ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 317, 2016-12-20 12:07

מירב בן ארי: היום ה- 20.12.16, כ' בכסליו תשע"ז, אני אחליף את חבר הכנסת מרגי ונאחל לו החלמה מהירה.

מירב בן ארי: אז בואו נתחיל.

מירב בן ארי: אנחנו מציינים היום בוועדת החינוך, כמו גם בשדולה של חברי חבר הכנסת מאיר כהן את הנושא של יום המורה.

מירב בן ארי: המטרה של הדיון היום, באמת היא יותר מהמקום של לפרגן ולהכיר תודה ובאמת לציין את תפקיד המורה בעיצוב מערכת החינוך.

מירב בן ארי: הבנתי שזה כבר ארבע שנים, נכון?

מירב בן ארי: וזו היוזמה שלך ותפסה תאוצה, היום היא נמצאת בכל הארץ ואני חושבת שזה רעיון מבורך.

מירב בן ארי: אני חושבת שהיום, לצערי, אנחנו לא מספיק יודעים להוקיר תודה למורים, לצערי אנחנו הרבה פעמים יודעים רק להלין ולא באמת לבוא ממקום אחר.

מירב בן ארי: היה כאן גם לפני שבוע, מה זה היה?

מירב בן ארי: של יפעת שאשא ביטון?

<ספיר בלוזר: הייתה שדולה לכבוד יום המורה - - -

מירב בן ארי: ושל מאיר כהן זה גם?

<ספיר בלוזר: לא, זה לא קשור, היה איזשהו בלבול, אבל השדולה לכבוד יום המורה התקיימה לפני שבוע, לשמחתנו גם שר החינוך וגם מנכ"לית המשרד וגם הרבה מאוד חברי כנסת, ביניהם חברי הכנסת - - -

<קריאה: גם אני.

<קריאה: הבאנו את ה - - -

מירב בן ארי: הבאת את המורה שלך.

<קריאה: מורה מכיתה ב', ג', ד'.

מירב בן ארי: יפה.

<ספיר בלוזר: היה מאוד מרגש.

מירב בן ארי: לא, אני יודעת.

מירב בן ארי: ראיתי פה את המדבקות, גם הציעו לי להביא מורה שלי אבל וויתרתי על הרעיון.

מירב בן ארי: לא מצאתי אף אחד שהיה גאה בי והיה מוכן לקחת אחריות על התופעה.

מירב בן ארי: לא, היו לי מורים טובים אבל התנתקנו מאז.

מירב בן ארי: אבל אין ספק שלבוא ולומר מילה טובה למורים, זה יום חשוב, זה יום שבאמת ובלי גרם של ציניות, אנחנו לא עושים את זה פשוט מספיק.

מירב בן ארי: נתנו לי כאן איזה משפט יפה: "המורה זוכה לנצחיות, לעולם אינו יכול לדעת היכן חדלה השפעתו בקרב הממשיכים", של הנרי ברוקס אדמס.

מירב בן ארי: זה משפט מאוד יפה כי בסופו של דבר אנחנו רואים כל כך הרבה פעמים בעתיד כמה אנשים, כשמסתכלים אחורה, מבינים כמה השפעה הייתה למורה על עיצוב האופי שלו.

מירב בן ארי: אוקי, אז עכשיו אחרי שפירגנו ועוד נפרגן, אני אשמע את חברי הכנסת.

מירב בן ארי: חבר הכנסת ברושי, אתה רוצה להתחיל?

איתן ברושי: ניתן לשטרן אולי, קצין חינוך ראשי.

איתן ברושי: אחר כך אני.

אלעזר שטרן: האמת היא, הייתי מורה גם.

אלעזר שטרן: במקיף שרת בנצרת עלית, בכיתות י' ו-יא'.

אלעזר שטרן: הנושא של החינוך הוא מעסיק את כולנו, מעבר לכל הסיסמאות.

אלעזר שטרן: משם מתחיל הכל, זאת האמת.

אלעזר שטרן: משם מתחיל המדע, משם מתחיל הביטחון, משם מתחילה הבריאות, משם מתחילים כל הדברים הטובים שיש בארץ שלנו ולצערי הרב, כשאנחנו לא מצליחים, אז גם הדברים הרעים משם מתחילים.

אלעזר שטרן: ואני חושב שהכותרת על מעמד המורה, זו כותרת מאוד נכונה.

אלעזר שטרן: ואם חבר הכנסת ברושי הזכיר את זה, כשהייתי קצין חינוך ראשי, אז תסתכלו על המעמד, נניח, של הקצין והמפקד בחברה מול המעמד של המורה ומה זה עושה למשיכה של אנשים לתוך אותו עולם תפקידים.

אלעזר שטרן: ואין ספק שיש לנו עשרות אלפי מורים נהדרים, צריך לומר את זה.

