ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 554, 2017-06-27 12:15

אלי אלאלוף: צהריים טובים לכולם, היו ה-27 ביוני 2017, ג' בתמוז תשע"ז, והשעה 12:25.

אלי אלאלוף: אני מתנצל על האיחור שנובע מדיונים קודמים אינטנסיביים.

אלי אלאלוף: אנחנו היום במשהו מאוד חדשני בעיני, כך אמרו לי להגיד אז אני אומר:

אלי אלאלוף: הסכם בדבר תשלום פיצוי לעצמאי בשירות מילואים, במסגרת ציון יום ההוקרה למערך המילואים בכנסת.

אלי אלאלוף: לצערי, אני כבר לא שייך למערך המילואים בגלל גילי, אבל כל כך נהניתי לעשות את זה ואהבתי, אז אני מאחל לכל מי שעושה - - -

עודד פורר: יש פה כמה שיכולים עוד לגייס אותך.

אלי אלאלוף: מחר.

אלי אלאלוף: רק תשאלו את אשתי.

אלי אלאלוף: אני חייב לציין שהדיון הזה או ההסכם הזה נבע בהמשך להצעות חוק פרטיות שהיו של חבר הכנסת עפר שלח ויואב קיש, ואחרי שזה הגיע לדיון גם בוועדת שרים הוחלט ללכת על הסכם, דבר שיותר מהיר, יותר קצר גם ביישום, וניתן יהיה לבטא את כל ההתלבטויות שהיו במערכות השונות.

אלי אלאלוף: אני חושב שזה תיקון אמיתי למצב של העצמאיים, ואני שמח להיות יושב-ראש של ועדה שממשיכה בעשייה למען העצמאיים, שהם כל כך חשובים לעצמם קודם כול ולכלכלה של המדינה.

אלי אלאלוף: ברשותכם, לפני שנצלול לדיון הטכני, חברי הכנסת שירצו.

אלי אלאלוף: עפר, בבקשה, ואחר כך יואב.

עפר שלח: תודה, אדוני היושב-ראש, זה באמת יום חגיגי.

עפר שלח: אני בסיפור הזה מהכנסת הקודמת, מאז שהגעתי לכנסת, אבל הסביר היום - - -

אלי אלאלוף: אתה רואה שיש טוב בהחלפת שלטון.

עפר שלח: לא, אני רואה שכשהחליפו את האופוזיציה הדברים התחילו לזוז.

יואב קיש: בוא נשאיר את זה ככה.

אלי אלאלוף: סליחה, האווירה היא כזאת טובה - - -

עפר שלח: האמת, וצריך להגיד, בתגובה להערה של חבר הכנסת פורר, זה נכון, כשהחליפו את שר הביטחון – וצריך לתת קרדיט במקום שהקרדיט מגיע – שר הביטחון בהחלט מהשיחה הראשונה שלי אתו על העניין דחף את הדבר הזה.

עפר שלח: אני רוצה, אחד, באמת לברך, אני מסתכל על ההסכם הזה והוא עונה בהחלט על הצורך, אבל להעיר כמה הערות גם בהסתכלות על דברים אחרים.

עפר שלח: אחד, הזכיר יו"ר עמותת המילואים אלוף-משנה במילואים אבי סייג בכנס שהיה לנו בבוקר, שהמאבק הזה נמשך, עשר שנים אמרת?

<אבי סייג: נכון.

עפר שלח: על דבר שהוא מאוד פשוט, מובן מאליו, יש עליו הסכמה, יש הסכמה על המספרים, ה-25% – תגיד לי, כשהגעתי לעסק הזה כבר 25% היה קיים כאיזשהו מספר– ועם כל זה לוקח כל כך הרבה זמן, ובאמת בסוף אנחנו מנצלים סיטואציה שנוצרה ומעבירים את הדבר הזה.

עפר שלח: אז בסדר, בבית הזה דברים עובדים לאט, זה בסדר שהדברים עובדים לאט.

עפר שלח: יש הרבה מאוד אינטרסים ציבוריים בתוך הסיפור הזה, אבל תראו כמה זמן את אחד הדברים אולי הכי פשוטים, הכי מובנים על פניהם בסיפור הזה לקח לנו לסדר, את זה צריך להסיק.

<קריאה: כמה ורסיות גם ניסו עד שהגענו לזה.

עפר שלח: הדבר השני, אני מסתכל על הסעיף פה, בסעיף ב כתוב: "מלוא עלות ההסכם (כ-17 מיליון ₪ מדי שנה)", רועי, נדמה לי שהיית בדיון, אבי בטח היה, בדיון שעשינו על זה בסוף הכנסת התשע-עשרה.

<רועי כהן: נכון.

עפר שלח: כשאגף התקציבים העריך את העלות בלמעלה מ-100 מיליון.

<רועי כהן: כן, 100 מיליון.

עפר שלח: למעלה מ-100 מיליון שקל.

<קריאה: - - - של אגף התקציבים.

עפר שלח: על המקום עשיתי להם את החשבון, וכשאמרתי להם שאני חושב שזה 25%-20%, מסתבר שגם אני הגזמתי, אז הנציג אמר כן.

עפר שלח: אז אני אומר שטוב שאגף התקציבים בעסק הזה, טוב שהוא שומר על הקופה, אבל אני אומר לנו כחברי הכנסת, לא תמיד המספרים שאנחנו שומעים הם מדויקים.

עפר שלח: ואני אומר לאגף תקציבים, ובכלל לממשלה, ככל שתבואו עם דברים שהם אמיתיים וננהל דיון אמיתי על דברים, ככה נגיע אליהם יותר מהר, הנה בסוף אנחנו מגיעים.

עפר שלח: דבר שלישי, אני רואה שההסכם הוא רטרואקטיבי כולל את שנת המילואים 2016, זה טוב מאוד, על זה דיברנו כל הזמן.

עפר שלח: אני מזכיר שכבר נאמר שזה היה צריך להשתלם במאי האחרון.

עפר שלח: ואני אומר את זה כבר פעם שלישית היום, כי זו בעיני נקודה מאוד חשובה.

עפר שלח: בכל פעם שמתקיימת הבטחה כזאת והיא נאמרת באופן הכי מוסמך ואז איננה מקוימת – אפילו אם בסופו של דבר כמו בהסכם הזה זה רק נדחה ובסוף זה יהיה והכסף יגיע – א', כסף של מאי זה לא כסף של נובמבר, למרות שבממשלה, רועי, שוטף פלוס 180 זה לא סיפור גדול, זה המקובל.

עפר שלח: אבל בעיקר נסדק האמון.

עפר שלח: האמון בזה שאנחנו, ואני כולל פה עכשיו גם את הכנסת, גם את הממשלה, בסופו של דבר עומדים במילתנו כשאנחנו צריכים.

עפר שלח: דבר אולי אחרון.

עפר שלח: אני בא עכשיו, אנחנו באים בכלל, גם אופיר נמצא פה, ראש עתכ"מ מילואים שעושה עבודה באמת מסורה בתפקיד שלו, אנחנו באים מדיון בוועדת החוץ והביטחון, ובדיון הזה הציג ממש עכשיו לפני כמה דקות נציג נקח"ל, נציג קבילות חיילים, את העובדה שקבילות העצמאיים הם חלק יותר קטן אפילו מחלקם של העצמאיים מתוך קבילות המילואים.

עפר שלח: נדמה לי, רועי, שתסכים אתי שזה מפני שהעצמאיים כל כך רגילים להידפק, שהם אפילו לא מתלוננים לנקח"ל.

