלב: כמה מדבירים יש היום בארץ?

<אורי שלום: יש לפחות 1600 רשומים, אבל יש להם גם עובדי הדברה.

<אורי שלום: החוק החדש יבטל במאי 2019 את כל עובדי ההדברה וכך יהיו בערך כ-3,000 או משהו כזה מדבירים.

<אורי שלום: ההנחיות שלנו תגבלנה את הרשות המקומית, שחובה עליה להזמין מדביר והפיקוח שלנו, למשל היה לנו מבצע פיקוח רק בשבוע שעבר, בין השאר על הרשויות המקומיות.

<אורי שלום: מבצע פיקוח ארצי גם על הרשויות המקומיות.

אורי מקלב: מה עשיתם במבצע הזה?

<אורי שלום: במבצע הזה עשינו מגוון של דברים.

<אורי שלום: בכל מחוז היו לנו שלושה צוותים, הצוותים האלה בחנו את הפעילות של רשויות מקומיות, בחנות את הפעילות של מדבירים ובחנו את הפעילות של חנויות גם.

<אורי שלום: אנחנו מתכוונים להמשיך ולעשות את זה.

<אורי שלום: זה היה מבצע ארצי.

<אורי שלום: אנחנו מתכוונים לעשות עוד - - -

אורי מקלב: כמה עובדים יש לכם ביחידת הפיקוח?

<אורי שלום: ביחידת הפיקוח שלנו יש לנו בכל מחוז שניים שלושה מפקחים.

<אורי שלום: זה שונה בכל מחוז.

<אורי שלום: שניים שלושה מפקחים, זה לא הרבה, אבל - - -

יעל כהן-פארן: כמה פניות למוקד אתם מקבלים על ריסוסים?

יעל כהן-פארן: על אנשים שמתלוננים שמרססים ליד הבית שלהם, או שאין לך מידע.

<קריאה: בסביבות 280, 250 בשנה.

<אורי שלום: את כבר שואלת על הדברה חקלאית.

<קריאה: הדברה חקלאית בקרבת מתקנים.

יעל כהן-פארן: לא, לא חקלאית.

<אורי שלום: אני כרגע עונה על הדברה תברואית.

אורי מקלב: לא חקלאית, הדברה עירונית.

אורי מקלב: כי גם, או שהיא תברואית או שהיא חקלאית.

אורי מקלב: חברת הכנסת כהן פארן, השאלה היא אם התלונות מגיעות לרשות המקומית.

אורי מקלב: אנשים לא יודעים לאן.

יעל כהן-פארן: נכון.

אורי מקלב: למשרד הבריאות, למשרד החינוך, לרשות המקומית, הרי גם אין כתובת.

אורי מקלב: יש היום כתובת שמרכזת?

אורי מקלב: מוקד שמקבל את התלונות או מישהו שמקבל וצריך להעביר?

<אורי שלום: כן.

אורי מקלב: איפה זה נמצא?

<אורי שלום: יש מוקד סביבה שמקבל את התלונות על אירועי הדברה.

<אורי שלום: כאשר יש תלונה על אירוע הדברה מפעילים את כיבוי אש, שמגיע לשטח ואנחנו מסייעים ומנחים את כיבוי האש.

אורי מקלב: המוקד הוא מוקד ארצי?

<אורי שלום: מוקד ארצי, כן.

אורי מקלב: דהיינו, אם רשות מקומית קיבלה במוקד העירוני שלה, ב-106 שלה קיבלה איזו התרעה, היא מעבירה את זה גם ל - - -

<אורי שלום: אם יש אירוע - - -

אורי מקלב: רק אם יש אירוע.

אורי מקלב: אבל אם יש תלונה - - -

יעל כהן-פארן: מה זה אירוע בהגדרתך?

<אורי שלום: לא על כל פעולת הדברה.

אורי מקלב: נגיד יש תלונה של הורים שגרים במושב חקלאי שיש ריח של ריסוס וצריבה או משהו.

אורי מקלב: הם עוד לא יודעים איזה אירוע, אבל הם מרגישים משהו לא טוב והם אומרים שאולי זה - - -

<אורי שלום: אז הם פונים למוקד.

<אורי שלום: למוקד יש נהלים והוא מפעיל את הגורמים המתאימים ליציאה לשטח ובדיקה בשטח.

אורי מקלב: אם הרשות המקומית קיבלה את זה, כל הרשויות המקומיות פונות אליכם?

<אורי שלום: סליחה?

אורי מקלב: אם הרשות המקומית קיבלה, האזרח לא יודע, הוא מרים טלפון.

אורי מקלב: מה אני הייתי עושה אם היה כזה אירוע?

<אורי שלום: לא מגיע אלינו, זה מגיע - - -

אורי מקלב: סביר שהייתי מרים טלפון למוקד העירוני.

אורי מקלב: סביר שזה מה שהייתי עושה.

אורי מקלב: אני יודע, משרד החקלאות?

אורי מקלב: לאיזה משרד אני אפנה?

אורי מקלב: או למשרד הגנת הסביבה?

אורי מקלב: אני בעצמי לא הייתי יודע.

אורי מקלב: הייתי פונה למוקד של הרשות המקומית.

אורי מקלב: הם מדווחים לכם?

אורי מקלב: הם מסונכרנים איתכם?

יעל כהן-פארן: אין שום קשר בין המוקדים של הרשות.

אורי מקלב: אני יודע את התשובה, אני רק שואל מבחינה נימוסית.

יעל כהן-פארן: נימוסית.

<אורי שלום: לא, אין.

<אורי שלום: הרשות היא סוברנית להחליט - - -

אורי מקלב: מה תוצאות הפיקוח?

אורי מקלב: מה מצאתם במבצע שעשיתם ברשויות המקומיות?

אורי מקלב: אולי תאיר קצת את עינינו.

<אורי שלום: אנחנו מצאנו לדוגמא ברשות אחת, שהיו עובדי הדברה ולא היה מדביר, לדוגמא.

<אורי שלום: אנחנו מתכוונים לנקוט בחומרה כנגדם.

אורי מקלב: לא היה מדביר מוסמך?

<אורי שלום: לא היה מדביר מוסמך.

<אורי שלום: הוא היה חולה במשך כמה חודשים ומצאנו שהעובדים עובדים.

<אורי שלום: כל עובדי ההדברה עובדים ללא מדביר, שחייב להיות ברשות המקומית.

<אורי שלום: זו דוגמא.

אורי מקלב: שעל מה יש פיקוח?

אורי מקלב: אם העובדים עבדו הכשרות?