אלעזר שטרן: גם במציאות הנוכחית.

אלעזר שטרן: אבל אנחנו כמובן רוצים לאתגר אותם, כמו דרך אגב, גם אותנו עם חברי הכנסת, שעל המקומות שלנו ושלהם יתמודדו טובים יותר.

אלעזר שטרן: כל הזמן מי שבאמת אכפת לו מהתפקיד שהוא ממלא בחברה, רוצה כל הזמן שיתמודדו איתו טובים יותר.

אלעזר שטרן: ואם אני צריך לשים אצבע ואני אגיד עוד דבר אחד, תמיד יש פער בין מה שאתה שווה לבין מה שאתה מקבל מבחינת השכר.

אלעזר שטרן: ואנחנו רוצים להשאיר את הפער הזה כיוון שאנחנו רוצים שגם לחינוך יבואו אנשים לא רק בגלל השכר.

אלעזר שטרן: אבל יש גבול מסוים לדלתא של כמה אתה האידיאל יכול לגשר מול השכר שאתה מקבל, מול מה שאתה שווה.

אלעזר שטרן: ואם אני צריך לשים אצבע כאן, ועל האידיאולוגיה אני בטוח שכולנו יודעים לדבר הרבה, אני חושב ששכר המורים במדינת ישראל הוא אתגר לכולנו.

אלעזר שטרן: ואני באמת לא רוצה לחזור לביזיון שהיה בלילה אתמול או שאנחנו חווים אותו גם היום, על לאן הולכים הכספים ואיך מחלקים את הכספים, אבל יש דבר אחד שברור.

אלעזר שטרן: יש הרבה מאוד מליונים שהם עוד לא החליטו מה הם עושים איתם וכל חבר כנסת שקיבל קופה יחליט מה לעשות.

מירב בן ארי: אני חייבת להגיד, לא כל חברי הכנסת אלא מעט חברי הכנסת קיבלו.

אלעזר שטרן: חברי הכנסת שקיבלו.

אלעזר שטרן: לא, כל חבר כנסת שקיבל קופה, זה מה שאמרתי.

אלעזר שטרן: ואני חושב באמת, צריך להשתדל להוציא את הפוליטיקה ולא להאשים את מי שנותן להם את הקופות האלה, אבל אם היינו יודעים לקחת את המאות מליונים האלה ולשים אותם על שכר המורים במדינת ישראל, אז אני מניח שהיינו מצליחים למשוך למערכת החינוך מורים עוד יותר טובים, ואם אני צריך להתמקד שם, אחרי שיבואו היותר טובים שבעיני האיכות הבסיסית הראשונית היא יותר חשובה אפילו מאיפה למדת בדיוק ומה.

אלעזר שטרן: אם יבואו אנשים טובים, בתי הספר לחינוך וחדרי המורים שלנו ידעו לקחת אותם ולהכשיר אותם להיות מורים עוד יותר טובים.

אלעזר שטרן: אני חושב באמת שהדבר הזה הוא בנפשנו, תודה.

מירב בן ארי: תודה רבה, חבר הכנסת שטרן.

מירב בן ארי: את רוצה רגע, ספיר, להציג את יום המורה?

אלעזר שטרן: אבל אפשר אולי לפני זה, כיוון שזה דיון מאוד מיוחד פה, אולי את התלמידים?

מירב בן ארי: כן, אין בעיה, הם הבאים בתור.

מירב בן ארי: אני רק רוצה מילה שתציג את היום.

מירב בן ארי: כי זה חשוב, היא גם נתנה לי הקדמה וזה חשוב גם לפרוטוקול.

<ספיר בלוזר: בשמחה.

<ספיר בלוזר: אני אשתף אתכם שיוזמת יום המורה, באופן מפתיע, צמחה באופן כמעט מקרי.

מירב בן ארי: ספיר, תגידי את השם שלך.

<ספיר בלוזר: בוודאי.

<ספיר בלוזר: אני פשוט מרגישה פה בבית.

<ספיר בלוזר: אז שמי ספיר בלוזר, אני בת 26, אני סטודנטית וכמו שאמרתי, אני שמחה לשתף אתכם שההתחלה של יוזמת יום המורה הייתה כמעט מקרית.

<ספיר בלוזר: כמה חברים, שישה חברים, שהחליטו שהם רוצים לשים את המורים במרכז התמונה, מתוך הבנה שהיכולת לשפר את מערכת החינוך נמצאת בראש ובראשונה אצל המורות והמורים.

<ספיר בלוזר: ועוד הבנה, זה שחוץ משכר והנושאים שאנחנו דנים בהם 364 ימים בשנה, יש נושא מאוד חשוב שהוא לא מטופל, וזה המעמד הציבורי של המורות והמורים ובכלל, של תחום ההוראה בישראל.