<רועי כהן: חד-משמעית, לא מאמינים בכלל.

אלי אלאלוף: רק לטובת הסגנון של הדיון, המילה להידפק.

עפר שלח: היא המילה הכי עדינה שמצאתי, אדוני היושב-ראש.

אלי אלאלוף: מזל שרשומה גם ההערה שלי.

עפר שלח: אתה מכיר אותי, לא חסרות לי מילים בלקסיקון.

אלי אלאלוף: אני יודע.

אלי אלאלוף: זה לא משחק כדורסל.

עפר שלח: בהקשר הזה אני אומר שיש עוד הרבה דברים, יש עוד הרבה דברים חשובים.

עפר שלח: אני מסתכל מסביב לשולחן הזה, יש באמת קואליציה חזקה בתוך הכנסת הנוכחית סביב העניין הזה, אני מקווה שיש שעת חסד של כולם.

עפר שלח: אז באמת תודה רבה לכולם.

עפר שלח: יש את הסיפור המפורסם על השיכור שישב בבר וניסה לדוג זית במרטיני, איזה שעה ככה ניסה עם המזלג ולא הצליח, בסוף הגיע מישהו אחר, לקח קיסם ותקע אותו.

עפר שלח: אז השיכור אמר: בחייך, אני כבר שעה מעייף אותו.

עפר שלח: אז יש הרבה אנשים שעייפו את הזית הזה, חלקם יושבים פה.

עפר שלח: הזדמן לנו לתקוע בו את הקיסם, בואו נלך לקיסם הבא.

עפר שלח: תודה רבה לכולם.

אלי אלאלוף: יואב, בבקשה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: עם כפית הוא ניסה, ואז בא מישהו עם מזלג.

יואב קיש: אני שמח.

יואב קיש: אני קודם כול חושב שחשוב שהגענו לרגע הזה.

יואב קיש: אני זוכר את הוועדה הקודמת, היושב-ראש, אחד הנושאים המרכזיים היה באמת לוחות הזמנים, וניסינו לדרבן את כל הגורמים הרלוונטיים, אם זה היה ביטוח לאומי, אם זה משרד הביטחון, באמת להתכנס ללוחות זמנים שרצינו.

יואב קיש: והיה חשוב לעשות את זה לפני הקיץ, ובעניין הזה אני חושב שדי הצלחנו לעמוד בלוחות הזמנים, באמת למרות שזה לא היה מאי כמו שרצינו, אבל עדיין אנחנו מספיקים להשלים את זה במושב הנוכחי.

אלי אלאלוף: תבוא לישיבה שלי על המעקב אחרי תקנות ותראה לוח זמנים.

יואב קיש: יש נקודה עקרונית שאני חושב שנדבר עליה בעוד 20 דקות בוועדת הכנסת, ב-13:00, וזה הנושא של האם אנחנו הולכים לחקיקה או למשהו כמו הדבר הזה פה, שזה יכול להיות תקנות או חקיקת עזר או כל מיני דברים אחרים.

יואב קיש: יש פה נושא עקרוני משפטי, בעצם איך מביאים בצורה מוסדרת בחקיקה את הזכות להיטיב עם חיילי המילואים ולא למצוא את עצמנו כל פעם נעצרים בנושא החקיקה בגלל בעיה כזו או אחרת, ולעניין הזה נידרש, כי אני חושב שצריך לעשות שינוי משמעותי בעניין הזה.

יואב קיש: בסופו של דבר יש פה באמת הכרה בעומס המיוחד שיש על המילואימניקים העצמאיים, ואני חושב שיש פה כמה דברים חשובים.

יואב קיש: אחד, לא יפחת משיעור התגמול המזערי.

יואב קיש: מצד אחד, אם זה עצמאי שמשום מה הוא באיזה כמה חודשים פחות טובים, עדיין יקבל את התגמול המזערי; ומצד שני, אני גם חושב שההגבלה שלא יעבור את התגמול המרבי היא גם טובה, כי בסופו של דבר יש פה תגמול משמעותי של כ-1,400 שקלים ליום מילואים.

יואב קיש: אני חושב שמטרת החוק הזה היא לא לעזור לעצמאיים החזקים, המבוססים מאוד, למרות שגם להם יש מחיר בעזיבה, אני לא מזלזל בזה, אבל בסוף הקופה אחת היא וצריך להחליט מאיפה לוקחים את הכסף.

יואב קיש: וכמובן, בעניין הזה אני חושב שזה סגרו מלמטה וסגרו מלמעלה נראית לי חשיבה נכונה והגיונית.

יואב קיש: אני מברך את ביטוח לאומי שגם לקח על עצמו להרים את המלאכה הזו.

יואב קיש: ראיתי שאתם מקבלים חצי מיליון שקל לתשתיות, אז נכון שאתם ה-execution, אבל מי שמממן בעניין הזה זה משרד הביטחון.

יואב קיש: ובסופו של דבר אין ספק שבכל מה שקשור לתגמול מילואימניקים יש רוח מפקד במשרד הביטחון, רואים אותה, ובעניין הזה אני מצטרף לברכות לשר הביטחון.

יואב קיש: אני רק נותן לכם התראה קלה, שאנחנו נמשיך לבחון את רוח המפקד בעוד הרבה דברים נוספים.

יואב קיש: אז תודה רבה לכולם.

יואב קיש: אני צריך לצאת בשביל הוועדה שלי עוד חמש דקות, אז אני מתנצל שלא אהיה פה לכל אורך הוועדה.

יואב קיש: תודה.

אלי אלאלוף: אמרת 13:00, אז יש לך זמן.

יואב קיש: כן, אבל אני צריך עוד לעשות כמה דברים.

אלי אלאלוף: רק שתדע שאנחנו עוקבים אחרי כל מה שאתה אומר, יושב-ראש ועדת הכנסת.

אלי אלאלוף: רועי יושב-ראש ארגון המילואימניקים, אתה רוצה אחר כך?

אלי אלאלוף: בבקשה.

אלי אלאלוף: ומייד נעבור לקריאת ההסכם.

<רועי כהן: אז קודם כול זה באמת כמו שציינו גם חבר הכנסת שלח, גם יושב-ראש הוועדה, וגם חבר הכנסת קיש, זה יום באמת של חגיגה, זה יום שבו מדינת ישראל בעצם מוקירה את חיילי המילואים העצמאיים, ונותנת להם באמת את ההרגשה שיש מישהו שחושב עליהם, ושיש מישהו שאחרי שנים מתקן פה עיוות.

<רועי כהן: כפי שאמר גם חבר הכנסת שלח, זה היה עיוות היסטורי שכולם הסכימו על העיוות הזה, כולם הסכימו שאותו עצמאי שברגעים אלה נמצא במילואים ממשיך לשלם את השכירות שלו, ממשיך לשלם את ההוצאות שלו, ממשיך לשלם אגרת שילוט, ממשיך לשלם מים, ממשיך לשלם המון המון הוצאות ולא מקבל על זה פיצוי.

<רועי כהן: ומצאו את הנוסחה הנכונה כבר לפני המון שנים, אבל מה?

<רועי כהן: באמת כמו שנאמר, גררו רגליים.

<רועי כהן: ולכן, היום זה מבחינתנו שינוי תפיסה, עד כדי כך, שינוי תפיסה של המדינה כלפי ציבור העצמאיים.