אורי מקלב: האם מצאתם חומרים שלא היו מורשים?

<אורי שלום: אחד, האם יש מדביר מורשה.

<אורי שלום: במקרה הזה של הרשות המקומית לא היה.

<אורי שלום: בדקנו חומרים – האם הם משתמשים בחומרים הנכונים בהדברה תברואית.

אורי מקלב: מה מצאתם?

<אורי שלום: שבמרבית המקרים המדבירים השתמשו בחומרים הנכונים ולא היו חריגות.

אורי מקלב: רק תאיר את עינינו, קיימים איזה שהם חומרים שהם לא רשמיים, שהם מזויפים?

אורי מקלב: יש איזה שוק ידוע בעניין הזה?

<אורי שלום: כן.

<אורי שלום: מדי פעם אנחנו מאתרים תכשיר כזה.

<אורי שלום: למשל היה תכשיר שפורסם או שנמכר והיה רשום עליו שהוא דוחה יתושים, אבל כתבו את התווית בצורה כזאת שזה לא דוחה יתושים אלא שזה מונע, שבעקיפין הקונה יכול היה להבין שהוא קונה חומר נגד יתושים, אבל לא הוצהר שזה חומר נגד יתושים.

<אורי שלום: אנחנו פנינו לחברה, איתרנו את זה ופנינו לחברה להוריד את זה מהמדפים.

<אורי שלום: זה דוגמא.

אורי מקלב: מה מספר האירועים שיש לכם בשנה?

<אורי שלום: מספר האירועים הוא מורכב, כי המספר מורכב מכל האירועים שיש גם בחקלאות וגם ב - - -

אורי מקלב: מה זה נקרא אצלכם אירוע?

אורי מקלב: כשילד או מבוגר היה מאושפז?

אורי מקלב: מה זה נקרא אירוע?

אורי מקלב: תלונות חריפות?

אורי מקלב: מה מספר האירועים?

<אורי שלום: אירוע זה קודם כל כל מקרה שכיבוי אש מגיע כהכללה ובאופן פרטי זה כאשר צריך לפנות מישהו מהבית שלו, להגיד לו להתרחק משום שהמסקנה היא שיש חומר שצריך לבדוק אותו.

אורי מקלב: כמה אירועים כאלה יש?

<אורי שלום: בדרך כלל מדובר על עשרות אירועים כאלה בשנה.

אורי מקלב: עשרות אירועים כאלה בשנה שאתה יכול להגדיר אותם דווקא ביישובים עירוניים, ביישובים חקלאים.

<אורי שלום: בזה אני מדבר על הדברה תברואית.

<אורי שלום: בהדברה תברואית תמיד מדובר בהדברה תברואית.

<אורי שלום: לא מדובר על הדברה חקלאית או הדברת עשבייה.

אורי מקלב: לא, התכוונתי באיזה אזור.

<אורי שלום: היה מקרה למשל שמישהו השתמש עם זרחן אורגאני.

<אורי שלום: אישה השתמשה בזרחן אורגאני בצורה לא מבוקרת לגמרי.

<אורי שלום: היא קנתה עשרות בקבוקים והשתמשה בבית כדי לשטוף את הרצפות ובלוק שלם של אזרחים שגרו באותו בלוק פונה מהדירות לכמה זמן.

אורי מקלב: איפה קונים את הזרחן האורגאני?

<אורי שלום: הזרחן האורגאני הזה היה זרחן אורגאני שהיה באישור השירותים הווטרינריים.

<אורי שלום: אנחנו פעלנו עם השירותים הווטרינריים יחד עם משרד הבריאות.

<אורי שלום: השירותים הווטרינריים ביטלו את הרישיון לחומר הזה ויותר החומר הזה לא יימכר.

אורי מקלב: אבל זה נמכר בסופר מרקט?

<אורי שלום: החומר של השירותים הווטרינריים הספציפי ההוא, אכן נמכר לא בסופרמרקט, אבל במקומות שזה היה ללא הגבלת מכירה.

<אורי שלום: כפי שפרופסור עבד גרה הזכיר קודם, אנחנו העלינו את זה בישיבת מנכ"לים כדי לעצור את הזליגה של החומרים.

<אורי שלום: התקבלו החלטות מאד מעשיות ואכן תהיה פעו לה בעניין הזה כדי לתאם בין כל הגופים, כולל השירותים הווטרינריים, כולל משרד הבריאות ומשרד החקלאות, כדי לסתום את הפרצות האלה והתקבלו החלטות מאד - - -

אורי מקלב: יש לכם גם סיכום על כמה ילדים נפגעו מתוך הכלל?

<אורי שלום: את זה אין לנו.

<אורי שלום: זו אחת המסקנות מוועדת המנכ"לים, שאכן להקצות גם כסף כדי לעשות מדד מאד מדויק – מי נפגע, כמה נפגע, באיזה תנאים, מה היו ההשפעות.

אורי מקלב: אנחנו נבקש את התוצאות של אותו מבצע פיקוח שיש לכם, אם הוועדה תוכל לקבל את זה.

<אורי שלום: כן, בהחלט.

אורי מקלב: כדי שנלמד גם לעתיד, לדיונים הבאים שנעשה, מה המשמעויות ובאיזה היקפים מדובר.

<יעל ינאי: אני אגיד בהקשר הזה שהרבה אירועים נמצאים בתהליך חקירה ויוגש בסופו של דבר כתב אישום, אז לא בטוח שאנחנו יכולים להעביר כרגע נתונים מלאים לגבי אותו אירוע.

<אורי שלום: מה שנוכל נעביר לכם.

אורי מקלב: כן, לא צריך שמות ובלי לפגוע.

אורי מקלב: יש אירוע שקרה, אז אדרבא, עוד יותר צריך להגיש לוועדה, אם זה אירוע שהוגשה תלונה.

אורי מקלב: זה לא התערבות בהליכים.

אורי מקלב: רבותי, הזמן רץ ואני עוד רוצה ל - - -

יעל כהן-פארן: אם אני יכולה רגע משהו קטן, אדוני.

יעל כהן-פארן: מתוך המצגת שאני מאד מעריכה של אדם טבע ודין, איזו שהיא דוגמא של הנחיות לגבי חומר שנקרא טייפון, שאמור לשמש גם להדברת עשבים בשטחים לא חקלאיים.

אורי מקלב: בצידי דרכים וחצרות.

יעל כהן-פארן: כן, כן, בצידי דרכים וחצרות.

אורי מקלב: שצריך להיות תמיד 15%.