<ספיר בלוזר: ומתוך הדבר הזה התחלנו עם איזשהו רעיון ולשמחתנו כנסת ישראל הייתה כמעט הראשונה לאמץ את זה וכבר 4 שנים מקיימת בכל שנה גם שדולה וגם דיון מאוד חשוב בוועדת החינוך, אבל מעבר לזה ממש ביום חמישי הקרוב שבו יתקיים יום המורה הרביעי בישראל, הולכים לחגוג מאות אלפי תלמידים, מורים והורים יחד ובסך הכל לעשות משהו מאוד פשוט - לומר תודה.

<ספיר בלוזר: הולכים לתת מכתבי תודה למורות ולמורים, להעניק פרח בכניסה לבית הספר, ואני יכולה לספר לכם ככה - - -

מירב בן ארי: בכל בתי הספר בארץ?

<ספיר בלוזר: ברוב בתי הספר בארץ, אנחנו לא מנהלים את היום, אנחנו בסך הכל הזמנו אנשים להצטרף לרעיון ולשמחתנו זה נגע בלב של הרבה מאוד אנשים.

<ספיר בלוזר: חוץ מבתי הספר, גם כל הארגונים למיניהם: מועצת התלמידים הארצית שנמצאת כאן, ארגוני ההורים, ארגוני המורים ומרכזי הפסג"ה במשרד החינוך שעושים עבודה באמת יוצאת דופן השנה.

<ספיר בלוזר: מי שככה יש לו הזדמנות להגיע, אז שווה, ביום חמישי הקרוב, ומשרד החינוך שעושה את זה ובאמת לקח שותפות יפה לדבר הזה.

<ספיר בלוזר: בעיני הכי מרגש זה לשמוע את המכתבים האישיים, את הרגעים האישיים שבו תלמיד אפילו שכבר לפני 30 שנה לא לומד עם המורה הזאת, אבל היא נגעה בו ושינתה משהו בחיים שלו, מתקשר או שולח מכתב וזה באמת לפגוש את הרגעים הכי אנושיים והכי חשובים שיש בחיים האלה.

<ספיר בלוזר: ואני גם אשתף אתכם בדבר אחרון, שלשמחתי כל שנה אני מקבלת כמה טלפונים, כמה סמסים ממורים, דווקא המורים הכי טובים, שהם מספרים לי ככה, הם אומרים לי: "אני הגעתי לפני כמה שנים למערכת כי זה היה הייעוד שלי, אני ידעתי שאני הולך להילחם למרות שאני יכול ללכת לכל מקום אחר, אבל אני הולך להיות מורה כי זה חשוב לי ואני מבין שהחינוך באמת מעצב את העתיד של המדינה שלנו, אבל אני אודה, השנה הרגשתי שזה גדול עלי, המערכת קשה לי, ישיבות הצוות הם יותר מדי ואני החלטתי לפרוש.

<ספיר בלוזר: והיום בבוקר, כשהתלמידים שלי בבית הספר הגיעו עם מכתבי התודה וכל אחד נתן לי רגע אחד קטן שהוא השפיע עלי, שהוא נגע בי, איך נגעתי בו - החלטתי שאני לא פורש.

<ספיר בלוזר: הם הזכירו לי למה הלכתי ללמוד הוראה, הם הזכירו לי שיש משמעות לזה שאני מגיע כל בוקר לכיתה".

<ספיר בלוזר: ואנשים באמת נשארים במערכת, ואנשים מעולים וזה בעיני באמת ברכה גדולה בשביל כולנו, אז קודם כל תודה על הקיום של הוועדה הזאת, וכמובן אם יש מישהו שעדיין לא אמר תודה למורה שלו, אז יום חמישי הקרוב - - -

מירב בן ארי: זו ההזדמנות.

מירב בן ארי: אנחנו קוראים מפה לכל התלמידים לקחת חלק - - -

<ספיר בלוזר: וגם התלמידים לשעבר, התלמידים בבתי הספר כמובן.

מירב בן ארי: תלמידים לשעבר אני לא יודעת.

<ספיר בלוזר: אני אומרת לך, באמת, חברת הכנסת בן ארי, אנחנו כל שנה מקבלים אלפי מכתבי תודה שאנשים שולחים דרך האתר "יום המורה" - - -

מירב בן ארי: אין ספק, תאמיני לי, אני אמרתי את זה בתחילת דברי.

<ספיר בלוזר: אתם באמת מוזמנים בשמחה, אתם יכולים באמת בכמה דקות לעשות טוב לבן אדם ולתת לו כזו תכלית גדולה לעשיה שלו לאורך שנים ושיהיה יום המורה שמח לכל מורות ומורי ישראל, הגננות - - -

מירב בן ארי: תודה, תודה רבה.

מירב בן ארי: כל הכבוד על המיזם.

מירב בן ארי: יפה מאוד.

מירב בן ארי: חבר הכנסת ברושי, בבקשה.