<רועי כהן: זה מתחיל, זה מחלחל, זה מגיע, וזה ציבור שמגיע שיסתכלו עליו ויבינו שהוא לא רק בעצם הפרה החולבת של מדינת ישראל, אלא הוא מישהו שקם בבוקר, לובש שכפ"ץ, יוצא להביא את הפרנסה שלו, וצריך שגם המדינה תעזור לו.

<רועי כהן: ולכן, אני קודם כול אומר, חיילי המילואים העצמאיים היום מרגישים שמלבד זה שהם החוסן הלאומי של המדינה, הם גם יקבלו את מה שמגיע להם, ואת מה שמגיע להם בצורה מאוד יפה.

<רועי כהן: היו פה רבה שותפים, ליוו את המאבק הזה כמה מילואימניקים, ואפילו גם מילואימניקים חרדים, נמצא פה עורך-דין משה תורג'מן, ונמצא פה יוחנן קפלניקוב, שליוו אתנו יחד את המאבק הזה, יצאו, היינו צריכים - - -

אלי אלאלוף: יש תורג'מן חרדי?

<רועי כהן: הנה, תורג'מן.

אלי אלאלוף: תורג'מן חרדי זה לא אצלנו, אצל השכנים.

<קריאה: כבר נמצא את ההקשר.

עפר שלח: הוא אשכנזי, זה לא, זה תורג'מן - - -

אלי אלאלוף: לא יכול להיות.

<רועי כהן: גם מהביטוח הלאומי, עורך-דין ישי פולק שהוא יושב-ראש הוועדה של המילואים בביטוח הלאומי; אבי סייג שהלך אתנו באמת לאורך כל הדרך, אנחנו אתו יחד כדי להביא את הבשורה הזאת; כמובן שאנשי משרד הביטחון, אופיר ולירן, שגם בישיבה האחרונה ניסו, ואני חייב להגיד את זה, ניסו שזה יהיה בשנת 2018, והייתי צריך להפעיל את כל כובד משקלי, את כל כובד קולי כדי לגרום לכך שישלמו את זה כבר בשנה הזאת, כי אין שום סיבה שידחו את זה לשנה נוספת.

<רועי כהן: שר הביטחון – באמת הזכיר את זה עפר שלח – שר הביטחון מלכתחילה, כבר בהודעה הראשונית שלו אמר שצריך לתת ולפתור את הבעיה הזאת.

<רועי כהן: ואני שמח שהיום אנחנו כולנו יחד – ונמצאים פה גם נציגים מהסיעה שלו שבטח יעבירו לו את זה, גם עודד וגם חברת הכנסת יוליה – אנחנו שמחים שיש שר ביטחון שמהרגע הראשון ראה לנגד עיניו את חיילי המילואים העצמאיים.

<רועי כהן: מיליון ימי מילואים נעשים על-ידי חיילים עצמאיים.

<רועי כהן: זה ציבור שבא ונקרא לדגל ומגיע פעם אחר פעם ועוזב את העסק שלו, ולא חוזר לשולחן ולכיסא שלו, ולא חוזר למקום העבודה הרגיל שלו, ולא חוזר לחממה של עובד שכיר, אלא חוזר אחרי שירות ממושך כשהוא צריך להתחיל ולפעול מול הלקוחות ולהתחיל להשלים פערים, אז היום אנחנו אומרים לו שיש לו פיצוי.

<רועי כהן: גם הפיצוי הזה, גם הישג מאוד גדול, שהוא לא ימוסה כ-25%, אלא ימוסה בהתאם לדאגת המיסוי של אותו עובד עצמאי.

<רועי כהן: לכן, יש פה בשורה, יש פה היום שינוי תפיסה כלפי עולם העצמאיים, ואני שמח בשם כל העצמאיים בישראל.

<רועי כהן: אני רוצה לברך את כולם, את יושב-ראש הוועדה שהתעקש שהדבר הזה יקרה, והדבר הזה קרה, וצריך להגיד באמת מתי שצריך להגיד כל הכבוד, אז צריך להגיד כל הכבוד, אז תודה רבה.

<רועי כהן: ואני שמח שהגענו ליום החגיגי הזה, ואין לי ספק שחיילי המילואים גם היום מבינים שהיחס כלפיהם השתנה.

אלי אלאלוף: אני באמת שמח.

יוליה מלינובסקי: תחשוב כבר על הדבר הבא, רועי, מה אתה רוצה.

<רועי כהן: יש פה את הדבר הבא.

<קריאה: אני מכין.

אלי אלאלוף: רק אני מבקש, בקיצור.

אלי אלאלוף: אחר כך חבר הכנסת עודד פורר.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<אבי סייג: בפורום מג"דים, מח"טים טייסים התחלנו את זה.

<אבי סייג: לפני התודות אני רוצה להגיד שבאמת הנושא הזה התחיל לפני עשר שנים בתת-ועדה של ועדת כספים בראשות אלכס מילר ורוחמה אברהם, ואחרי זה זה המשיך והמשיך עד שבאמת התגבשנו לאחר שאספנו 18 גופים במשק, והגענו בסוף לנוסחה הזאת.

<אבי סייג: יושב פה גם רואה-החשבון שוקי מיניביצקי שליווה אותנו, ואבי צרפתי מהביטוח הלאומי שסיים את התפקיד שלו כבר.

<אבי סייג: אני אומר, הדרך מתישה, אבל הגענו לזה בסוף.

<אבי סייג: אחרי שפתרנו את בעיית התשלום לשכירים במשק, פתרנו את זה כבר בעשור הקודם, היום טיפלנו, דרככם כמובן.

<אבי סייג: ואהבתי את ההתעקשות שלך, היושב-ראש, על זה שנסיים, ולא בחקיקה, ונשיג את המטרה, אחרי זה ברכות וחוקים.

<אבי סייג: אהבתי את זה והגענו לזה, וברגע שאנחנו מסיימים פה אנחנו מתחילים לטפל בחברות.

<אבי סייג: שאלתם פה מה השלב הבא.

<אבי סייג: אנחנו מתחילים לטפל באיך משלמים לחברה כאשר היא מעודדת או לא מעודדת את החיילים שלה לצאת למילואים.

<אבי סייג: גם היא נפגעת לא מעט, אבל זה לא הנושא פה, ויש לנו עוד מה לעשות.

<אבי סייג: אני מודה לכם, לכולם, לצה"ל, ליועכ"ל, לעתכ"א, עתכ"א מילואים, לאגף תקציבים שליוויתם אותנו, וזה נכון, זה לא בא על חשבונכם, אבל אתם אתנו, ולכל הגופים פה, גם ליושב-ראש ועדת המילואים ישי.

<אבי סייג: במועצת הביטוח הלאומי, שאני חבר שם יחד עם רועי ויחד עם אופיר, יחד יזמנו גם לחתום על ההסכם הזה שלכם.

<אבי סייג: תודה רבה על יום החג הזה.

אלי אלאלוף: אני שמח.

אלי אלאלוף: בבקשה, עודד.

עודד פורר: תודה, אדוני.

עודד פורר: אני חייב לומר שאצלי אני לא אהנה מהתיקון הזה כי אני כבר לא עצמאי, אבל מי שפה בקהל ויצא לו לעשות מילואים בתור עצמאי מבין את ההבדל.

עודד פורר: כשהייתי יוצא למילואים אז א', כשמזמינים אותך, החברים שלך השכירים שמחים שמזמינים אותם למילואים, כי באמת הבית הזה ידע לדאוג להמון המון הגנות והמון המון הטבות, אבל סך הכול המעמד הזה מאוד מעוגן.