יעל כהן-פארן: ברגע שיש ריכוז שונה, יש להניח שלוקחים את הריכוז המרבי, כי אחרת איך תטפל ביבלית נגיד, שהיא צריכה הכי הרבה, או חילף החולות.

יעל כהן-פארן: בסופו של דבר למשל בהנחיות, מועד כניסה מחדש לשטח שטופל בתכשיר – 12 שעות.

יעל כהן-פארן: הרי אנשים מרססים את צידי הדרכים.

יעל כהן-פארן: צידי דרכים ראשיות מילא, אבל כשזה רחובות, אף אחד לא שם שלט ברחוב – אל תיכנסו 12 שעות.

יעל כהן-פארן: הרי זה לא סביר וזה לא קורה.

יעל כהן-פארן: עוד סכנה בהנחיה, ראיתי את זה, לרסס רק כשאין רוח.

יעל כהן-פארן: אז מי עומד ומפקח שבאמת לא יוצא מרסס כשיש רוח?

אורי מקלב: חברת הכנסת פארן, מתוך כל המצגת, הדף הזה כל הזמן מונח לפני ומתוך זה גם שאלתי שאלות.

אורי מקלב: הבנת בדיוק את הדברים האלה.

יעל כהן-פארן: כן, הרי אין אפשרות לשניים-שלושה מפקחים לפקח על מחוז שלם ולרדת לרזולוציות כאלה.

יעל כהן-פארן: זה ברור.

אורי מקלב: כן, זה בסך הכל ברמת התווית.

יעל כהן-פארן: כן, וזה ברמת התווית ולא ברמת המפעיל.

אורי מקלב: ברמת הביצוע בשטח ובעצם לא נותנים להגיע כל חודש.

אורי מקלב: זה צריך להיות פעם בכמה חודשים, אז הוא קצת מגביר את המינון או את היחס של הנפח, של הריכוז של התכשיר.

יעל כהן-פארן: שזה יהיה אפקטיבי.

אורי מקלב: אין ספק.

אורי מקלב: אנחנו קודם כל מגדירים אם יש בכלל הנחיות.

אורי מקלב: אם יש הנחיות, מי האחראי ומי המפקח.

אורי מקלב: בלי פיקוח, כל מה שאנחנו אומרים עכשיו לא שווה שום דבר וכאן הפיקוח הוא פיקוח, שזה לא דבר שפעם אחת אתה מפקח, אז אתה יוצא מנקודת הנחה שהכל בסדר.

אורי מקלב: הרי כל יום מכינים את זה, כל יום יש היערכות חדשה.

אורי מקלב: אנחנו במתח לגבי כפר סבא, אבל אני פשוט רוצה לתת למשרד האחרון.

אורי מקלב: כל המשרדים דיברו?

אורי מקלב: יש משרד שעוד לא דיבר?

אורי מקלב: רק רשות הטבע והגנים לא דיברו, נכון?

אורי מקלב: אחרי רשות הטבע והגנים אני אבקש לשמוע את עיריית כפר סבא.

<רות דיין מדר: מרכז השלטון המקומי.

<רות דיין מדר: אני אשמח לדבר.

אורי מקלב: אוקיי.

אורי מקלב: בבקשה.

<אליהו דרור: שלום.

<אליהו דרור: שלמי אלי דרור, אני מנהל יחידות הניטור של רשות הטבע והגנים.

<אליהו דרור: היחידה כולה נותנת בעצם שירותים לפיקוח עבור מוסדות של הממשלה, המשרד להגנת הסביבה – כמה אגפים, משרד הבריאות, פיקוח על השקיה וקולחין.

<אליהו דרור: רשות המים.

אורי מקלב: הם קונים אצלכם שירותים?

<אליהו דרור: ממש ככה.

<אליהו דרור: בגלל היכולת הארגונית, הניסיון בפיקוח וכו'.

<אליהו דרור: אנחנו עושים את זה ואני חושב שאנחנו נמצאים בקשרי עבודה מצוינים עם כל הגופים האלה.

<אליהו דרור: משתדלים.

<אליהו דרור: אני רוצה לקחת את הדיון הזה, לפני שאני מתייחס לגופם של ריסוסים בתוך העיר, טיפה הצידה, משום שנציג משרד החינוך, שדיבר קודם, הזכיר איזה שהוא מקרה של גן ילדים שנבנה על - - -

אורי מקלב: פרדס רימונים.

<אליהו דרור: בבנימינה על פרדס של רימונים וצריך להגיד את זה.

<אליהו דרור: הגן הוקם כחוק.

<אליהו דרור: החקלאי פעל כחוק, בשדה שהוא מפעיל כחוק ושני הדברים האלה מתנגשים.

<אליהו דרור: וכאלה, ציינתי קודם, יש מקרים רבים בשנה.

<אליהו דרור: מאות של מקרים כאלה, כאשר בחלק מהמקרים החשיפה לחומרי הדברה היא של תושבים בודדים – בית, שניים, שלושה.

<אליהו דרור: לפעמים זה שורה של מבנים רב קומתיים, שנמצאים על שדה חקלאי ושם מרססים.

<אליהו דרור: כאשר מרססים מטעים, זה מפוחים בעוצמות גדולות – גם רעש, גם הרבה מאד חומרי הדברה.

אורי מקלב: מר דרור, אני הבנתי מרותם זהבי, שעיקר העבודה של משרד החינוך היום – אם הוא מקשיב לנו, אם הוא לא שקוע אצלו.

אורי מקלב: מר רותם זהבי?

<רותם זהבי: כל הזמן.

אורי מקלב: אה, יפה.

אורי מקלב: לא ידעתי שיש לך פיצול הקשבה.

אורי מקלב: בשלב הזה של התכנון ההנחיות צריכות להיות, אם מתכננים ובונים מוסד גן ילדים על יד פרדס, נכון שהפרדס היה קודם, אני מניח שהפרדס היה קודם.

יעל כהן-פארן: כן, יש פה איזה כשל תכנוני.

אורי מקלב: וזה צריך להיות קודם.

אורי מקלב: כשאני הייתי - - -

<רותם זהבי: הוא לא עוסק בזה.

<רותם זהבי: זה עניין שלנו, יחד עם הרשויות.

<אליהו דרור: המודעות.

אורי מקלב: אז בסופו של דבר במשרד החינוך כן אישרו את גן הילדים, הוא נבנה כחוק, על אף הקרבה לפרדס הרימונים.

<רותם זהבי: זו הייתה תקלה.

אורי מקלב: תקלה, יכול להיות שזה לא היה תקלה.