איתן ברושי: גברתי היושבת ראש, חברי הכנסת ואתם היוזמים והתלמידים, אני כמובן מצטרף לברכה ואני רוצה לומר שישראל ידועה כמדינה, עם כל הקשיים, רבת הישגים ובין המלחמות, בהפוגות, נוצרו פה הישגים לרבות פרסי נובל וכל הדברים שזה וודאי לא הזמן להאריך בהם, וכל זה, מה שקרה פה, נוצר פה בזכות האדם, גם במלחמות אמרנו שהפלדה זה האדם, גם בפיתוח הראש, היכולת לייצר כאן את ההישגים הכי גדולים היא קודם כל נובעת מההון האנושי וישראל היא מדינה שהיא דלת משאבים ומחצבים, אמנם קצת התגלה גז אבל תמיד ידענו שההון העיקרי פה זה ההון האנושי, וההון האנושי הוא תוצאה כמובן של ההורים, של כל מי ששותף ליצירה הזאת, אבל קודם כל למורים, למחנכים, למדריכים בתנועות הנוער, לכל מרכיבי החינוך כולל צה"ל ככור ההיתוך.

איתן ברושי: ולכן אני חושב שהשאלה המרכזית היא לא הוקרת המורה, אלא זה מובן שההוראה היא המקצוע הנדרש והחיוני והמנהיגות וההובלה הם תנאי הכרחי להגיע לאותם יעדים.

איתן ברושי: אני חושב שזה לא שהמדינה אומרת תודה או התלמידים או המורים אומרים תודה, אלא הייתי אומר שהתוצאה הזאת, מצד אחד, והיעדים אליהם אנחנו חותרים, הם יוצרים את החובה ואת האין ברירה.

איתן ברושי: לכן אני חושב שהשאלה המרכזית היא לא רק התודה שהיא מובנת, אלא בעצם יצירת התנאים כדי שהעסק הזה יצליח.

איתן ברושי: ואני חושב ואמרתי את זה גם ביום חמישי שעבר בביקורת שהייתה על שאלת השכר, אני רוצה לומר שהוקרה למורה צריכה לבוא לא רק ביום בשנה ולא רק באיזה טקס, והוא חשוב ואני פה בגלל זה, אלא ביצירת תנאים שיבטאו באמת את ההערכה.

איתן ברושי: אני חושב, לפני שנגיע לשכר, אני חושב שכדי להיות מורה ולהצליח, צריך למשל גודל כיתה.

איתן ברושי: צריך למשל תנאים בבית ספר.

איתן ברושי: צריך למשל תנאים בחדר מורים.

איתן ברושי: הייתי ראש מועצה, היו לי 18 בתי ספר בעמק יזרעאל, כולל מיוחדים.

איתן ברושי: אבל בתנאים שמורה צריך לעבוד הוא כמעט לא יכול לעבוד ולהצליח.

איתן ברושי: לא בגודל הכיתה, לא במספר התלמידים, לא בחדר המורים, אפילו אין לה ארון ושולחן לפעמים.

איתן ברושי: אני חושב שיש פער גדול מאוד, כולל בדברים ששר החינוך והמנכ"לית המצוינת שהוא תמיד דואג לומר.

איתן ברושי: בסופו של דבר, יש פער גדול בין חשיבות המורה וההוראה והחינוך לבין התנאים שנותנים לו והם תנאי להצלחתו, ובתוך זה כמובן גובה השכר.

איתן ברושי: ושיא השיאים, במציאות שעדיין לא תוקנה, שהמשרד לא גמר להסדיר את מה שמתחייב מתשלום מלא של השכר.

איתן ברושי: כלומר, ישבו פה מורים לפני שבוע וציירו מציאות שהם קיבלו חצי מהמשכורת.

איתן ברושי: לכן אני חושב שאם המדינה רוצה לבטא את חשיבות ההוראה והתפקיד של המורה ואני רוצה עוד להגיד משהו אחד שמירב ואני הובלנו ביחד, אבל אני רוצה לומר, צריך לבטא את זה במספר דברים.

איתן ברושי: אני אומר לכם, אתמול נאמתי נאומים על החקלאות, אני עושה את זה.

איתן ברושי: זה לא מספיק לתת מחמאות, צריך לתת גם המחאות.

איתן ברושי: אם המדינה חושבת שזה חשוב, היא צריכה גם לשלם.

איתן ברושי: היא לא יכולה להחזיק תקציב השני בגודלו מתקציב המדינה, תקציב החינוך, ואני יודע שגם מחזירים לא מעט כסף לאוצר כל שנה, ובסופו של דבר לא לתת את התנאים הדרושים גם בתנאים הפיזיים.

איתן ברושי: מזה גם נגזר חלק מהמעמד החברתי.

איתן ברושי: אי אפשר להגיד שזה כל כך חשוב ולעשות משכורות כל כך נמוכות.