עודד פורר: אבל העצמאי, כשהוא יוצא למילואים, פתאום אתה צריך לצאת בסוף שנה, פתאום אומרים לך שבדצמבר תבוא לשבועיים מילואים, אתה לא יכול לעזוב את העסק בסוף שנה.

עודד פורר: נופלים המילואים על ה-15 בחודש, בדיוק כשאתה צריך לשלם מע"מ, ואם אתה עסק קטן, מי יעשה את כל ההתקשקשויות האלה?

עודד פורר: ועוד כהנה וכהנה בעיות, וכמובן שכשכולם הולכים לישון אתה פותח את הלפטופ שלך ומשלים את הפערים, כי אין למה לעשות, אם אתה לא עושה את זה אז אף אחד לא עושה את זה.

עודד פורר: אין לך מי שיחליף אותך.

עודד פורר: ולכן, אני באמת מברך על התיקון הזה ששותפים לו באמת, כמו שנאמר פה, המון אנשים לאורך הדרך שהתחילה מזמן.

עודד פורר: אני רק חייב לומר, כשתיארת, אבי, את התהליך שהתחיל אותו אלכס עם רוחמה אברהם, אני לא יודע איזה כנסת זו.

<אבי סייג: לפני עשר שנים.

עודד פורר: לפני עשר שנים.

עודד פורר: אז אני פשוט נדהם איך צה"ל ומערכת הביטחון שלנו, ואתם יודעים מה, אנחנו יודעים לירות טיל בכזה דיוק לתוך חלון של בית ולמצוא מפגע מאני לא יודע איפה, ופתאום אנחנו רואים את הפתרונות האלה, ולשלב בין חילות הים והאוויר והיבשה, והתיקון הזה לקח עשר שנים.

עודד פורר: אני חושב שאנחנו צריכים לדאוג לפחות שהתיקונים הבאים שיבואו יהיו קצת יותר מהירים.

עודד פורר: אני כשלעצמי גם מהשיחות שלי עם שר הביטחון, כמו שאתם יודעים ומרגישים, יש רוח חדשה בתחום הזה, הוא פתוח להצעות, הוא שם את הנושאים האלה על ראש סדר-היום, חלק מהנושאים גם כבר העלית לפני, אבי.

עודד פורר: כולנו בעניין הזה באותה סירה.

אלי אלאלוף: אז תרמוז לו משהו באוזן על התשמ"ש, שיזדרז.

אלי אלאלוף: זה לא קשור אלינו, זה לחיילים הפשוטים.

עודד פורר: אין שום בעיה.

אלי אלאלוף: זה שאפשר לקצץ להם תשמ"ש ב-50% בשיחת התייעצות.

עודד פורר: אלי, אתה יודע מה עשינו לטובת החיילים הבודדים?

אלי אלאלוף: אני יודע.

יוליה מלינובסקי: הוא העביר את החוק.

עודד פורר: רק עכשיו שלא נעשה שנים.

עודד פורר: גם העניין של התשמ"ש, אני לא מכיר את הבעיה, אבל בוא שב אתי.

אלי אלאלוף: לא עכשיו, לא על חשבונכם.

עודד פורר: אחר כך על חשבוננו.

אלי אלאלוף: זה מטופל, את זה לפחות אני יכול להגיד.

אלי אלאלוף: עוד מישהו?

אלי אלאלוף: מצה"ל?

אלי אלאלוף: מהאוצר?

אלי אלאלוף: בבקשה, יוליה.

יוליה מלינובסקי: אני לא שירתי במילואים, כפי שאתם מבינים, וכשעליתי ארצה אמרו לי שכבר לא צריך.

עודד פורר: נראה לי שאחרי שראו אותך פה רוצים כבר כן לקרוא אותך למילואים.

יוליה מלינובסקי: אנחנו יכולים לדבר על ביטחון, ביטחון צבאי, טילים - - -

עודד פורר: בסוף זה בני-אדם.

יוליה מלינובסקי: כן, אבל בסוף מה שאנחנו כבני-אדם פשוטים צריכים זה ביטחון חברתי, לחזור הביתה ולדעת שאנחנו מוגנים, שהחשבון שלנו לא בחריגה יותר מדי, שיש לנו בית מסודר, וגם עצמאי וגם שכיר.

יוליה מלינובסקי: אז החוק הזה בעצם, ההסכם הזה נותן את הביטחון החברתי לאותם משרתי מילואים שהם עצמאיים.

יוליה מלינובסקי: ובעיני זה הישג, כי אנחנו מנסים לעשות את זה, עודד, ביטחון חברתי גם לחיילים, גם לחיילים בודדים, בכל מיני כלים, וזה לדעתי עוד דבר אחד שבו אנחנו יכולים לסייע ולעזור.

יוליה מלינובסקי: ובנוסף, כמובן שנחשפנו לכל מיני בעיות של סטודנטים שמשרתים במילואים, שבאקדמיה עושים להם בעיות.

יוליה מלינובסקי: נמשיך בטיפול הזה בשיתוף פעולה עם כל סיעות הבית ובראשות יו"ר הוועדה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו פתוחים להצעות, תביאו הצעות אופרטיביות, ננסה לקדם אותם, ולא בעשר שנים, אלא קצת יותר מהר.

יוליה מלינובסקי: אז שם המפתח לדעתי זה ביטחון חברתי, וכולנו צריכים לחשוב איך אנחנו עושים את החיים הפשוטים יום יום יותר טובים לאזרחים.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

אלי אלאלוף: גם חרדי, גם תורג'מן, גם אלוף-משנה, מה?

<משה תורג'מן: לא אלוף-משנה, סרן.

אלי אלאלוף: סרן, יפה.

אלי אלאלוף: ואחר כך החבר בחולצה הכחולה, פשוט לא העברתם פתק עם השמות.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<משה תורג'מן: אני מאוד מזדהה, סרן במילואים, נטלתי חלק במאבק הזה בעקבות פנייתו של יושב-ראש לה"ב.

<משה תורג'מן: אני נוהג לעשות כמעט חודש בשנה, ובגלל שאני אוהב לעשות את זה אז אנחנו עושים את זה, חברי העצמאיים בגדוד כמעט ולא מגיעים, והסיבה היא מאוד פשוטה.

<משה תורג'מן: כי כשאני הולך למילואים אני גם לוקח אתי את הלפטופ ואני צריך לענות ב"נט המשפט" ואני צריך להגיב לבקשות, כל אחד והעניינים שלו ובתחום העיסוק הספציפי שלו.

<משה תורג'מן: אבל בגלל שאני רוצה ואני רואה חלק בעניין הזה של הנתינה, וגם חלק מהחברה הישראלית, גם כשאני חרדי וגם וגם וגם, אז זה חשוב לי.

<משה תורג'מן: הפגיעה בעצמאיים היא מאוד פשוטה.

<משה תורג'מן: אני עורך-דין עצמאי חדש, כשאתה מתחיל לשלם לביטוח לאומי, וכשאתה מתחיל את העסק שלך, על ימי המילואים הראשונים אתה מקבל מינימום, 274 שקלים, זה שכר המילואים.

<משה תורג'מן: כשאני סוגר את המשרד, או שאני הולך אתו לכל מקום, או שצריך לשלם שכירות, לשלם חשמל, וגורר אתי את החובות ואת הזכויות שלי לכל מקום, אז בגלל שיש לי רצון טוב אז זה עובר.