אורי מקלב: ראש העיר, ראש המועצה התערב כדי להפסיק את זה, אבל באופן טבעי אם זה פרדס של רימונים וגן ילדים, אם אישור את זה ואני מניח שפתיחת שנת הלימודים זה באמת הזמן שאז מרססים את הרימונים לקראת ראש השנה, שזה יוצא די צמוד – עונת הרימונים יחד עם פתיחת שנת הלימודים ואז הריסוס הוא בכמה שלבים, אבל אני מניח שבנושא הזה קיים.

אורי מקלב: אני אביא לך דוגמא מהרשות המקומית שעוד בכובע הקודם שלי, אני הייתי ברשות מקומית לפני שבאתי לכנסת, אני זוכר את ההתמודדויות שהיו לרשות מקומית לאשר בניין מגורים על יד מוסך.

אורי מקלב: נו, עכשיו יש אזורים.

אורי מקלב: הרי מטבע הדברים גם אזורי תעשייה, לא בבת אחת מתרוקנים כל אזורי התעשייה ואז נכנסים כל בתי המגורים.

אורי מקלב: זה שלבים שנעשו ויש דרישות מאד מאד קשות, לפעמים דרישות דרקוניות של הרשות המקומית מאותה בנייה של בתי מגורים כדי למנוע רעש ועוד מזיקים ממוסך.

אורי מקלב: בא הקבלן או בא היזם ומה הוא אומר?

אורי מקלב: זה לא עוד הרבה זמן יהיה פה.

אורי מקלב: הרי זה לא, הוא כבר נמצא, הוא בסך הכל נמצא בשימוש חורג, הוא בסך הכל זמני.

אורי מקלב: הוא שוכר את המקום, יש לו כבר מקום אחר שהוא בונה.

אורי מקלב: לא משנה.

אורי מקלב: הרשות המקומית לא הייתה מוכנה לוותר.

אורי מקלב: אני לא אתן לאנשים שגרים בסמוך למוסך מכוניות שיהיה להם.

אורי מקלב: אם צריך, המשרד או היחידה להגנת הסביבה באותה רשות מקומית תקבע את הדרישות.

אורי מקלב: בלי זה לא מוכנים לזוז.

אורי מקלב: זה שאתה אומר לי שזה ברישיון וזה ברישיון, זה עדיין לא אומר שאין ממשקים והדברים האלה צריכים לבוא לידי ביטוי.

<אליהו דרור: אני אמרתי את זה בשביל להמשיך את המשפט הבא, שאומר שהמסמך שהוצג הוא בעצם בין השאר תוצר של אותו אירוע ספציפי בבנימינה, שבעצם בא ואומר צריך שמוסדות התכנון יתייחסו לקרבה שבין מוסדות חינוך לבין שדות חקלאיים.

<אליהו דרור: מטבע הדברים, חקלאות צריכה להמשיך להתקיים ואנשים, עם כל ההרחבות, בכל המגזר הכפרי, שנכנסות עמוק, לפעמים ממש כזרועות לתוך השדות ובשדות חייבים להמשיך את החקלאות וחלק מזה זה ריסוס.

אורי מקלב: אתה מרוצה ממה שקורה בשטח?

<אליהו דרור: אז רגע.

<אליהו דרור: הפקחים שלנו בעצם-.

<אליהו דרור: לא.

<אליהו דרור: אני לא מרוצה, אבל הפקחים שלנו בעצם מתעסקים בתפר הזה ומנסים לראות שאכן החקלאי יוכל לקיים את החקלאות והתושבים יוכלו להמשיך ולהתקיים ולייצר איזו שהיא שפה והידברות בין השניים, בכדי להפחית למינימום אפשרי את התוצרים של הפעילות החקלאית על השכנים שזה מקרוב באו או שהצטרפו לשכונה שנבנתה מחדש.

<אליהו דרור: נכון, כן צריך, יש באמת איזו שהיא בעיה בכל הנושא של ריסוס בחקלאות, כאשר לא צריך רישיון.

<אליהו דרור: אין דבר כזה רישיון להשתמש בחומרי הדברה בחקלאות.

<אליהו דרור: אני יכול ללכת לכולבו לחקלאי ולקנות חומר הדברה וללכת לשדה ולרסס, על פי הנחיות התווית, אבל לא צריך רישיון ליישם אותו.

<אליהו דרור: הרבה פעמים אתה רואה שיש כאלה שמקבלים את ההדרכה, אבל אתה רואה גם כאלה שמשתמשים בחומר שלא על פי הוראות התווית.

<אליהו דרור: הדבר הזה הרבה יותר חמור כאשר משתמשים בחומרים שקשורים לחיטויי קרקע, שאז זה גם חומרים בדרגת רעילות נוראית – 6, וגם מהווים מפגע גדול.

<אליהו דרור: יש להם בדרך כלל גם ריח מאד חריף וזה הולך רחוק.

<אליהו דרור: עוד דבר קטן זה כשמרססים מטעים, וזה אותו מקרה שעולה.

<אליהו דרור: הרסס הוא מאד דק ולכן הוא נישא ברוח למרחקים גדולים יותר ומגיע לבתים.

<אליהו דרור: יש איזה שהוא קונפליקט גדול בין להתקיים כאן ולייצר חקלאות לבין מגורים.

<אליהו דרור: זה ברור לחלוטין ובאמת תקלות יכולות לעשות פיין-טיונינג, הן לא יכולות לפתור את כל הבעיות.

אורי מקלב: אתם גם פועלים בתוך אזורים עירוניים או ששם אתם לא פועלים?

<אליהו דרור: אנחנו כמעט ולא פועלים בשטחים עירוניים.

<אליהו דרור: אנחנו עוזרים למשרדים שדיברתי קודם שאנחנו עובדים עבורם במגזר הזה, כאשר יש מבצעים לפיקוח על מדבירים ועל רשויות או דברים כאלה.

<אליהו דרור: אנחנו בעיקר פועלים בשטחים פתוחים.

אורי מקלב: אין לנו את הזמן לפתח את מה שאמרת, האם כל אדם יכול להיכנס ולקנות חומרים למדבירים ולחקלאים וחומרי הדברה וחומרי כימיים ולהשתמש בהם.

אורי מקלב: אני מניח שיש חומרים שרק המדבירים יכולים לקנות, נכון?

<אורי שלום: כן.

אורי מקלב: אבל אני לא יכול להיכנס לעניין הזה.

אורי מקלב: בזמנו, כשהיה החוק הזה שוועדת הכלכלה או ועדת הפנים, או ועדה החוקה דנה ברישיון של מדבירים.

אורי מקלב: איזו ועדה דנה בזה, זו הייתה ועדה משותפת?