איתן ברושי: דבר אחרון שאני חושב שהמסלול של הנוער המתבגר דרך תנועות הנוער, קורסי מדריכים והמנהיגות שמגלים בכל מיני גופים, הצבא, שנת השירות והצבא, יוצרים עתודה חינוכית גדולה שהיא חלק בחינוך פורמלי וחלק בלתי פורמלי.

איתן ברושי: חלק גם בתור הורים אחר כך גם מתנדבים לוועד הורים וכל הסיפור.

איתן ברושי: זה נראה לי מאוד חשוב שכדי שהמורה יצליח, שתהיה לו סביבה מבינה ותומכת ולא עוינת.

איתן ברושי: ואנחנו יזמנו הצעת חוק שבנתיים לא אושרה, שתהיה עבודה מועדפת בחינוך.

איתן ברושי: אומרת לי גליה וולך, ראש נעמ"ת, שהיא מעסיקה בנות של שירות לאומי בחינוך בגיל הרך, שלמדנו שהכי חשוב זה הגיל הרך.

איתן ברושי: זאת אומרת שאנחנו רוצים, ואני רותם אתכם כי אז יש לנו - - - לגמור את זה עם הממשלה, שיתנו עבודה מועדפת בחינוך.

איתן ברושי: יש בחקלאות, בתחנות דלק, בבניין, הצענו גם לעשות החלפה ואני לא רוצה להאריך.

איתן ברושי: אני חושב שיש כוח אדם שבא מהמסלול עד אחרי הצבא, שהוא בא מהחינוך ורוצה לעסוק בחינוך וסבירות גבוהה שמי שעשה עבודה מועדפת בחינוך ישאר בתחום הזה גם לאחר מכן כהמשך ללימודים וגם הוא יחזק את החינוך, בעיקר הבלתי פורמלי של אוכלוסיות עם צרכים מיוחדים, של תנועות הנוער, של הגיל הרך, הוא יחזק את המערכת החינוכית והוא ייצור עתודה לחינוך בישראל ולא פחות חשוב, למי שמבין את צרכי החינוך.

איתן ברושי: אני מברך אתכם.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: מי ממועצת תלמידים?

מירב בן ארי: חנן, אתה מדבר?

מירב בן ארי: אייל.

מירב בן ארי: בבקשה.

<אייל רם: שמי אייל רם, סמנכ"ל עובדי הוראה במשרד החינוך.

<אייל רם: אני אגיד ככה שאני הולך לישון וקם בבוקר עם מחשבות על מעמד המורה, זה תחום עיסוקי ואני רוצה רגע רק להראות לכם כמה דברים אל מול, כי נורא קל תמיד לחבוט במעמד המורה ואז גם לכעוס שהוא נמוך.

<אייל רם: ואני חושב שיש משמעות מאוד מאוד גדולה לדברים כמו יום המורה ולדיונים כמו בוועדות החינוך ולהצהיר "הייתי מורה "ו"אני אהיה מורה" ודברים כאלה, כי בסוף אני חושב שלציבור מאוד מאוד חשוב לו ממעמד המורה, אני מסכים גם שהוא לא גבוה מספיק.

<אייל רם: עם זאת, אני חושב שקורים כמה דברים שהם דוגמאות לאיך המעמד הזה משתנה לנגד עינינו וצריך להסתכל עליהם רגע.

<אייל רם: מספר המורים הפונים להוראה גדל ב- 5 שנים האחרונות בעשרות אחוזים.

<אייל רם: והתופעה הכי מעניינת שקורית זה שהיום יותר מ- 50% מהמורים החדשים שנכנסים הם מוסבים, כלומר, זה אקדמאים שהחליטו לעשות, רובם, שינוי קריירה בגיל 35-40 ופונים להוראה, אנחנו רואים את זה בכל מקום וזה משנה דרמטית את האופן שבו, גם את השכר שאיתו הם נכנסים כי אם אנחנו יודעים להכיר להם בוותק וכולי, גם את התרבות בתוך בית הספר, כי זה אנשים שנכנסו הרבה פעמים מתרבות למידה ותרבות עבודה אחרת, אני חושב שזה נובע מזה שגם שכר המורים ביחס למקצועות אחרים, ביחס לתואר ראשון עלה מאוד בעשור האחרון, אני לא יכול להכניס פה כרגע את כל המספרים והנתונים, אבל בדרך כלל כשאני שואל אנשים: "כמה מורה מרוויח בממוצע?

<אייל רם: ", אומרים לי פחות או יותר 7,000-8,000, והתשובה היא שזה 11,000 ש"ח.

<אייל רם: זה השכר הממוצע של מורה.

<אייל רם: להגיד שזה נהדר, להגיד שאני מרוצה מזה, להגיד שלא צריך יותר - בוודאי שכן.