<משה תורג'מן: אבל חברי האחרים שנמצאים בגדוד, לקראת נובמבר אנחנו רוצים לעשות תעסוקה מבצעית, ואני כנציג מסוים של המערכת הזאת יכול לוותר להם, לי ולמג"ד שלנו, הולכים להחזיק קו באוגדת עזה.

<משה תורג'מן: כן, יש פה איזושהי התחשבות משמעותית במערך המילואים, באנשים בדיוק הקטנים והעצמאיים האלה שתורמים מעצמם ומזמנם.

<משה תורג'מן: זה באמת כבוד והערכה, אם זה ליושב-ראש הוועדה, לכל חברי הבית, לחבר הכנסת שלח, לחבר הכנסת קיש שהיה פה.

<משה תורג'מן: ממש התחלנו את הקמפיין הזה כשיושב-ראש לה"ב חברי יקיר פנה אלי ואמר לי: תשמע, אנחנו רוצים להתחיל לעשות פה משהו משמעותי.

<משה תורג'מן: ובאמת עבר הרבה זמן, התחלפו כבר שני שרי ביטחון, שני רמטכ"לים, ופה עכשיו מספרים שזה התחיל כבר לפני עשר שנים, אז רק ברכות על יום כזה.

<משה תורג'מן: ואני מקווה שהוא יגיע באמת להסכמה ולא נצטרך חקיקה ותקנות.

אלי אלאלוף: אתה יודע למה נותנים עכשיו נאומים, כי הכול סגור.

אלי אלאלוף: רק בגלל זה, אחרת היינו מתחילים - - -

<קריאות: - - -

<קריאה: את המריבות עשינו לפני, הכול בסדר.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: בבקשה, אדוני, אחרון, ונצלול.

<יוחנן קפלניקוב: לפני שלוש שנים פתחנו קבוצה בפייסבוק אחרי "צוק איתן", אחרי שרבים מהחברים שלי העצמאיים פשוט או פשטו רגל או נכנסו לחובות משמעותיים של 60,000, 70,000 שקל.

<יוחנן קפלניקוב: לעסק קטן זה חוב משמעותי שהם צברו, אבדו לקוחות, והתקשו מאוד לחזור לתלם.

<יוחנן קפלניקוב: אני חושב שבעצם החקיקה הזאת והחוק הזה הוא בראש ובראשונה מבשר לנו, לחיילי המילואים העצמאיים - - -

אלי אלאלוף: תיקון קטן.

אלי אלאלוף: זה לא חוק, זה הסכם.

<יוחנן קפלניקוב: הסכם.

<יוחנן קפלניקוב: המדינה רואה אתכם, מכירה את העשייה שלכם, ולא רק מוקירה במילים ובימי הוקרה ובכל מיני דברים כאלה, אלא ממש בעשייה ובמעשים.

<יוחנן קפלניקוב: ולכן, אני רוצה להגיד תודה רבה לכל הגופים שבאו ולקחו חלק, לחברי הכנסת שהובילו, ולאבי סייג וללה"ב שבשלוש שנים האחרונות פשוט דחפו את זה עם קמפיינים ותקשורת וכו'.

<יוחנן קפלניקוב: ואני רוצה להתייחס לנקודה סופר חשובה שלא בטוח שמבינים את המשמעות שלה, אבל זה שהחוק כבר עשר שנים מנסה להתגלגל, או בכלל משך הביצוע של החוק או היציאה לפועל של החוק, הרבה מילואימניקים עצמאיים עזבו את שירות המילואים, זאת אומרת, ביקשו פטורים, עשו את מה שצריך לעשות בכדי להציל את עצמם ואת העתיד הכלכלי שלהם.

<יוחנן קפלניקוב: הם לא יכלו לסחוב את עשר השנים כדי לתת למחוקק לבוא ואוקיי, לעשות ועדות, דיונים וכו'.

<יוחנן קפלניקוב: הוא צריך לקבל החלטה, הוא בחודש הבא צריך לצאת למילואים, הוא יודע שיש לו גירעון או איזשהו פרויקט מאוד גדול, וברור לו מאוד מה העדיפות.

<יוחנן קפלניקוב: העדיפות זה אוכל למשפחה, ולא לבוא ולעשות תרומה משמעותית למדינה.

<יוחנן קפלניקוב: אנחנו רוצים להמשיך לתרום, אנחנו נמשיך לתרום, רק תדאגו שבחוקים שלכם מבינים שזה עכשיו, פה ועכשיו, לא בעוד עשר שנים ולא בשנה הבאה.

<יוחנן קפלניקוב: תודה רבה.

אלי אלאלוף: יש לוח זמנים צמוד לזה.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<אופיר קבילו: אם אפשר משפט אחד.

<אופיר קבילו: קודם כול אנחנו משלימים היום בסיוע של כלל הגופים שנרתמו, מעמותת המילואים, ועדת המילואים של ביטוח לאומי, ביטוח לאומי עצמם שעוד מעט יתייחסו להסכם, וצריך לזכור שזה חלק מתהליך רחב יותר שצה"ל ומשרד הביטחון עוסקים בו, כמו למשל תגמול - - -

יוליה מלינובסקי: למרות שניסיתם לעכב אותו, כרגיל.

<אופיר קבילו: שנייה, זה חגיגי, את מפריעה לי בחגיגי.

יוליה מלינובסקי: למרות העיכובים שלכם הצלחנו, הצליחו לכופף אתכם.

עודד פורר: די.

אלי אלאלוף: חבר'ה.

אלי אלאלוף: לא קיבלת את רשות הדיבור, אז אם כבר, הערה קצרה שלא כואבת.

אלי אלאלוף: הצטרפה אלינו חברת הכנסת עליזה לביא.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<אופיר קבילו: לא כואב.

<אופיר קבילו: נמשיך.

<אופיר קבילו: אז זה חלק גם מתגמול מיוחד למפקדים ששילמנו השנה, ועוד תהליכים נוספים כמו סעד משפטי, ועוד תהליכים כדי ליצור מעטפת תומכת למשרתים ולבני משפחותיהם.

<אופיר קבילו: הערה אחרונה, וכאן נאמר על-ידי הגב', נושא הסטודנטים, אני חושב שזה האירוע הבא שצריך למקד בו את העשייה מול המל"ג, מול הוות"ת, ועוד גורמים כאלה ואחרים.

<אופיר קבילו: אנחנו מזהים את האוכלוסייה הזאת כאוכלוסייה הבאה שלנו.

<אופיר קבילו: תודה רבה לכם, יישר כוח.

אלי אלאלוף: ברכות.

אלי אלאלוף: יופי, תודה.

אלי אלאלוף: בבקשה, עורך-דין שלומי מור, נציג הביטוח הלאומי.

אלי אלאלוף: אתה רואה, אני אומר הכול עליך.

<שלומי מור: תודה, אדוני.

<שלומי מור: אנחנו באמת מביאים פה בפני הוועדה היום, שר העבודה והרווחה מביא פה בפני הוועדה את ההסכם המתוקן לאור ההערות שהעלתה הוועדה בדיון הקודם.

<שלומי מור: ואני רק אומר בקצרה שהוועדה התייחסה לכמה דברים כגון מועד התשלום, ולא קיבלה את זה שהתשלום יהיה מאוחר למועד תגמול המילואים, ואכן זה תוקן, ותשלום הפיצוי הנוסף יהיה יחד עם תגמול המילואים.

<שלומי מור: היא דיברה על סוגיית המיסוי, על מנת שלא יהיה כפל מס בין חוק המילואים לבין המיסוי שאדם צריך לשלם על התגמולים שלו מכוח חוק הביטוח הלאומי, גם זה נפתר, לא יהיה את המיסוי המקביל הזה.