<אורי שלום: פנים ואיכות הסביבה.

אורי מקלב: פנים ואיכות הסביבה.

אורי מקלב: זה היה בכנסת ה-19, נכון?

אורי מקלב: דנו ואני מבין שזו גם תורה שלמה מה מותר ומה אסור, מי יכול לקנות ומי לא, מי רשאי להחזיק, איך צריך להחזיק אבל אנחנו לא יכולים להיכנס לעניין הזה, במיוחד כשהתמקדנו גם בנושא ילדים.

אורי מקלב: הרשות המקומית.

אורי מקלב: ברשותך, השלטון המקומי ייתן ודאי לנציג העירייה, אתה משנה למנכ"לית העירייה?

<איתי צחר: נכון.

אורי מקלב: איתי צחר, בבקשה.

אורי מקלב: אומרים עליכם דברים טובים.

<איתי צחר: צהריים טובים.

אורי מקלב: בוא תספר לנו מה קורה.

אורי מקלב: אווירה אופטימית קצת.

<איתי צחר: אני חושב ש - - -

אורי מקלב: בכפר סבא זה מודל, או בכל אופן אני לא יודע אם פיילוט של רשות מקומית, אבל נשמע.

אורי מקלב: כל הפעילות שנעשית שם בשטח היא ללא הדברה, ללא חומרים כימיים.

אורי מקלב: על פניו קיבלנו הסבר על זה.

<איתי צחר: אני אסביר.

<איתי צחר: אני חושב שעד לרגע זה יש פה איזה שהוא פער במושגים שנעשו בהם שימוש סביב השולחן הזה וגם התשובה האחרונה וגם התשובות שניתנו לפני כן, הן מערבבות בין שני עולמות שונים.

<איתי צחר: העולם הראשון זה העולם של ההדברה כנגד בעלי חיים והעולם השני זה הדברה כנגד עשבים שוטים, מה שנקרא בספרות עשבים רעים.

<איתי צחר: למעשה הפער האמיתי קיים בעולם העשבים, כאשר בעולם השני אמנם יש פערים אחרים של פיקוח ושל אכיפה ובדיקות ועוד כל מיני פרצות שצריך לסגור, אבל המצב שם הוא אחר בתכלית, מאחר ששם יש הנחיות ורשות מקומית שרוצה לפעול על פי ההנחיות ועל פי התקנות יכולה לעשות זאת.

<איתי צחר: יש הנחיות מאד ברורות איזה מדביר מותר להעסיק, מה החומרים שמותרים לו לעשות בהם שימוש.

<איתי צחר: ושוב, יש פערים בטח בדגש לקרבה למוסדות חינוך, שאני שמעתי שההנחיות אמורות להתפרסם ואני מקווה שזה יסגור את הפערים ואז באמת יהיו את הכלים גם לאכיפה.

<איתי צחר: בעולם העשבים אין שום הנחיות שאני מכיר.

<איתי צחר: אני מצוי בתוך העולם הזה במשך קרוב לארבע שנים בצורה די אינטנסיבית.

<איתי צחר: העיר כפר סבא הובילה פה מהלך שלדעתי הוא חסר תקדים גם ברמה בינלאומית.

אורי מקלב: תן לנו מילה אחת על - - -

<איתי צחר: אני אתן יותר ממילה אחת.

אורי מקלב: מה זה נקרא עשבים שוטים, עשבים רעים.

<איתי צחר: עשבים - בעצם כל מה שמשמש להדברת עשבים שוטים – יבלית, סעידה וכו', עשבים שהם בעצם מכערים במירכאות או בלי מירכאות את המדרכות.

<איתי צחר: יוצאים מבין האבנים המשתלבות, מכסים את ערוגות הנוי והגינות ובעצם הפתרון הרווח שאינו מפוקח ואינו מבוקר ואין עליו שום הנחיות, למעט הנחיות התווית - - -

אורי מקלב: שהן גם לפעמים מסכנות את הולכי הרגל.

<איתי צחר: הן מסכנות את הולכי הרגל ואת תלמידי בתי הספר, הגנים והתושבים.

<איתי צחר: בעצם בתחום הזה ההנחיות היחידות זה הנחיות התווית, וכמו שנאמר פה, ניתן לרכוש את החומרים האלה בכל מקום, בכל כלבו ולעשות בהם שימוש.

<איתי צחר: אין שום פיקוח במרבית הרשויות לדעתי בארץ.

<איתי צחר: אני ארשה לעצמי להגיד את זה, אחרי שבאמת חקרנו ולמדנו את הנושא הזה גם באמצעות אנשי מקצוע.

<איתי צחר: היום קבלן גינון שזוכה במכרז מדריך את אחד העובדים שלו, שלא נדרש לשום הסמכה.

<איתי צחר: הוא ממלא מיכל, שם אותו על הגב והולך לרסס ברחבי העיר בלי הבחנה כזו או אחרת, וזו המציאות היום.

<איתי צחר: מבחינת פער נוסף, זה כל מה שקשור לקרבה לתווית עצמה.

<איתי צחר: התווית, או החומר הזה צריך להבין מאיפה הוא נולד.

<איתי צחר: החומר הזה נולד לשימושים חקלאיים.

<איתי צחר: מי שפיתח אותו ורשם עליו פטנט זה התאגיד מהגדולים בעולם – מונסנטו.

<איתי צחר: הוא בעצם עשה מהלך מאד מחוכם שהוא פיתח את החומר הזה ורשם עליו פטנט ולאחר מכן הוא פיתח זרעים לחקלאות – תירס, סויה וכו', שעמידים לאותו חומר.

<איתי צחר: בדרך הזו הוא אפשר לחקלאים להתמודד עם הגידולים בצורה הרבה יותר יעילה.

<איתי צחר: החומר הזה זלג לשימושים עירוניים, שהיום כאמור לא מפוקחים בשום צורה ושום דרך ובעצם אין להם שום מגבלה ואפשר לרסס בהם בכל רחבי העיר.

<איתי צחר: מה שאנחנו עשינו בכפר סבא לפני למעלה משלוש שנים, זה גם בעקבות פניות ציבור שהגיעו ובאמת נוכחנו לדעת שכל מה שעלה פה בדיון, נוכחנו לדעת.

<איתי צחר: בדקנו גם עם רשויות אחרות, בדקנו מה קורה בעולם.

<איתי צחר: בדקנו מה קורה אצלנו בבית וגילינו שאין שום הנחיות, לא לאחסון החומרים, לא למהילה, לא למסלול, לא לבדיקת כיוון הרוח ולא לכל הדברים שהוזכרנו כאן.