<קריאה: אבל הפערים בין - - -

<אייל רם: אבל הפערים נכון, הסוגיה היא שיש פערים בין החדשים לוותיקים - - -

<קריאה: מורה חדש מרוויח כ- 20% פחות מהשכר הממוצע במשק.

<קריאה: מורה מתחיל עם - - -

<אייל רם: אני אגיד ככה רגע, הפער בין מורה חדש לבין מורה וותיק - - -

איתן ברושי: הבעיה היא לא הפער בין המורים, אלא הפער בין המשכורות הגבוהות במשק לבין המקצועות המועדפים ובין ההוראה, זה הפער, מה אתם עושים השוואה?

איתן ברושי: תעשו השוואה - - -

מירב בן ארי: חבר הכנסת ברושי, הזמן שלי גם ככה קצר.

<אייל רם: אנחנו יש לנו 180,000 מורים, אני לא יכול להסתכל רק על תעשיית ההיי טק - - -

מירב בן ארי: בסדר, מורה מתחיל מקבל 6,000 ש"ח.

<אייל רם: מסכים שיש פער יחסית גדול בארץ, יחסית למקומות אחרים בעולם, יחסית ל OECD, בין מורה מתחיל לבין מורה באמצע הדרך, בארץ זה פי 2, הוא פשוט מרוויח פי 2 באמצע הדרך וזה פער שנובע הרבה פעמים מתוך המחלוקות שיש לנו עם ארגוני המורים.

<אייל רם: זאת לקונה שיושבת בעיקר בדיאלוגים שלנו עם ארגוני המורים כי הם דואגים יותר לוותיקים, זאת הלקונה.

<אייל רם: ברמה של הוקרת הציבור, אנחנו רואים על פי כל המדדים שלנו שמעמד המורה נמצא בעליה.

<אייל רם: כמובן שסוגיה כמו שפתחנו את השנה עם מחאת המורים, מייצרת איזושהי חוויה שלא כך ולמדינה לא אכפת, אבל המצב הוא לא כזה, גם המחאה הזאת התחילה בעיקר בגלל שיש וואטסאפ ופייסבוק הרבה יותר מבעבר, לא בגלל שהיום מדינת ישראל משלמת פחות למורים או משהו פחות מוסדר, זו בעיה שקיימת הרבה שנים במורכבות של שכר המורים, ואני חושב שלהיפך, דווקא זאת הזדמנות שגם המורים יהיה להם שירות הרבה יותר טוב.

<אייל רם: הדבר הנוסף שחשוב להגיד פה כן סביב סוגיית יום המורה ולכך הקדשנו גם את ועדת החינוך בשבוע שעבר, הוא שתהליכי הלמידה של המורים עוברים שינוי מאוד מאוד גדול וזה גם חלק מהפרופסיה.

<אייל רם: אנחנו מדברים היום ברפורמה של למידה משמעותית על מתן אוטונומיה הרבה יותר גדולה.

<אייל רם: חלק ממה שמאפיין יוקרה של מקצוע היא מידת האוטונומיה שיש להם.

<אייל רם: אנחנו כבר מזמן לא בעולם שמורים נכנסים לכיתה, הם תחת הדלת הסגורה ואף אחד לא יודע מה קורה.

<אייל רם: מורים משתפים בישראל יותר מבמקומות אחרים, מורים לומדים בצורה מקצועית היום, בצורה, מה שנקרא קלינית.

<אייל רם: הם מנתחים את הסיטואציות שלהם ואנחנו רואים עליה בכל הפרמטרים האלה בצורה מאוד מאוד רצינית.

<אייל רם: אז אני חושב שיש המון עוד לאן ללכת, אנחנו עוד בתחילת הדרך, אבל אנחנו גם רואים עליה וחשוב רגע לראות את זה.

<אייל רם: בסך הכל הציבור היום פונה יותר להוראה מבעבר וזה אולי המדד שהכי משקף.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: חנן, בבקשה, ולאחר מכן אתה.

<חנן יזדי: אני חנן יזדי, יושב ראש מועצת התלמידים הארצית, מחיפה.

<קריאה: מאיזה תיכון?

<חנן יזדי: אליאנס.

<חנן יזדי: אז תודה רבה באמת על קיום הדיון החשוב הזה.

<חנן יזדי: אני חושב שכתלמיד ופה אני יותר לוקח ככה את הפאזה שלי כתלמיד ולא כיושב ראש מועצת התלמידים והנוער הארצית, אני חושב שמעטים האזרחים שהיום נמצאים בעמדה כזו של מורה שבאמת מצליחים להשפיע ולגעת בכל כך הרבה אנשים ולשנות חיים, ואני ממש מתכוון לזה.

<חנן יזדי: כי גם אני כתלמיד, אני חושב שרוב העיצוב שלי ורוב עיצוב האופי שלי שהוא עדיין רך, כן?