<שלומי מור: אותם 25% מכוח חוק המילואים לא ייגבו, וייגבה המיסוי הרגיל שנקבע על כל תגמול מילואים על-פי מדרגות המס, וכן זה נפתר.

<שלומי מור: ולעניין הרטרואקטיביות, זה באמת הליך שארך זמן רב, ויש פה לפחות חצי פתרון בהקשר הזה, כיוון שההסכם הזה יחול רטרואקטיבית מינואר 2016.

אלי אלאלוף: הצטרף אלינו חבר כנסת שהולך למילואים.

יוליה מלינובסקי: גם קיש הולך למילואים.

אמיר אוחנה: יש עוד, כן.

אלי אלאלוף: לא אמרתי שלא.

יוליה מלינובסקי: גם כבל הולך למילואים.

אלי אלאלוף: אני מציג אותו.

אלי אלאלוף: אמרתי מי לא הולך.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<שלומי מור: תשלום רטרואקטיבי של כמעט שנתיים.

<שלומי מור: התשלומים השוטפים כבר יתחילו מאוגוסט ואילך, כך שהיישום הוא מיידי.

<שלומי מור: ההסכם הזה, נכון, נאמר, פעולות תקנות, אבל הוא הסכם מכוח סעיף חוק, סעיף 9 לחוק הביטוח הלאומי, ולכן תוקפו הוא כשל דין משנה, והוא יהיה בתוקף חמש שנים פלוס הארכה של חמש שנים.

<שלומי מור: זאת אומרת שלעשר שנים הקרובות יש לנו זמן רב מספיק כדי למצוא פתרונות קבע.

<שלומי מור: לעשר שנים יש פתרון.

<שלומי מור: ברשותכם, אקריא את ההסכם.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<שלומי מור: "הסכם בדבר תשלום פיצוי לעצמאי בשירות מילואים שנערך ונחתם בירושלים ביום ___ לחודש ________שנת ____________" מייד אחרי הדיון אחרי אישור הוועדה נעביר את זה לגורמים במשרד הביטחון והביטוח הלאומי שיחתמו, ונעביר את זה מייד לפרסום.

<שלומי מור: "בין משרד הביטחון/צה"ל (להלן צה"ל) המיוצג על ידי עמוס שקדי, ראש אגף הכספים וחשב המשרד, אלוף מוטי אלמוז, ראש אגף כוח האדם בצה"ל, ועל ידי תת-אלוף ד"ר ששון חדד, ראש אגף התקציבים במשרד הביטחון והיועץ הכספי לראש המטה הכללי; מצד אחד לבין המוסד לביטוח לאומי (להלן - המוסד), המיוצג על ידי רמי גראור, ממלא מקום המנהל הכללי של המוסד, גב' אילנה שרייבמן, המשנה למנהל הכללי של המוסד, גב' חגית מויאל גולדשטיין, חשבת המוסד; מצד שני הואיל ובהתאם לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב] התשנ"ה–1995 (להלן - החוק), משלם המוסד תגמולים למשרתים במילואים לפי כללים, תנאים, מבחנים, שיעורים וסכומים שנקבעו בפרק י"ב לחוק ובתקנות הביטוח הלאומי (תגמול בעד שירות חד-יומי), התשמ"ז–1987 ותקנות הביטוח הלאומי (תגמולים למשרתים במילואים), התשל"ח–1977 (להלן- התקנות); והואיל ומשרתי מילואים שהם עובדים עצמאיים זכאים להחזר בגין אובדן הכנסתם בתקופת השירות, אך אינם זכאים להחזר בגין הפסדי הכנסה אחרים, כתוצאה משירות המילואים; והואיל וועדת קדמי המליצה לקבוע תגמול בשיעור של 25% מהכנסתו הממוצעת של משרת המילואים העצמאי, כשקלול ההפסדים בגין ההוצאות הקבועות שאינן מוסדרות כיום בחוק; והואיל וועדת השרים לענייני חקיקה החליטה ביום 14 בפברואר 2016 לתמוך, בקריאה טרומית, בהצעות חוק פ/1659/20, 1796/20 שעניינן הגדלת תגמולי המילואים למשרת מילואים עצמאי בשיעור של 25% מההכנסה הממוצעת שלו; והואיל ונוכח סעיף 20 לחוק שירות מילואים, התשס"ח–2008 (להלן – חוק המילואים) לפיו רשאית הממשלה וכן כל גוף ציבורי לקיים פעילות או לקבוע הוראות שיש בהן כדי לתגמל חיילי מילואים או להביע הוקרה כלפיהם בהתחשב בין השאר, במספר הימים ששירתו בשירות המילואים, במשך התקופה בה שירתו במילואים, ברציפות שירות המילואים לאורך השנים, בטיבה של ההטבה שתינתן להם לפי פעולה או הוראה כאמור ובהיקפה; והואיל והמוסד וצה"ל מוקירים את חיילי המילואים, המהווים קבוצה נבחרת של משרתים הפועלים מתוך תחושת שליחות; והואיל והמוסד הסכים, לאחר שנתמלאו התנאים האמורים בסעיף 9 לחוק, לבצע את התשלומים בעד הפיצויים לעצמאיים בשירות מילואים, הכול בתנאים ולפי הכללים המפורטים בהסכם זה.

<שלומי מור: לפיכך הוסכם והותנה בין הצדדים כדלקמן: המבוא דברי המבוא להסכם זה מהווים חלק בלתי נפרד מגוף ההסכם.

<שלומי מור: הגדרות בהסכם זה – "הכנסה ממוצעת" – הכנסתו של משרת מילואים עצמאי כמשמעותה בסעיף 273(א)(1) לחוק; "התגמול המזערי" – תגמול מזערי כהגדרתו בסעיף 270 לחוק, כשהוא מוכפל ב-1.4 בהתקיים התנאים המפורטים בסעיף 271(א)(2) לחוק; "התגמול המרבי" – תגמול מרבי כהגדרתו בסעיף 270 לחוק, כשהוא מוכפל ב-1.4 בהתקיים התנאים המפורטים בסעיף 271(א)(2) לחוק; "משרת מילואים עצמאי" – עובד עצמאי כהגדרתו בסעיף 1 לחוק, ששירת שירות מילואים כהגדרתו בחוק המילואים; "פיצוי לעצמאי בשירות מילואים" – תשלום כספי לעצמאי בשירות מילואים בשיעור של 25% מהכנסתו הממוצעת כעצמאי, כשהוא מוכפל ב-1.4 בהתקיים התנאים המפורטים בסעיף 271(א)(2) לחוק, המשולם על ידי המוסד במישרין בנוסף לתגמול מילואים ובהתאם להוראות הסכם זה; "תגמול מילואים" – תגמול המשולם על ידי המוסד בעד תקופת שירות המילואים בתנאים ובשיעורים הקבועים בחוק ובתקנות.

<שלומי מור: תנאי הזכאות לפיצוי לעצמאי בשירות מילואים משרת מילואים עצמאי, יהיה זכאי לפיצוי לעצמאי בשירות מילואים, במועד תשלום תגמולי המילואים.

<שלומי מור: על אף האמור בסעיף קטן (א): סכום הפיצוי לעצמאי בשירות מילואים לא יפחת מ-25% משיעור התגמול המזערי; סכום הפיצוי לעצמאי בשירות מילואים בצירוף תגמול מילואים מכל מקור הכנסה, לא יעלה על התגמול המרבי.