<איתי צחר: אחרי שלמדנו את זה במשך חודשיים שבמהלכם הקפאנו את הריסוסים, עשינו נייר עבודה, נייר עמדה בנושא הזה באמצעות אדם שסייע לנו בנושא והחלטנו כעבור תקופת הלימוד על תקופת פיילוט בשתי שכונות חדשות בעיר, שבהן תופעת העשבייה הייתה הרבה יותר רווחת מהגינון הוותיק, שאנחנו לא מרססים בכלל.

<איתי צחר: בהתחלה הגבלנו את זה בצורה הדרגתית בקרבת מוסדות חינוך ולאחר מכן הרחבנו את זה לכל השכונות.

<איתי צחר: נכון להיום למעלה משנתיים לא מרססים בכל רחבי העיר בקוטלי עשבים באופן גורף.

אורי מקלב: איך אתם מתמודדים עם זה?

<איתי צחר: אנחנו מתמודדים עם זה במספר דרכים.

<איתי צחר: קודם כל צריך להבין פה בניהול הסיכונים, מה הנזק ומה התועלת.

<איתי צחר: הסיכון שלא משתמשים במרססי עשבים, בקוטלי עשבים, זה שיהיו עשבים.

<איתי צחר: זה הסיכון.

<איתי צחר: מה הסיכון שכן משתמשים בהם?

<איתי צחר: הסיכון הזה הוגדר במרס 2015 על ידי ארגון הבריאות עולמי כחומר מסרטן סביר בבני אדם.

<איתי צחר: זאת אומרת זה על המאזניים.

<איתי צחר: אז קודם כל צריך להבין שהסיכון מתחיל בהימצאות עשבים בהסברה וברגישות שלנו כרשות מקומית ובהסברה לציבור, על זה שבעצם הם צריכים לפתח סבלנות ולזה שיש קצת עשבייה בין המדרכות, בין האבנים המשתלבות ושוב, עלות תועלת.

<איתי צחר: אנחנו משתמשים באמצעים מכאניים להורי ד את העשבייה במדרכות, חירמושים בתדירות הרבה יותר גבוהה.

<איתי צחר: עוברים עם חרמש ועושים את זה בתדירות יותר גבוהה.

יעל כהן-פארן: כמה זה עולה לעירייה?

<איתי צחר: זה לא עושה שום תוספת של כסף לעירייה במהלך שלוש השנים האחרונות ואני אגע בזה ברשותך בסיום.

אורי מקלב: זה תוספת כוח אדם.

יעל כהן-פארן: אבל זה תוספת כוח אדם, כי זו עבודה ידנית.

<איתי צחר: זה לא.

<איתי צחר: אני אסביר.

יעל כהן-פארן: ברור לי, ורק שאלתי - - -

<איתי צחר: אני אתייחס.

<איתי צחר: זה לא תוספת של כסף, מעבר לזה שקשה גם לכמת את הבריאות בכסף, אבל אני אתייחס גם לנושא התפעולי פרופר לשאלתך.

<איתי צחר: לגבי ערוגות, מה שאנחנו עשינו זה שקודם כל מטעינים היום, זה מהלך כולל שנשתמש במילה הגסה קיימות ופיתוח בר קיימא.

<איתי צחר: יש לנו עשרת הדיברות לפיתוח בר קיימא לגינון ואנחנו משתמשים בהתאמה של צמחייה לכיסוי שטחים באופן טוב שיותר, צמחייה שיודעת להתמודד טוב יותר עם עשבייה ולהשתלט טוב יותר על העשבייה.

<איתי צחר: את כל נושא חיפוי הקרקע פיתחנו ואנחנו משמשים בעץ גרוס ובמצעים של קרטונים ועוד כל מיני – מתחת לאדמה כמובן – על מנת להפחית עשבייה וזה עולם שלם של תוכן שאנחנו עושים אותו ובמבחן התוצאה במשך למעלה משנתיים בכל רחבי העיר כפר סבא, לא משתמשים באופן גורף בקוטלי עשבים.

<איתי צחר: תאמינו לי שאם תבקרו בכפר סבא תתרשמו מאד מהגינון.

אורי מקלב: היו עוד עיריות או מועצות שבאו והתעניינו?

<איתי צחר: כן.

<איתי צחר: אנחנו קיימנו כמה כנסים ומפגשים.

<איתי צחר: פנינו בנושא הזה גם למשרד החקלאות וקיימנו לפני פחות מחודש לדעתי מפגש שני בנושא, גם במפגש הסברה שנערך אצלם, גם מפגש הסברה אצלנו.

<איתי צחר: יש יחידה סביבתית אזורית שאנחנו חברים בה, מעין איגוד ערים שמעורב בנושא והעביר את הידע באמצעותנו גם לרשויות השכנות שחברות באיגוד.

<איתי צחר: גם המשרד להגנת הסביבה שותף ליידוע או מיודע בנושא הזה ואני חושב שבסופו של יום - ואני רוצה למקד את זה בכל זאת למשהו פרקטי לנושא הדיון הזה - אני חושב שהעניין של לא לרסס סביב מוסדות חינוך וגני משחקים זה עניין של החלטה שהיא מאד קלה לביצוע.

<איתי צחר: אין ספק שיש פה הרבה מאד עבודה אקדמית וסטטוטורית שצריכה להתבצע, אבל בסופו של יום הסיכון הוא סיכוי פה.

<איתי צחר: ניהול הסיכונים פה הוא מאד פשוט לטעמי.

אורי מקלב: הסיכון סיכוי אחד שלא אמרת אותו ואני שואל לגביו, מה קשה יותר לראש העיר להתמודד – עם ההרגשה של התושבים שהעיר מוזנחת ואולי הם לא יבחרו בו, או בזה שהוא נותן לתושבים עיר בריאה, לא עם חומרים מסרטנים, עם איכות סביבה, עם חשיבה, עם דאגה לבריאות שלהם.

אורי מקלב: כשאני הייתי צריך להיות, אז זה חלק מהתמודדות של ראש העיר אם אתם רוצים להטמיע.

אורי מקלב: הוא אומר מה הוא יודע, תראה, אי אפשר לעבור על המדרכות, תראה מה שקורה כאן מסביב בגדרות, אבנים משתלבות.

אורי מקלב: אני חושב על ירושלים.

אורי מקלב: כשהוא צריך לחשוב, זאת אומרת עלות מול תועלת.

אורי מקלב: בעניין הזה לראש העיר יש עוד שיקולים.