<חנן יזדי: אני לא מתיימר להיות בן אדם גדול במיוחד, אבל אני חושב שרוב עיצוב האופי שלי הוא בעיקר על ידי המורים שלי, בעיקר על ידי אותם אנשים שפגשתי ב- 8:30 בבוקר בבית הספר וידעו להגיד לי את המשפט שהייתי צריך ואת המחמאה או את המילה הזו שבדיוק ידעה איך להעמיד אותי במקום.

<חנן יזדי: אני חושב שלא הרבה יודעים להעריך את זה ואני חושב שהדיון היום יותר מדבר על המעמד וגם השנה המועצה החליטה שהיא לוקחת חלק במאבקים על שכר המורה ועל מעמד המורה, אבל זה כבר ממש נושא בפני עצמו ואנחנו ביום חגיגי ואני חושב שיותר ראוי לדבר על הדברים הטובים והשנה גם הרחבנו את שיתוף הפעולה עם מיזם "יום המורה", דאגנו שבאמצעות 180 יושבי ראש מועצות תלמידים ונוער ראשותיות יגיעו לכל בית ספר, גם גלויות וגם פוסטרים כדי שכולם יוכלו לקחת חלק במיזם החשוב הזה.

<חנן יזדי: לצד זה אנחנו גם יצאנו בקריאה עם מרכז השלטון המקומי לכל ראשי הרשויות לבקר בבתי הספר וגם לבקר מורים חולים ונציגי מועצות התלמידים והנוער בכל הארץ יצאו לבקר מורים חולים, ואני רק אשמח להראות סרטון שבדיוק מראה לכם איזשהי פגישה של תלמידה ומורה.

<חנן יזדי: (הקרנת סרטון)

מירב בן ארי: מה, היא חולה המורה הזאת שהלכו אליה?

<חנן יזדי: לא, זו מורה מהיסודי של אותה תלמידה.

<חנן יזדי: זאת הקדמה, ביום חמישי זה כבר הולך להפוך למשהו שהוא ארצי, אנחנו כבר ציוותנו הרבה מאוד נציגים שלנו, ממש אלפי נציגים למורים שהם הולכים לבקר אותם או מורים שלימדו אותם בעבר או מורים שמלמדים אותם היום.

<חנן יזדי: אני מקווה ש - - -

מירב בן ארי: הם עושים אירוע גדול מאוד ביום חמישי, הם דיברו על זה לפני שהגעת, אבל זה יהיה ברוב בתי הספר בארץ - - -

<חנן יזדי: מועצות התלמידים בבתי הספר גם לוקחות חלק מאוד גדול ומפתיעים את המורים עם ארוחת בוקר, עם איזשהו פרח על הבוקר, שוקולד, דברים מדהימים.

מירב בן ארי: כל הכבוד.

מירב בן ארי: בבקשה, חבר הכנסת חאג' יחיא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: טוב, אני חייב להעלות גם את העניין של מעמד המורה באוכלוסיה הערבית וביישובים הערביים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היום, המספר של בוגרי המכללות להכשרת מורים, הוא באלפים שעוד לא נקלטו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: סדר גודל של כ- 5,000 מורים שהם עוד לא נקלטו, הם סיימו 4 שנים ומחכים - - -

מירב בן ארי: לא נקלטו במערכת החינוך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: במערכת החינוך, ויש להם בעיה נוספת שהיא בעיית הסטאז'.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היום משרד החינוך מחייב כדי להיכנס לרשימת הממתינים, צריך לעבור סטאז'.

עבד אל חכים חאג' יחיא: סטאז' בישובים הערביים הוא שעות לימוד רגילות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המורה נכנס לכיתה לבד או אצל מורה מאמן, ואיך הוא יעשה סטאז' ככה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא מקובל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ומקציבים 10 שעות, שזה המינימום כדי להירשם לסטאז', 10 שעות לכל בית ספר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז כל בית ספר יכול לקלוט סטאז'ר אחד, והגיעו למצב שהשנה הוציאו את זה לכמה עמותות או חברות, קראו להם "לא למטרות רווח".

עבד אל חכים חאג' יחיא: ישבתי לבקשת חלק מהבוגרים, ישבתי עם כ- 20 בוגרים לפני פחות מחודש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם הגיעו למצב שהוא אפילו לא חוקי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש עמותה מסוימת שישבה איתם, ביקשה 16,000 ש"ח כדי שהשמות שלהם יכנסו לרשימה של הסטאז'רים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: סכום במזומן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אפילו הקבלה שהם יקבלו עם זה היא תרומה לאותה עמותה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עד כדי כך.

מירב בן ארי: אבל אולי חאג' יחיא, בגלל שהיום הזה הוא יותר יום שבא לשבח - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מתקדם.

מירב בן ארי: אולי צריך לנסות להגיד למרגי ולעשות על זה משהו בנפרד.