<שלומי מור: מהפיצוי לעצמאי בשירות מילואים ינוכה מס במקור על ידי המוסד בהתאם להוראות החוק.

<שלומי מור: תשלום הפרשי הפיצוי לעצמאי בשירות מילואים בהתאם לשומה הסופית כמשמעותה בסעיף 345 לחוק ו/או בהתאם לשינוי בתקופות שירות המילואים שעל בסיסן מחושב תגמול מילואים, יערך חישוב מחודש של גובה הפיצוי לעצמאי בשירות מילואים; הפרשים שנוצרו בשל החישוב האמור בסעיף קטן (1), ישולמו למשרת המילואים, לאחר החישוב המחודש; חובות שנוצרו בשל החישוב האמור בסעיף קטן (א) ייגבו כחוב גמלה בהתאם לחוק; המוסד יחזיר למשרד הביטחון, במועד השיפוי כאמור בסעיף 6 להלן, סכומים אשר נגבו ממשרתי המילואים בהתאם לסעיף קטן (2).

<שלומי מור: הגבלות עיקולים וקיזוזים על הפיצוי לעצמאי בשירות מילואים יחולו הוראות סעיף 303(א) לחוק.

<שלומי מור: מימון משרד הביטחון ישפה את המוסד בדרך שבו הוא משפה כיום את המוסד בגין תגמולי המילואים באמצעות הרשאה לחיוב חשבון משרד הביטחון בבנק הדואר, וזאת בגין מלוא הפיצוי לעצמאי בשירות המילואים, לרבות הפרשים לזכות המוסד וההוצאות מכוח הסכם זה כאמור בסעיף 7 שלהלן.

<שלומי מור: החזר משרד הביטחון ישלם למוסד באופן חד פעמי, סכום של 500,000 שקלים חדשים, במועד חתימת הסכם זה לכיסוי עלות הקמת מערכת המחשוב הייעודית.

<שלומי מור: כמו כן ישלם משרד הביטחון סך של 50,000 שקלים חדשים לכל שנה נוספת בתקופת ההסכם בגין עלות אחזקת המערכת.

<שלומי מור: דוחות בקרה בתחילת כל רבעון, יעביר המוסד למשרד הביטחון דוח המפרט את התשלומים ששולמו למשרתי המילואים העצמאיים וכן דוח בנוגע לחובות שנגבו ממשרתי המילואים העצמאיים על פי סעיף 4(ג) לעיל, ברבעון הקודם.

<שלומי מור: בנוסף, יעביר המוסד למשרד הביטחון דוח כאמור גם בתחילת כל שנה, המפרט את התשלומים והחובות שנגבו כאמור בשנה הקודמת.

<שלומי מור: תחילה ותחולה הסכם זה יעמוד בתוקפו מיום פרסומו ועד ליום 1.2.

<שלומי מור: 2022 והוא יחול על שירות מילואים שבוצע מיום 1.1.2016 ועד ליום 31.12.2021.

<שלומי מור: על אף האמור בסעיף 3(1), עבור שירות מילואים שבוצע בין התאריכים 1.1.2016 ועד 1.8.2017 ישולם הפיצוי לעצמאי בשירות מילואים ב-1.10.2017.

<שלומי מור: בסיום התקופה האמורה בסעיף קטן (1) יוארך ההסכם לחמש שנים נוספות, אלא אם הודיע צד אחד למשנהו, בתוך 3 חודשים לפני תום תוקפו של ההסכם, על רצונו שלא להאריך ההסכם עוד.

<שלומי מור: ולראיה באו הצדדים על החתום

אלי אלאלוף: אתם רוצים אחרי ההצבעה?

אלי אלאלוף: בסדר?

אלי אלאלוף: נעביר?

עליזה לביא: בסדר, אחרי ההצבעה.

אלי אלאלוף: אז אנחנו בעצם מאשרים פה את ההסכם בין הצדדים, ובאמת בברכה, וזה בא כהתייעצות עם הכנסת אחרי שהוחלט בוועדת השרים שנביא את זה ככה.

אלי אלאלוף: אני מתנצל, אין לך זכות הצבעה.

עליזה לביא: עפר מצביע.

אלי אלאלוף: מי בעד?

ענת ברקו: אני יכולה להצביע בשם הליכוד?

אמיר אוחנה: כמה חברים יש לנו?

ענת ברקו: כמה יש לך מהליכוד?

אלי אלאלוף: שניים.

אמיר אוחנה: אז שניים.

עפר שלח: בטוח שיש לכם שניים.

ענת ברקו: אני לא בוועדה, אבל אני רוצה להצביע.

אמיר אוחנה: כן.

אלי אלאלוף: אנחנו שמחים גם לציין את כניסתך.

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: מי בעד?

<רועי כהן: כולם בעד.

אלי אלאלוף: מי נמנע?

אלי אלאלוף: כולם בעד.

עליזה לביא: אדוני מתרגש, ובצדק.

עליזה לביא: בעד – פה אחד

אלי אלאלוף: אני חושב שזה נפלא לראות את זה, וחבל שהפרק הזה של הזמן שזה לקח זה קצת – מה שנגמר טוב זה טוב, זה מה שאפשר להגיד.

אלי אלאלוף: בבקשה, עליזה לביא רוצה להגיד לנו כמה מילים, ואני מציין בהזדמנות זאת את כניסתה של ענת ברקו אלוף-משנה.

אמיר אוחנה: לא, סגן-אלוף.

עליזה לביא: לא נורא, הוא נתן לה תואר יותר גדול.

אלי אלאלוף: לא אלוף-משנה?

עפר שלח: יש לך סמכות, אתה יושב-ראש ועדה - - -

אלי אלאלוף: לפי הנוכחות שלה בכנסת מגיע לה לפחות את זה.

אלי אלאלוף: עליזה, בבקשה.

עליזה לביא: תודה, אדוני היושב-ראש, סגרת אחרי ההצבעה ואמרת שחבל שזה לקח כל כך הרבה זמן.

עליזה לביא: אני רוצה לברך גם את חברי חבר הכנסת עפר שלח על היום המיוחד הזה, ועל המודעות, ועל הרגע האחד של שפיות שאנחנו כאן בכנסת ישראל כולנו עומדים ואומרים גם תודה רבה.

עליזה לביא: תשמעו, זה לא ברור ומובן ומאליו.

עליזה לביא: החתן שלי סיים שלושה חודשי קורס מ"פים ממש לפני שבוע, ומייד יצא לחודש מילואים.

עליזה לביא: הבת שלי, יש להם שתי ילדות, היא מהנדסת, אני לא צריכה להגיד לכם מה זה אומר כשאבא כבר חודש רביעי לא נמצא בבית.

עליזה לביא: הוא היה צריך אישור חריג ומיוחד כדי להמשיך כל כך הרבה ימי מילואים.

עליזה לביא: אבל, חבר'ה, לקח הרבה זמן גם לחוקק את זה וגם עוד חוקים.

עליזה לביא: זה לא עניין של מגיע או שזאת קבוצה שצריכה, היא צריכה, אנחנו צריכים, המספרים של החבר'ה שיוצאים למילואים – וכל מי שנמצא פה בתפקידי פיקוד יודע כמה קשה לחבר'ה להגיע למילואים, כמה אנשים לא מגיעים למילואים, וזה לא מובן מאליו מי שנמצא שם.

עליזה לביא: והתודה, המעטפת, התמיכה, המודעות, הכרת הטוב, גם כמובן בקרב המעסיקים.

עליזה לביא: וכשמעסיקים רואים שמדינה מתייחסת אחרת, וכשביטוח לאומי וכל הזרועות חובקות, וצריך היה לעשות את זה, והתעשייה - - - .

עליזה לביא: אבל אני חוזרת, זה לקח יותר מדי זמן, וראוי שכל מה שקשור בחיילי המילואים ובחיילות המילואים שלנו, יותר חיילות מצטרפות למערך המילואים, יהיה מובן מאליו.

עליזה לביא: והקבוצה הזאת שתזכה, לפחות הקבוצה הזאת בבית הזה, לא לקואליציה לא לאופוזיציה, אלא להבנה שבאמת מערך המילואים עומד לפני כולנו.

עליזה לביא: אז תודה רבה, ואני שמחה שזה נגמר - - -

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: בבקשה, חבר הכנסת - - -

יוליה מלינובסקי: אבל זה רק בזכות יושב-ראש הוועדה שקידם את זה יפה מאוד.

עליזה לביא: נכון.

אלי אלאלוף: תודה.

יוליה מלינובסקי: ולא מרח את זה עשור.

ענת ברקו: כמו שהוא עושה הרבה דברים אחרים פה.

עליזה לביא: נכון מאוד.

עליזה לביא: אז הגעתי לברך אותך גם בנושא הזה.

<רועי כהן: נשאר לנו דמי הפגיעה וגמלת האבל, ובכלל אנחנו - - -

עליזה לביא: ואחרי זה לא תגיד שעצמאיים לא - - -

<קריאה: והתשמ"ש.

אלי אלאלוף: האמת, ההרגשה שאנחנו עובדים אצלך, אבל בהנאה.

<רועי כהן: נשארו לנו עוד כמה דברים.

אלי אלאלוף: בבקשה, חבר הכנסת אמיר אוחנה.

אמיר אוחנה: אדוני היושב-ראש, תודה לך, אתה רואה כאן הוקרה מקיר לקיר לפעילות שלך.

אלי אלאלוף: שלהם, של עפר ויואב.

אמיר אוחנה: אני חושב שמה שזה מבטא – וכמובן שאני מברך גם את חברי חבר הכנסת עפר שלח, שאני רואה אותו רץ בין הוועדות השונות כדי לקדם את הנושאים שנוגעים לחיילי המילואים – מה שזה מבטא זה את הקונצנזוס העמוק שהנושא הזה נמצא בו בחברה הישראלית.

אמיר אוחנה: אני לא חושב שצריך בחדר הזה, ואמרתי זאת בוועדת החוץ והביטחון קודם, לספר לאנשים מה זה אומר לשרת במילואים, מה זה אומר לעזוב את מסלול החיים הרגיל, בין אם זה מול המעסיק, שלא תמיד סובלני כלפי הרעיון הזה של שירות מילואים; בין אם זה כלפי הפרנסה, אם אנחנו מדברים על עצמאיים, והפגיעה בעצמאיים; ובין אם זה כלפי המוסדות האקדמיים, שצריך לעשות אחר כך מועדי ג', ולא תמיד נותנים; ובין אם זה כלפי המשפחה, שצריך לעזוב את היקרים לך מכול, לפעמים בזמנים קשים ומאוד לא מתאימים, לעזוב הכול ולשרת את המדינה.

אמיר אוחנה: אז בחדר הזה אני אומר, אולי אני לא צריך לספר, אבל חשוב שהציבור שכן רואה ושומע אותנו ישמע את זה מכיוון שהציבור ברובו אינו משרת במילואים.

אמיר אוחנה: הנטל הזה נופל על מעטים בציבור הישראלי, והביטוי של ההוקרה, שגם הציבור וגם אנחנו כאן בכנסת מוקירים את חיילי המילואים, צריך לקרום עור וגידים לכדי תמיכה ממשית, מעשית, ולא תיאורטית ולא מילים גרידא, וזה מה שאתה עושה כאן.

אמיר אוחנה: זה מה שאנחנו עושים כאן, זה מה שנעשה אחר כך גם במליאה ובמקומות הנוספים.

אמיר אוחנה: זה לבטא את ההוקרה העמוקה של הציבור הישראלי כולו על כל המפלגות למשרתים במילואים, לאלה שנותנים את התרומה המאוד קשה שדורשת הקרבה כדי לשמור על ביטחונה של מדינת ישראל, ועל ביטחונם של אזרחי ישראל כולם.

אמיר אוחנה: תודה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: לסיום, אני רוצה להודות לכל הצוותים שעבדו, ותשימו לב, כשעובדים ביחד זה הולך טוב.

אלי אלאלוף: באמת במיוחד גם ליועצים המשפטיים, של הביטוח הלאומי גם, של הוועדה שלי.

אמיר אוחנה: בהחלט.

אלי אלאלוף: אני מחויב להם, אתם לא יודעים כמה.

אלי אלאלוף: רוב המחמאות זה לשם, לא לי.

אלי אלאלוף: ולהנהלת הוועדה שלי.

אלי אלאלוף: שמתי לב, אני בא ממשפחה ברוכת ילדים, אני מספר תשע, אז אני יודע לראות את כולם ביחד, זה לא המשפחות של בודדים.

אלי אלאלוף: למרות שהתחלתי את הסיכום את יכולה, בבקשה, ענת.

ענת ברקו: תודה, אדוני יושב-הראש, ואני רוצה לברך את חברי עפר שלח, ולומר לכם שהגיע הזמן.

ענת ברקו: אני מסתובבת היום בין הוועדות ואני רואה שמשהו בכל זאת מתחיל לזוז, ואנשים מבינים שמי שעושה יותר מגיע לו יותר, ומי שלוקח את עצמו ויוצא מהחיים האזרחיים שלו והולך כמה פעמים בשנה למילואים – לפעמים להרבה ימים ולפעמים למעט, ולפעמים לשטח, ולפעמים לא – אבל המחויבות הזאת בהחלט צריכה לזכות לא רק להכרה שהיום אנחנו רואים אותה, לצערי הרב, כהולכת ופוחתת כלפי לובשי המדים ולובשות המדים, אלא גם לבוא לידי תרגום מבחינה כלכלית.

ענת ברקו: זה צריך להיות משהו שגם ההכרה צריכה לבוא לידי ביטוי מבחינה כלכלית, אם זה במכרזים, ואם זה בהכרה בקורסים צבאיים כפי שהצעת החוק שלי עברה, וגם צריך לעשות את זה שאנשים שמקבלים קורס צבאי במילואים יזכו להכרה אזרחית בקורסים שלהם, יש חוק כזה, כדאי שתדעו, לכן זה נורא נורא חשוב.

ענת ברקו: כל דבר שאפשר לתרגם אותו לסוג של הטבה באזרחות כדי לאפשר איזושהי קבלה של משהו בחיים, איזשהו בונוס על ההקרבה, על השירות, על המחויבות למדינה חייב לבוא לידי ביטוי.

ענת ברקו: והיום זו בשורה לעצמאיים וכל הכבוד, ותודה רבה, ותודה שהדברים מתנהלים בצורה כזאת, ואפשר גם להגיע להישגים משמעותיים.

אלי אלאלוף: אני רוצה להודות בסוף גם לדובר שלנו.

אלי אלאלוף: אתם לא יודעים, בעוד כמה דקות תראו מה אמרתם לפי הדובר.

אלי אלאלוף: לתקשורת ולפרוטוקול ולכולם תודה רבה.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.