<איתי צחר: קודם כל - - -

אורי מקלב: אני קודם כל רוצה להגיד לך איתי שזה דבר שמאד מחמם את הלב ואני חושב שאנחנו צריכים לחזק אותך ואם התושבים יודעים שמה שיש בעשבייה בהסברה זה בגלל שאנחנו שומרים על הבריאות שלכם ועל הסביבה שלכם ועל בריאות הילדים שלכם, אני חושבת שצריכה להיות התחשבות, אבל זה לא תמיד עובד הדבר הזה.

<איתי צחר: קודם כל השאלה הראשונה ששאלת למה צריך להיות ראש עיר, אז לשמחתי לא בחרתי במקצוע של נבחר ציבור אלא של משרת ציבור וצריך להפנות את זה באמת לראשי הערים וראשי הערים צריכים להחליט.

<איתי צחר: ראש העיר שלנו לשמחתנו בחר באופציה הראשונה וכך זה גם מתקיים בעיר.

<איתי צחר: אני חושב גם עוד דבר שחשוב להבין.

<איתי צחר: זה לא שאתה הולך היום בכפר סבא ורואה ג'ונגלים של עשבים.

<איתי צחר: כפר סבא היא עיר מאד מטופחת, תושבים מאד מעורבים ומאד דעתנים ודורשים חזות עירונית יפה, בצדק.

<איתי צחר: אני מזמין גם את הוועדה, אם אתם רוצים לבוא לסיור ולראות את זה מקרוב.

אורי מקלב: אנחנו מחזקים את ידיכם.

<איתי צחר: בהחלט אפשר לעשות את השיטה הזאת מבלי לפגוע בחזות.

אורי מקלב: אולי צריך לפתח את זה.

אורי מקלב: אולי צריך ליזום דיון עם ועדת הפנים עם השלטון המקומי, עם הרשויות, עם משרד הפנים, לראות איך נותנים ומדרבנים.

אורי מקלב: נותנים פרסים או שעושים כל מיני פעולות כדי שפעולה כזאת תהיה באמת יותר רחבה ויותר רשויות מקומיות יידעו להתמודד לא רק בצורה שהם מתמודדים איתה היום, הכימית והדברתית, אלא ידנית, כמו שאתה תיארת עם חרמש או עם משהו שעושים.

אורי מקלב: יכול להיות שצריכים לפתח היום, יכול להיות שיש היום גם דברים טכנולוגיים.

אורי מקלב: אני גם מכיר מוועדת המדע והטכנולוגיה.

אורי מקלב: המהירות, כוח האדם, הקלות של השימוש, שיעשו דברים פרקטיים יותר, שיתאימו לאזור מסוים.

אורי מקלב: אם יש איזו אבן או איזו שהיא מדרכה בפינה.

אורי מקלב: זה לא כל כך דבר קל לנקוש ולהוציא וזה גם חוזר מהר.

<איתי צחר: לגבי מוסדות החינוך עצמם, היום כל תהליך התכנון עובר אישור של משרד החינוך.

<איתי צחר: הרשות המקומית בכפר סבא יש תנופה מאד גדולה, גידול אוכלוסייה שגם מביא לצמיחה בכמות מוסדות החינוך.

<איתי צחר: התהליך התכנוני עובר את משרד החינוך וחובתנו לתכנן כרשות על פי פרוגראמה של משרד החינוך.

<איתי צחר: הוספה של התייחסות לסעיפים האלה, לפרוגראמה של משרד החינוך, תוכל באמת לפתור הרבה מהכשלים האלה.

אורי מקלב: אנחנו כבר חייבים לסיים.

אורי מקלב: אין ספק ואני מתחבר לדבריך.

אורי מקלב: גם אם נניח לא כל השלטון, לא כל הרשויות ולא כל המועצות יוכלו להתמודד עם זה, אבל בסביבת מוסדות החינוך זה דבר שהרבה יותר, כן הנחיה.

אורי מקלב: נניח בכל העיר כן מבצעים בצורה של הדברה או בצורה כימית, אבל בסביבת מוסד החינוך זה לא בעיה לרשות מקומית להגדיר מכאן עד כאן איפה האזור של מוסדות החינוך ושם עושים את זה בצורה - - -

יעל כהן-פארן: יש גם - - -

אורי מקלב: זה גם שילוב של הדברים.

יעל כהן-פארן: יש גם פעוטונים פרטיים לפעמים.

אורי מקלב: אני מדבר באופן כללי על הכל, כמה שאפשר יותר.

אורי מקלב: בבקשה, רות.

<רות דיין מדר: כן, ככלל אני אגיד שמרכז השלטון המקומי מברך את משרדי הממשלה על זה שהם מתחילים להגיע להבנות בדרך שבה הם הולכים להנחות את הרשויות המקומיות.

<רות דיין מדר: באמת היינו סוג של ילדים חורגים, הרשויות לא הונחו בהתאמה, במיוחד לא לסוגיה של העשבייה ואנחנו נשמח להיות שותפים וגם לראות את ההנחיות קודם, על מנת שנוכל אולי להגיב, שלא יהיו איזה שהם כשלים בהנחיות האלה, שלא נוכל לבצע את באופן מיטבי.

<רות דיין מדר: פנינו לרשויות המקומיות כדי לדעת האם יש כתובת.

<רות דיין מדר: האם יש אדם שממונה על ההדברה, וראינו שבאמת הרשויות המקומיות מינו איש מקצוע לנושא הזה ויכול להיות שזה נוסף לתפקידו, אבל יש פונקציה כזאת וזה אומר לנו שהרשות המקומית מסתכלת על זה, אבל צריך להנחות אותה.

<רות דיין מדר: צריך לתת לה כלים, צריך לעשות למידת עמיתים, כמו שנעשה עם כפר סבא, אדם טבע ודין.

<רות דיין מדר: הם מסייעים לנו בעניין ומעלים את הנושא למודעות.

<רות דיין מדר: זה נראה שזה הולך לכיוון נכון, רק צריך להעלות את הדברים.

אורי מקלב: אנחנו רוצים לחדד כוועדה לזכויות הילד את הנושא של ילדים.

אורי מקלב: לקרן לאיכות הסביבה, ד"ר רות אסטרין, ברכה של חצי דקה, דקה, על שיתוף הפעולה שיש לכם עם אדם טבע ודין.

אורי מקלב: אנחנו מודים לכם גם כן.

<רות אסטרין: אני רק רוצה להחזיר את הבריאות של הילדים למרכז.

<רות אסטרין: אנחנו סופרים לצערנו את המקרים של הרעלה אקוטית, אבל אנחנו לא צריכים להזניח את החשיפה במינונים קטנים בצורה כרונית.