מירב בן ארי: כי זה נושא חשוב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני העברתי את זה גם למשרד.

מירב בן ארי: כי פה זה רק יותר טקסי שאנחנו אומרים תודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אני ממשיך לעוד נושא שהוא גם חשוב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש הרבה מורים שתרמו, נתנו והם היום וותיקים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: והם אומרים "תשמעו, אנחנו לא יכולים לתרום עוד, אנחנו כבר שחוקים, תוציאו אותנו לפנסיה".

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שאפשר לעשות להם טקס כבוד, להגיד להם תודה, עשיתם את שלכם ושהמדינה גם תאפשר להם לצאת לפנסיה מוקדמת, ואז אפשר לקלוט גם הרבה בוגרים שהם צעירים, נמרצים, מעודכנים ולפנות את המקום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: וחלק מאלה, היום יש להם במשרה שלהם יותר ממשרה מלאה קבועה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז זה מה שאני חושב, גם כוועדה ואנחנו כחברי כנסת ננסה לתמוך ולדאוג שאנשים כאלה שמבקשים לצאת, לא צריך ללכת ולחפש מחלות שלפעמים לא קיימות, לחפש תנאים משפחתיים או אווירה אחרת כדי להיכנס לרשימה של אנשים שיצאו לפנסיה מוקדמת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: וזה גם יכול לתמוך במעמד המורה, כי מורה שנותן הוא גם יקבל את הכבוד הראוי לו.

מירב בן ארי: תודה רבה, חבר הכנסת חאג' יחיא.

מירב בן ארי: רויטל, בבקשה.

<רויטל לן כהן: אני אעשה את זה ממש קצר, באמת.

<רויטל לן כהן: אני רוצה בהזדמנות הזו לנצל את הבמה כדי להודות למורים של החינוך המיוחד שעושים עבודה מאוד קשה ולא מובנת מאליה עם הילדים שלנו ואני רוצה להודות למורים שמשלבים בכיתות שלהם ילדים עם צרכים מיוחדים, כי לצערנו יש עדיין מורים שלא בא להם לשלב.

<רויטל לן כהן: אבל המורים שכן לוקחים על עצמם - - -

מירב בן ארי: לא, אולי הם מפחדים לשלב.

מירב בן ארי: אולי יש להם חששות.

<רויטל לן כהן: כן.

מירב בן ארי: "לא בא להם" זאת הגדרה ש - - -

<רויטל לן כהן: אבל אני פונה למי שכן משלב ועושה עבודה ולא מתוגמל עליה למרות שאגב, הוא אמור להיות מתוגמל.

<רויטל לן כהן: יש בחוק אפשרות לתגמל מורים משלבים והם לא מקבלים את זה.

<רויטל לן כהן: להם אנחנו רוצים להודות, ואני חושבת על עיצוב מערכת החינוך, הם לא מעצבים רק את פני מערכת החינוך, הם מעצבים את פני החברה וזה משהו מאוד מאוד חשוב ואני מקווה שגם בדיונים הקרובים על אופק חדש, ידעו איך לתגמל מורים שעובדים עם ילדים עם צרכים מיוחדים בתוך מערכת החינוך.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: עוד מישהו רוצה להעיר משהו?

מירב בן ארי: אוקי.

מירב בן ארי: אז קודם כל אני מודה למי שנשאר פה ומי שהולך גם לשדולה החשובה של מאיר כהן שהיא גם חשובה.

מירב בן ארי: אנחנו בוועדת החינוך כינסנו את הוועדה הזאת במיוחד כדי להגיד תודה למורים, כדי לנצל את היום הזה ובאמת לתת גם דוגמא.

מירב בן ארי: אנחנו מודים לכל מי שהגיע, אנחנו מברכים על המיזם החשוב של מועצת הילדים והנוער, אתה יודע שאני אוהבת שאתה עושה מיזמים וזה טוב מאוד, אנחנו מברכים אותך ובהחלט, את כל המורים בישראל.

מירב בן ארי: גם באמת רויטל ציינה פה ובצדק את המורים שמשלבים, אבל כל מורה במדינת ישראל שעושה את העבודה שלו יום ולילה, הרבה פעמים לא מתוגמל כראוי, הרבה פעמים הוא אפילו לא מקבל את התמיכה והאהדה מהתלמידים, מההורים, אז באמת ועדת החינוך של הכנסת מודה לכל המורים במדינת ישראל ומאחלת להם המון הצלחה.

מירב בן ארי: אני חושבת שבסוף מי שנמצא כאן הרבה פעמים זה בזכות ההוראה ובזכות המורה שליווה אותו והיה חלק בלתי נפרד מהחיים שלו.

מירב בן ארי: אני מודה לכולכם, בהצלחה בשדולה החשובה.

מירב בן ארי: תודה רבה.