<רות אסטרין: הילד לא רק מגיע לבית הספר ולא רק מגיע לגן השעשועים.

<רות אסטרין: יש גם ריסוס בתוך הבית, יש גם מגורים ליד שדות ואם שמים את הילד במרכז, אז רואים שכמה שאפשר להפחית, זה מה שחשוב.

<רות אסטרין: ברגע שמדברים על מה באחריות של המשרד להגנת הסביבה, מה באחריות של משרד החקלאות ולא מסתכלים באמת על כלל החשיפות של הילד, אז אנחנו עלולים לשכוח את המקום של הבריאות של הילד.

<רות אסטרין: אז רק רצינו להחזיר את זה למקום הזה.

אורי מקלב: אז תודה רבה.

אורי מקלב: תודה על הפעילות שלכם.

אורי מקלב: 60 שניות, גיא אליצור.

<גיא אליצור: כן, שלום.

<גיא אליצור: מנכ"ל חברת סטוקטון.

<גיא אליצור: אנחנו בעצם מתמחים בפתרונות ביולוגיים.

<גיא אליצור: אני חושב שדיברנו הרבה על אכיפה ועל תקנות ובעצם שרית הראתה במצגת שלה מושג שנקרא IPM, שאנחנו רואים אותו תופס תהודה יותר ויותר בעולם ואני מניח שמשרד החקלאות נדרש לעניין הזה של שילוב חומרים ביולוגים.

<גיא אליצור: בעצם מתן מענה משותף שכולל מוצרים ביולוגיים עם מוצרים כימיים.

<גיא אליצור: בעצם הפחתה משמעותית של המוצרים הכימיים בשימוש גם בחקלאות וגם בסביבה עירונית ובעצם ככלל הפחתה של הסיכון לכל מי שעוסק בדבר, בין המדבירים למרססים וכמובן לילדים ולבתי הספר.

<גיא אליצור: רואים את הדבר הזה תופס תאוצה יותר ויותר בעולם.

<גיא אליצור: המספרים מדברים על גידולים של עשרות אחוזים של הפחתה של חומרים כימיים ואני חושב שהחקיקה החדשה, אני מניח שהיא גם תתייחס לדבר הזה.

אורי מקלב: ולרשויות ולמשתמשים יש חשיפה לדברים האלה?

אורי מקלב: הם מודעים?

אורי מקלב: הגופים, המשרדים מודעים שאולי בהמלצות – ואני לא יודע אם יש כאן נושא מסחרי או לא, אבל אם זה נושא של משהו שהוא יותר טוב, אז זה לא קשור למסחר.

אורי מקלב: לנו אין מניות בחברות, אנחנו רוצים שיהיה את המיטב והכי בריא.

אורי מקלב: קודם כל אני רוצה להודות לכם על ההשתתפות.

אורי מקלב: אני נהניתי לשבת איתכם, אבל אני לא יכול להגיד שיצאתי פחות מודאג ממה שנכנסתי.

אורי מקלב: כשנכנסתי עוד לא חשבתי שזה יהיה כך.

אורי מקלב: חשבתי שזה יותר מצומצם ואני רואה שיש הרבה מה לעשות בסך הכל.

אורי מקלב: יושבת הראש של הוועדה נכנסה בדברי הסיכום.

אורי מקלב: אני אתן לך מיד את הכיסא.

יפעת שאשא ביטון: לא, לא.

אורי מקלב: אנחנו בדברי הסיכום.

אורי מקלב: קודם כל אנחנו מודים על עצם הרצון שלך וההחלטה של הוועדה לקיים את הדיון.

אורי מקלב: יש הרבה מה לעשות.

אורי מקלב: זה דבר שיש בו לא מעט בעיות, אבל אני יכול להגיד שאני יוצא אולי עם תקווה.

אורי מקלב: יש מודעות, יש איזו חשיבה, יש ניסיון ליצור - - -

יעל כהן-פארן: יש עיר שכבר שמה מודל על השולחן.

אורי מקלב: בוודאי, כפר סבא היא מודל.

אורי מקלב: ראינו שכפר סבא היא עיר שלקחה על עצמה להעדיף את הבריאות של הילדים, הבריאות של התושבים על פני החזות שהיא נראית, שהחזות היא לא הכל.

יעל כהן-פארן: אי אפשר להגיד על כפר סבא שהיא לא נראית טוב.

<איתי צחר: זה לא על פני החזות.

יעל כהן-פארן: זה לא על פני החזות.

יעל כהן-פארן: הם פשוט מצאו פתרונות.

אורי מקלב: אולי, אולי אבל בכפר סבא משקיעים, אז הם משקיעים באופן מכאני, אבל יכול להיות שראשי הערים צריכים לבוא להחליט - - -

יעל כהן-פארן: כל עיר יכולה להחליט.

אורי מקלב: אם אני לא אעשה את הניקוש, את ההדברה זו, אז העיר תראה עם הרבה עשבים שוטים ולא שוטים ורעים.

אורי מקלב: הם חוששים לעשות את זה ולכן הם רוצים להדביר.

אורי מקלב: אין להם כוח אדם או שהם לא משקיעים בזה, זה לא נמצא בסדר העדיפות שלהם.

יעל כהן-פארן: אבל זה צריך להיות.

יעל כהן-פארן: זה העניין.

אורי מקלב: נכון.

אורי מקלב: אז כפר סבא זה באמת מודל שאנחנו תומכים בו וצריך לתת תמריצים.

אורי מקלב: בסופו של דבר המשרדים, ראינו שלכל משרד יש את החלק שלו וכל אחד מוציא הנחיות, אבל סנכרון של כולם ומי שיפקח על כולם.

אורי מקלב: אז נעשה בתקופה האחרונה פיקוח ומצאו גם דברים שהם בהחלט הצדיקו את הפיקוח.

אורי מקלב: צריך לתגבר את הדברים.

אורי מקלב: לתת הנחיות יותר ברורות.

אורי מקלב: יכול להיות שצריך למפות יותר את מוסדות החינוך מול שאר חלקי העיר.

אורי מקלב: אנחנו במבט של ילדים ומוסדות חינוך, זה העיקר שלנו.

אורי מקלב: באמת אני ממליץ לך, היושבת בראש, לעשות עוד ועדה בעניין הזה בעוד תקופה, כדי לראות מה ההתקדמות.

אורי מקלב: זה נראה שאנחנו בתחילת הדרך, אבל יש עוד הרבה מה לעשות.

אורי מקלב: תודה רבה לכם.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך.