ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 448, 2017-07-10 12:30

דוד אמסלם: רבותי, צהרים טובים.

דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים בנושא: הצעת חוק הרשות למאבק באלימות, בסמים ובאלכוהול, התשע"ז-2017, מ/1111, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

דוד אמסלם: איך אתם רוצים שנתקדם?

דוד אמסלם: בישיבה האחרונה או במפגשים האחרונים אני ביקשתי שלפני שאנחנו מקדמים את הצעת החוק, אני ביקשתי לשבת עם העובדים ולשבץ אותם בתפקידים שלהם ככה שאף אחד לא אמור להיפגע לא בשכר ולא בתפקיד.

דוד אמסלם: זה מה שביקשתי.

דוד אמסלם: ביקשתי לשבת באופן פרטני – חיים משה, דודי אמסלם, משה יצחק, אחד אחד, ולוודא שבחיבור הזה, בסוף, בדרך אנחנו פוגעים באנשים שאין להם דבר וחצי דבר עם העניין הזה, הם רק קמים בבוקר ובאים לעבודה.

דוד אמסלם: הם לא קשורים לאירוע.

דוד אמסלם: זה בדיוק מה שביקשתי, והתניתי את זה בהמשך החקיקה.

דוד אמסלם: אני עשיתי אתכם שתי פגישות בלי קשר לדיונים אצלי בחדר, ואתם אמרתם לי שאתם מתקדמים אבל אני רוצה להבין האם המצב הוא כזה שלכל אחד יש שיבוץ באופן חד-חד ערכי והכל מסודר.

דוד אמסלם: לייזר.

תמר זנדברג: רגע, יש לי שאלה: זה דיון שהוא רק דיון על השיבוץ או על המהות?

תמר זנדברג: כי לא היה עדין – אנחנו לא היינו בישיבות אצלך בחדר, חברי הכנסת, ואנחנו חברי ועדה, ובמקרה אני גם יושב ראש ועדת הסמים והאלכוהול ומכירה היטב את הרשות - -

דוד אמסלם: מה השאלה?

תמר זנדברג: למיטב זכרוני, זה הדיון הראשון בנושא הזה כאן, בוועדה.

דוד אמסלם: כן, נכון.

תמר זנדברג: אז עם כל הכבוד, יש עניינים שלא קשורים לשיבוץ אלא הם עניינים שקשורים למהות ולתוכן של הרשות.

תמר זנדברג: אני שואלת.

תמר זנדברג: אין בעיה, אני יושבת פה בשקט, נשמע את השיבוץ, הכל בסדר אבל יש כאן תחומים שקשורים לפעולות הרשות ולא רק לשיבוצים.

דוד אמסלם: אני אסביר.

דוד אמסלם: - -

תמר זנדברג: אני לא הייתי אצלך בדיונים, זו פעם ראשונה שאני פה - -

דוד אמסלם: פעם ראשונה שאת בדיון אצלי בוועדה?

תמר זנדברג: בנושא הזה כן.

תמר זנדברג: עם הצעת החוק הזו, זה דיון ראשון ולכן אני שואלת.

דוד אמסלם: לכן, לפני שאני עושה את הדיון, יש לי מה שנקרא דיונים פרלימינריים, ששם אני מחליט אם לקדם, לא לקדם.

דוד אמסלם: זו בדיוק הפררוגטיבה שלי.

תמר זנדברג: אין שום בעיה.

דוד אמסלם: לכן אמרתי שאני, לפני שאני צולל לעניין, אני בא קודם כל לבדוק שהעובדים לא נפגעו.

דוד אמסלם: אם הם נפגעו, גם אם כל החוק הזה נכון, אני לא מקדם אותו.

תמר זנדברג: הבנתי.

תמר זנדברג: אז זה דיון ראשון ואחר כך נגיע לדיון המהותי.

תמר זנדברג: אין בעיה, הכל בסדר.

חמד עמאר: זה דיון מהותי.

דוד אמסלם: כנראה שאצלה העובדים זה לא מהותי.

דוד אמסלם: אצלי זה הפרמטר העיקרי - -

תמר זנדברג: לא אמרתי דבר כזה ואל תכניס לי מילים לפה.

דוד אמסלם: את אמרת שנגמור עם העובדים ואחרי זה נעבור למהות.

תמר זנדברג: לא, אני שואלת כי אתה התחלת כאילו אתה מתחיל מאיזה דיון שלישי או רביעי, ואמרת שהיו דיונים.

תמר זנדברג: אני, זה הדיון הראשון שלי כאן בוועדה כי זה הדיון הראשון בוועדה.

תמר זנדברג: רציתי לדעת איך יתקיימו הדיונים, זה הכל.

דוד אמסלם: הבנו.

דוד אמסלם: דרך אגב, כשאני מקיים דיונים בוועדה, אני לא מזמין.

דוד אמסלם: יש פה מנהלת וועדה, היא מזמינה את כל חברי הוועדה בהתאם לכללים של הכנסת.

תמר זנדברג: אבל זה דיון ראשון בנושא, לכן אני שואלת.

דוד אמסלם: לכן אמרתי שלפעמים אני נפגש עם אנשים - -

תמר זנדברג: לא, הכל בסדר.

דוד אמסלם: - - מה שנקרא בזמני החופשי, וסתם בא לי לשוחח אתם.

תמר זנדברג: רק רציתי לעשות יישור קו שאנחנו נמצאים כרגע מבחינת הדיון בהצעת החוק.

דוד אמסלם: אז יישרנו.

דוד אמסלם: לייזר בבקשה.

עבדאללה אבו מערוף: סליחה, שאלה: מהחוק הזה יוצא כאילו שאנחנו לא יודעים - -

תמר זנדברג: אנחנו לא יודעים.

תמר זנדברג: אנחנו כרגע משבצים אנשים.

תמר זנדברג: אחרי שנשבץ אנחנו נראה מה הרשות, מה יהיה, כן או לא.

דוד אמסלם: אני עוד לא שם.

דוד אמסלם: עשו למשל מכרז של ערוץ הכנסת, רוב העובדים שם הם עובדים טכניים.

דוד אמסלם: אז פתאום העובדים מצאו את עצמם מחוץ למערכת בלי שאכפת להם מי הבעלים, פשוט אף אחד לא דאג לזה.

דוד אמסלם: אני מניח שאם מישהו היה דואג לזה והיה מסדר אותם אז לא היינו מגיעים לסיטואציה המביכה.

דוד אמסלם: שכל אחד יחשוב שזה הוא, כאילו שהבן שלו עובד שם.

דוד אמסלם: אלה למעלה משחקים ואני למטה משלם את המחיר.

דוד אמסלם: לא אצלי.

דוד אמסלם: בבקשה.

<אליעזר רוזנבאום: בהמשך לדברים שפתחת בהם, אנחנו למעשה כבר נמצאים בתהליך ארוך וממושך, גם לאשר את המבנה.

<אליעזר רוזנבאום: אנחנו סיימנו לקבל את האישור על המבנה הארגוני מנציבות שירות המדינה, ואחרי הפגישה שקיימנו אתך, ישבנו עם נציגי הרשות, עם יהודה ועם איריס ושיבצנו את האנשים כפי שהונחינו וכפי שהתקשי"ר מבקש לסדר את המבנה, בהתאם למה שאנשים עושים בתפקידם ולמעשה שיבצנו אותם וקיבלנו על השיבוץ אישור.

<אליעזר רוזנבאום: אחרי שגמרנו את השיבוץ של האנשים מיפינו את המצב הקיים של תנאי השכר, ימי מחלה וכל מה שקשור בדבר הזה וכמובן, מי שעבר את גיל הפרישה ואמור לפרוש והוא עבר בשנה או בשנתיים וכאלה שהם פוטנציאל, שנאמר לנו שהם פוטנציאל למשא ומתן לפרישה.

<אליעזר רוזנבאום: נשאר לנו עכשיו לשבת באופן פרטני, אחד אחד, ולהראות לו את השכר.

<אליעזר רוזנבאום: מה שיש לו הוא יודע, מה יש במצב הקיים, מה בדלתא ואיך משלימים את הדלתא שזה יהיה ממחר בבוקר צוות של נציבות שירות המדינה - -

דוד אמסלם: אבל למה לא עשית - -

<אליעזר רוזנבאום: כי אי אפשר לעשות לפני שהשיבוץ אושר.

דוד אמסלם: לייזר, שנייה.

דוד אמסלם: מי כבודו?

<איתן גורני: - - -

דוד אמסלם: לייזר, אני אתכם בסיפור הזה איזה חודשיים.

דוד אמסלם: ישבתי אתך איזה פעמיים שלוש, וביקשתי שלפני שאנחנו צוללים לעניין, בואו תסבירו את סוגית העובדים.

דוד אמסלם: ברגע שהיא מוסדרת ומחוץ לפרק, אנחנו יכולים לדון במהות של החוק עצמו בגלל שזה מבחינתי התנאי הבסיסי של להיכנס לפרטים בכלל.

דוד אמסלם: עכשיו, אתה אומר לי שמחר בבוקר אתם הולכים - -

<אליעזר רוזנבאום: לא, הסדרנו את השיבוץ.

דוד אמסלם: אז למה ביקשתי שנעשה את הדיון היום?

<אליעזר רוזנבאום: לא, ביקשנו לעבוד במקביל בשני הצירים.

<אליעזר רוזנבאום: פעם אחת לגמור את החוק.

<אליעזר רוזנבאום: פעם שנייה - -

דוד אמסלם: הבנתי, חבל לי על הזמן.

דוד אמסלם: הבנתי.

תמר זנדברג: אפשר שאלה לגבי העובדים?

דוד אמסלם: שניה.

דוד אמסלם: תקשיב, מה שנעשה זה דבר מאוד פשוט: סוגיית העובדים עדין לא פטורה.

דוד אמסלם: אני מעוניין לא לבזבז את הזמן.

דוד אמסלם: אנחנו לא נביא את זה להצבעה בכלל עד שהסוגיה הזאת לא תיפטר, אני מודיע את זה, ולכן, היות ואני לא רוצה להתעכב בעניין הזה ואני רוצה לא לבזבז את הזמן אז בואו נתחיל לדבר, נצלול לתוך החוק ואני רק אומר לכם מראש שאם זה לא ייפתר – מבחינתי, אני לא אקבל אוקי שהעובדים משובצים כל אחד, אז אנחנו לא נביא את זה להצבעה.

תמר זנדברג: רק שאלה אחת לגבי העובדים בנושא הזה: כל התהליך שתיארת עכשיו, מדובר על עובדי המטה או מדובר גם על עובדי השטח ברשויות, על הרכזים?

<אליעזר רוזנבאום: אני מדבר כרגע על המחוזות עד לרמת הרשויות המקומיות.

<קריאה: בכמה עובדים מדובר?

תמר זנדברג: אז זה רק המטה.

תמר זנדברג: כמה עובדים בתהליך הזה שתיארת?

<אליעזר רוזנבאום: כל הרשויות, כל העובדים?

תמר זנדברג: אבל מה עם העובדים ברשויות שמשובצים כרכזי פעילות?

<אליעזר רוזנבאום: עליהם לא מדובר - - -

תמר זנדברג: לא, רגע.

תמר זנדברג: יש את עובדי המטה, עובדי הרשות, שזה אגב החלק הקטן.

תמר זנדברג: החלק הגדול יותר, שהם ככל הנראה אני לא יודעת מבחינה תקציבית – איתן, ככל הנראה הם נמצאים בתקציב הפעילות, נכון?

תמר זנדברג: לא בתקציב השכר.

<איתן גורני: כן.

תמר זנדברג: בתקציב הפעילות – הרי הרשות מתקצבת רכזים, חלקם בחצי משרה, חלקם במשרה מלאה, חלקם – המשרה שלהם מורכבת מעיר ללא אלימות ומהרשות למלחמה בסמים, והם מהווים – אבל השכר שלהם הוא חצי חצי.

תמר זנדברג: איפה העובדים האלה בכל התהליך הזה שתיארת עד עכשיו?

<אליעזר רוזנבאום: העובדים האלה הם בשלב הבא – הרי השטח הוא אחד, אוקי?

<אליעזר רוזנבאום: בשטח יש מנהל תכנית שהוא מפעיל את התכנית, את האלימות ואת הסמים ואת האלכוהול.

תמר זנדברג: בחלק מהישובים.

<אליעזר רוזנבאום: לא, ברשות החדשה.

דוד אמסלם: מה שאני מצליח להבין ממנו זה שבקצה אין משמעות.

דוד אמסלם: אותו בן אדם היום, הוא מתקוצב 30% מפה, 20% מפה, הוא יישאר.

דוד אמסלם: הבעיה זה במטה.

תמר זנדברג: זאת השאלה.

חמד עמאר: בגלל זה שאלתי כמה עובדי מטה יש לנו שהם עובדים של הרשות היום.

<קריאה: 41.

חמד עמאר: לכמה אנשים נמצא סידור לפי מה שאמרת שיש כבר סידור בשבילם וצריך רק לשבת?

חמד עמאר: כמה?

<אליעזר רוזנבאום: יש לנו את כל הנתונים, אני מוכן להקריא אותם.

<אליעזר רוזנבאום: רונית, את רוצה להקריא?

<רונית ירדן: אתה מדבר על עובדי הרשות והמלחמה בסמים?

<רונית ירדן: 41 זה המספר.

חמד עמאר: לכולם נמצא סידור?

<רונית ירדן: כן, לכולם.

<אליעזר רוזנבאום: אנחנו מדברים ברשות החדשה, ואנחנו מחברים את עיר ללא אלימות, מציל"ה והרשות למלחמה בסמים - -

דוד אמסלם: סך הכל כ-90 משרות.

דוד אמסלם: הם, יש להם כרגע 79 אנשים על 90 משרות.

דוד אמסלם: זה מה שהם טוענים.

דוד אמסלם: בערך, "גרוסו מודו".

תמר זנדברג: בעיר ללא אלימות?

<אליעזר רוזנבאום: הכל יחד.

דוד אמסלם: אני לא נכנס לזה.

דוד אמסלם: אנחנו מבקשים מהם שישבו, כפי שאמרתי – אני מבקש, כפי שאמרתי, תשבו אתם.

דוד אמסלם: כל בן אדם, איך אני תמיד אומר?

דוד אמסלם: בסוף יש בן אדם שזה כל העולם שלו, שצובטים אותו אז כואב לו, שמצחיקים אותו הוא צוחק, ושכל אחד יחשוב שזה הוא.

דוד אמסלם: אז לכן אני מבקש לא לדבר מלמעלה.

דוד אמסלם: לשבת, לבדוק שכל אחד יושב בכיסא שלו, איפה שבדיוק השכר, התנאים, שהוא לא נפגע כתוצאה מהשינוי שאנחנו מבקשים לעשות.

דוד אמסלם: זה כל הסיפור.

דוד אמסלם: אז בבקשה, בואו ניכנס לחוק עצמו.

דוד אמסלם: בבקשה עידו, תן לנו כמה מילים.

<עידו בן יצחק: אני מציע שאולי המשרד לביטחון פנים יציג מה - - -

<גלי גלילי קרן: אני יועצת משפטית במשרד לביטחון פנים.

<גלי גלילי קרן: הצעת החוק מבקשת להקים במשרד לביטחון הפנים רשות למאבק באלימות, בסמים ובאלכוהול, שלמעשה תתכלל את כל הפעילות שמבוצעת היום על ידי הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובשימוש לרעה באלכוהול, והתכניות למניעת אלימות שמפעיל המשרד לביטחון הפנים, בעיקר ברשויות המקומיות.

<גלי גלילי קרן: כל הגיבוש המודלי למניעת אלימות וכולי.

<גלי גלילי קרן: לצורך כך, הצעת החוק מורכבת מכמה חלקים: 1.

<גלי גלילי קרן: הקמת הרשות במשרד לביטחון הפנים, ומונים את כל התפקידים והסמכויות של הרשות הזאת.

<גלי גלילי קרן: לאחר מכן, יש את נושא תקופת המעבר עד להקמת הרשות וביטול חוק הרשות הלאומית למלחמה בסמים ולשימוש לרעה באלכוהול - - - ותיקונים עקיפים כתוצאה מכך.

דוד אמסלם: אוקי.

עבדאללה אבו מערוף: סליחה, מה ההבדל בין מה שקיימנו עד עכשיו למה שאתם מציעים?

עבדאללה אבו מערוף: מה ההבדל?

עבדאללה אבו מערוף: מעניין אותי.

<אליעזר רוזנבאום: אנחנו מדברים עכשיו שאנחנו מרכזים תחת גוף אחד את מניעת האלימות, סמים ואלכוהול.

<אליעזר רוזנבאום: אנחנו יודעים - -

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו יודעים שסמים ואלכוהול זה לא רק אלימות.

עבדאללה אבו מערוף: זה גם פשע.

<אליעזר רוזנבאום: נכון, וגם אלימות זה - - - אז אנחנו חושבים שלא נכון להחזיק שלושה מטות: עיר ללא אלימות, מציל"ה, סמים ואלכוהול.

<אליעזר רוזנבאום: נכון לרכז את כולם תחת גוף אחד, לחזק את השטח, להגדיל את התקציבים בשטח ולא לשלם למטות כפולות ומשולשות.

<אליעזר רוזנבאום: למה?

<אליעזר רוזנבאום: למה צריך את זה?

<איתן גורני: לא תחסכו גרוש - -

<אליעזר רוזנבאום: מי שיראה את המבנה שבנינו, יראה שבנינו ארבעה אגפים בתוך הרשות הזאת: אגף אחד שמתעסק עם האלימות, אגף אחד שמתעסק עם הסמים והאלכוהול - -

דוד אמסלם: אני מקבל את זה.

דוד אמסלם: מה שאומר לייזר – תראה, בסך הכל שלושת הנושאים האלה די קשורים אחד לשני.

דוד אמסלם: חלקם, ברשויות עושים גם את זה, גם את זה, חצי מזה וכולי.

דוד אמסלם: הם רוצים לרכז מאמץ ומשאבים.

דוד אמסלם: עכשיו, אני רוצה לומר גם לך: אני דואג לעובדים הקיימים.

דוד אמסלם: לא לאלה שבתיכון ועוד מעט יתגייסו לצבא וישתחררו ויבואו לעבוד ברשויות.

דוד אמסלם: הם לא מעניינים אותי.

דוד אמסלם: אז לכן, אני מסכים אתו שיכול להיות שצריך לצמצם את המטה הזה אבל לא על חשבונם.

דוד אמסלם: כשהם יפרשו לפנסיה, כל אחד בזמנו, נבטל את המשרה וכולי.

דוד אמסלם: אני מאמין שהראיה של שלושת הנושאים האלה, זה נכון שהיא תהיה ראיה הוליסטית ומלמעלה.

מירב בן ארי: העניין הוא שאתה דואג לעובד, שזה נכון אבל צריך גם לדאוג למהות העבודה.

מירב בן ארי: אני אומרת לך שאני יושבת עם חברת הכנסת זנדברג בוועדה לנגע הסמים, ואנחנו היינו הראשונות לפרק תמיד אז ככה שבוא נגיד שאני באמת באתי לשמוע אבל בסיורים שאנחנו מקיימות ביחד בוועדה, הדבר שהכי חסר לי ואולי אליעזר יתקן אותי, זה העניין הטיפולי כי ברשות למלחמה בסמים – צודק דודי.

מירב בן ארי: אומר היושב ראש: אני רוצה שהעובד יעבוד, ואני מוסיפה עוד נדבך ואני אומרת שהעובד יעבוד במטרת העבודה שלו.

מירב בן ארי: שהמטרה של הרשות, בניגוד למציל"ה ועיר ללא אלימות, ואני הפעלתי תכניות כאלה אצלי.

מירב בן ארי: היה לי מרכז הנוער בסיכון והפעלתי גם את מציל"ה וגם את עיר ללא אלימות, הן לא תכניות טיפוליות.

דוד אמסלם: אבל אני לא רוצה להיכנס למבנה הארגוני כרגע.

דוד אמסלם: יש לי רעיון: בגדול, אני לא בא כרגע להחליף את כל העבודה המקצועית, אני לא עושה עבודת מטה.

דוד אמסלם: אם תרצו, אני אשמח מאוד אם תזמינו את שניהם, שזה באמת מעניין אותם, תזמין אותם לקפה לייזר, תשבו כמו שאני ישבתי אתך והם יסבירו לך.

דוד אמסלם: אני בא - -

תמר זנדברג: אנחנו מכירות, אני לפחות מכירה היטב את הנושא.

תמר זנדברג: היה דיון אצלי בוועדה, ואני חייבת להגיד שמהדיון הזה ומכל מה ששמעתי עד עכשיו יצאתי יותר מודאגת מאשר רגועה, ואני אסביר למה: התחום של סמים, יש בו תחום של מניעה ויש בו גם תחום של אכיפה.

תמר זנדברג: שני התחומים האלה ברורים לנו, ושני התחומים האלה, ברור לנו שבמסגרת האיחוד הזה הם יחוזקו.

תמר זנדברג: אבל מה שנקרא אצלנו המאבק בסמים הוא למעשה, ויש הבנה גוברת והולכת גם בעולם וגם בישראל היום, שהוא למעשה תחום של טיפול ושיקום בהתמכרויות.

עבדאללה אבו מערוף: מניעה.

תמר זנדברג: זה לא מניעה אפילו, זה טיפול ושיקום בהתמכרות.

תמר זנדברג: אגב, היו לי גם הצעות לשנות את שם הוועדה מהוועדה למאבק בסמים ואלכוהול לוועדה לטיפול בהתמכרויות.

תמר זנדברג: לכן, הגורם הכי חשוב כאן סביב השולחן בהקשר הזה, וזה בתחום הסמים עם כל הכבוד למניעה ועם כל הכבוד גם לאכיפה, שחייבם להיעשות ולהמשיך להיעשות, התחום הכי חשוב הוא תחום בריאות ורווחה.

תמר זנדברג: ולכן, אני אומרת שאפילו הוועדה הזאת, על המשרדים שהיא מפקחת עליהם שזה כרגע ביטחון פנים ופנים שקשור לרשויות המקומיות, היא בכלל לא המקום המתאים לדון בכל התחום של טיפול ברפואת התמכרויות.

תמר זנדברג: והחשש שלי המאוד מאוד גדול זה שכתוצאה מהמהלך הזה – עכשיו, התחום הזה "חונה" כמו שאתה אוהב להגיד, אדוני היושב ראש, בראש וראשונה במשרד הבריאות ואחר כך במשרד הרווחה.

תמר זנדברג: זה אותם משרדים שקידמו את התחום של נפגעי נפש בקהילה.

תמר זנדברג: משם אנחנו מדברים.

תמר זנדברג: פה אין לזה מענה בכלל, זה גם לא אותו עולם וגם לא צריך להיות.

דוד אמסלם: הבנתי.

עבדאללה אבו מערוף: ואנחנו הצענו להעביר את זה לוועדת הבריאות.

עבדאללה אבו מערוף: היתה הצעה להעביר לוועדת הבריאות.

דוד אמסלם: לייזר תשמע, מה שאומרת חברת הכנסת זנדברג, יש בזה היגיון מסוים.

דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר – כשאנחנו מדברים על הטיפול בכל סוגית הסמים והאלכוהול, תעזבו עכשיו את הנושאים האחרים ואלימות.

דוד אמסלם: אני מדבר כרגע על זה.

דוד אמסלם: אז באמת כמו שהיא אומרת, יש מניעה ויש אכיפה, ויש טיפול של אלה שכבר בפנים.

דוד אמסלם: אני באמת מסכים אתה - -

<אליעזר רוזנבאום: אז מה?

<אליעזר רוזנבאום: הם פה בשביל קישוט?

תמר זנדברג: תשמע לייזר, זה לא נגדכם.

תמר זנדברג: המשרד לביטחון פנים הרי לא יהפוך למשרד הבריאות ולא למשרד הרווחה.

תמר זנדברג: תשמעו את אנשי המקצוע שמכירים את הטיפול במכורים - -

<אליעזר רוזנבאום: אנחנו ישבנו 10 חודשים וגיבשנו אתם - -

תמר זנדברג: אני יודעת מה גיבשתם, אני שמעתי.

תמר זנדברג: הם בהתגוננות אבל הם לא משרד הרווחה וגם לא משרד הבריאות.

תמר זנדברג: אין מה לעשות.

דוד אמסלם: תראה, מה שאומרת חברת הכנסת זנדברג זה כזה דבר: הסיפור של הטיפול הוא הסיפור היותר מורכב וגם היותר דרמטי בכל הסיפור הזה.

דוד אמסלם: בוודאי שיש פה איזה משהו הוליסטי, אתה לא יכול לנתק את זה.

דוד אמסלם: היות והטיפול זה לא ב"מיינסטרים" של עבודת משטרת ישראל או הבט"פ.

דוד אמסלם: נניח שאין לנו סיפור של מניעה ואכיפה, סביר להניח שמי שהיה מטפל באנשים המכורים זה משרד הרווחה והבריאות.

<גלי גלילי קרן: גם היום הם עושים את זה.

<גלי גלילי קרן: זה נעשה גם היום.

<גלי גלילי קרן: גם כשיש את הרשות הם עושים את זה.

דוד אמסלם: אני רואה כאן, אני לא רוצה להיכנס למבנה ואני שואל שאלה עקרונית.

דוד אמסלם: עכשיו, יכול להיות שמי שמחולל את העסק מלמעלה זה הבט"פ אבל הוא מחזק את עצמו בגורמים המקצועיים, כל אחד בתחומו.

דוד אמסלם: אז השאלה היא כאן האם הנושא של הטיפול נמצא גם בסיפור הזה כאן - -

מירב בן ארי: לא הבנו את זה.

מירב בן ארי: אתה מדבר על הכחול, נכון?

דוד אמסלם: רבותי, אני מבקש, אני רוצה להתקדם.

דוד אמסלם: אני לא רוצה להיתקע במבנה הארגוני.

דוד אמסלם: הם שאלו, הן גם מצויות בזה כי זה העיסוק הפרלמנטרי שלהן אז הן משקיעות בזה.

דוד אמסלם: אני מציע, הרי אנחנו לא מצביעים כרגע היום.

דוד אמסלם: אני מציע שגם תזמנו אותן, יש להן מה לתת בהיבטים של הטיפול, איך הן רואות את זה, אז יכול להיות שנטייב את זה.

<איתן גורני: אני המנכ"ל בפועל של הרשות למלחמה בסמים, כנראה לעוד זמן קצר אבל בינתיים המנכ"ל של הרשות למלחמה בסמים.

<איתן גורני: אשר לכוח אדם – דבר ראשון, אני רוצה לומר: נכון, בנושא השיבוצים האישיים התקדמנו התקדמות רבה אבל עוד לא גמרנו את הכל.

<איתן גורני: אבל התקדמנו, מה שנכון נכון.

<איתן גורני: אבל בכל הנושא של שכר, תנאי שירות, תנאים נלווים, לא הגענו לכלום.

דוד אמסלם: אז במה התקדמתם?

<איתן גורני: התקדמנו בשיבוצים.

דוד אמסלם: מה זה שיבוצים?

<איתן גורני: איפה אנשים ישבו - - -

<קריאות: - - -

דוד אמסלם: שיבוץ זה לא זרקנו בן אדם.

דוד אמסלם: הכוונה בשיבוץ זה שהעובד מרגיש טוב עם השיבוץ שלו והוא לא נפגע לא בעבודה שלו ולא בשכר שלו.

<איתן גורני: אז בינתיים אנחנו יכולים להגיד רק שיש לנו מערך של הצעות שיבוץ, עוד לא ישבנו בנושא הזה אבל בנושא של שכר, תנאי שכר, תנאים נלווים של כל דור א', בדיוק כמו שאמרת.

<איתן גורני: אלה שיבואו כרגע לא מעניינים אותנו אבל האנשים שישנם, אנשים שאולי רוצים לפרוש, אין לנו תשובות, אין לנו שום דבר לגבי - -

דוד אמסלם: איתן, אני כבר סיכמתי.

דוד אמסלם: בוא נתקדם למהות.

דוד אמסלם: יש לך איזה משהו?

<איתן גורני: לגבי הנושא של המהות:

<איתן גורני: בזמנו הרשות קמה מתוך צורך לאומי, כשהיתה ועדה בין-משרדית בראשותו של פרופסור מן מ"הדסה" והחליטה מעל המשרדים, וכל המשרדים עשו דברים.

<איתן גורני: אבל צריך להיות גוף שהוא מעל, שיחבר ויאחד ויזום וידחוף, שכל העניין שלו יהיה טיפול וקידום נושא הסמים ומאוחר יותר גם האלכוהול במדינת ישראל.

<איתן גורני: ומתוך ההכרה שזה צורך לאומי שמו את הרשות בזמנו במשרד ראש הממשלה, שהוא משרד המטריה על כל המקומות.

<איתן גורני: קרה מה שקרה, העבירו אותנו מסיבות פוליטיות לגמרי תחת חסותו של המשרד לביטחון פנים, איציק אהרונוביץ - -

תמר זנדברג: דרך אגב, סיבות שנחקרות היום בפרשיות שחיתות.

תמר זנדברג: הנסיבות.

תמר זנדברג: זאת האמת.

<איתן גורני: איציק אהרונוביץ שמר אותנו בסוד, היינו כמו יהלום אצלו בקופסה ולא עלתה השאלה.

<איתן גורני: עכשיו אני רוצה לומר: מקומנו בכלל לא במשרד.

<איתן גורני: אנחנו לא גוף אכיפה.

<איתן גורני: אנחנו גוף שהמטרה שלו היא הסברה, היא מניעה, היא טיפול, היא שיקום, עבודה בקהילה, שזה משותף - -

דוד אמסלם: איפה אתה חושב שאתם צריכים להיות ממוקמים לדעתך?

דוד אמסלם: מבחינה מקצועית, שזה חשוב.

<איתן גורני: המקום הנכון ביותר היה במקום שהוא היה - משרד ראש הממשלה, שהוא משרד על והוא חולש על כל המשרדים.

<איתן גורני: עכשיו, אם אתה מכניס אותנו לתוך משרד – גמרנו, אנחנו כבר במשרד.

<איתן גורני: המגמה שלנו היא - - - והיא שיטור עירוני וזה לא אנחנו.

<איתן גורני: אנחנו מטפלים - -

דוד אמסלם: אתה בעצם אומר שבגדול, תראה, יש פה שני רבדים: איפה אתה בעצם חונה באופן כללי?

דוד אמסלם: אני דווקא חושב שמשרד ראש הממשלה לא צריך להחנות כלום.

דוד אמסלם: מי שחונה שם, אף אחד לא מנהל אותו.

דוד אמסלם: ראש הממשלה בוודאי לא מנהל אותו.

דוד אמסלם: אין לו את הזמן ואין לו את הקשב ולכן, מי שלא אוהב ניהול, שמישהו מנהל אותו אז הוא אומר: שים אותי במשרד ראש הממשלה.

דוד אמסלם: אבל בוא נעזוב את זה.

דוד אמסלם: איפה אתה יושב זה פחות חשוב.

דוד אמסלם: האם נראה לך שבהכלאה הזאת או בשידוך הזה אתה מרגיש שהסיפור של הטיפול והאכיפה בנושא סמים בלבד והמניעה – נפגע.

<איתן גורני: סמים ואלכוהול.

דוד אמסלם: כן, כמובן.

<איתן גורני: אנחנו רוצים לטפל בכל מה שקשור בסמים ואלכוהול.

<איתן גורני: אני לא עיר ללא אלימות, אני לא מציל"ה, אני לא שיטור עירוני.

<איתן גורני: אין לי אתם כלום.

<איתן גורני: לחבר את כולם ביחד זה להרוג את נושא - -

<אליעזר רוזנבאום: אוי ואבוי.

דוד אמסלם: השאלה, איתן, אם אתה רואה את הקשר בין מציל"ה, עיר ללא אלימות והיחידה שלכם לא במובן זה שעכשיו השיטור העירוני יטפל גם בנרקומנים.

דוד אמסלם: זאת לא השאלה.

תמר זנדברג: זה חלק מהתפקודים שלהם.

דוד אמסלם: השאלה היא אם יש תפקודים שהם קצת חופפים או מערכות שצריכות לדבר אחד עם השני, ועדיף שהם ידברו אחד עם השני במשרד מאשר יתחילו לדבר עם כמה משרדים.

<איתן גורני: ראשית, אנחנו כפופים לשר.

<אליעזר רוזנבאום: גם ברשות המקומית שידברו ביחד.

דוד אמסלם: כן, כן.

<איתן גורני: אנחנו כפופים לשר ויש שיתוף פעולה - -

תמר זנדברג: אבל מה עם התפקודים האחרים, שהם החשובים יותר?

<אליעזר רוזנבאום: מתואמים.

<איתן גורני: יש שיתוף פעולה במצב הקיים בינינו בתחום הקהילה, בתחום של אגף הקהילה שהוא התחום בשטח, יש גם היום שיתוף פעולה מצוין בינינו ובין עיר ללא אלימות - -

דוד אמסלם: דקה.

דוד אמסלם: שיתוף הפעולה הוא שיתוף פעולה וולונטרי ענייני בגלל שאתה.

דוד אמסלם: ..

דוד אמסלם: אבל יש בסוף שיתוף פעולה מערכתי בגלל שזאת המערכת.

דוד אמסלם: הרי אפשר לשים אותך במשרד המדע והחלל.

דוד אמסלם: אפשר לשים את מציל"ה בכלל במשרד החקלאות ואת הזה במשרד הפנים ולהגיד לכם: חבר'ה, דברו ביניכם.

דוד אמסלם: יכול להיות שתמצא אנשים מדברים והכל טוב אבל ברור לך שארגונית זה לא הגיוני.

דוד אמסלם: אני לא איש מקצוע בעניין, וגם לא כרגע, בדיון הזה אני בא לבקר את ההחלטה של הבט"פ.

דוד אמסלם: זאת עבודת מטה מול הבט"פ.

דוד אמסלם: אני כרגע לא בא להגיד לממשלה: תקשיבו, אתם עשיתם עבודת מטה לא טובה אז אני מבקש כרגע שתפצלו עוד פעם את היחידות.

דוד אמסלם: אני לא שם, זה לא הפררוגטיבה שלי, אני גם לא הולך לשם.

דוד אמסלם: אני, מעניין אותי ההיבט לשני דברים: 1.

דוד אמסלם: לבדוק שהעובדים במעבר הזה לא נפגעים כי הם לא חלק מהאירוע.

דוד אמסלם: איך אמרתי?

דוד אמסלם: שם למעלה עושים סדר, לא יכול להיות שאלה למטה משלמים.

דוד אמסלם: להיפך, אז ייקחו עוד מנכ"ל ומנכ"ל ויחברו אותם למנכ"ל אחד, לא אכפת לי.

דוד אמסלם: אבל יותר מפריע לי שאיזה בחור שקם בבוקר, מרוויח 6,000 שקל, בא לעבודה בגלל שמישהו החליט לחבר שם והוא אפילו לא מבין על מה מדובר, פתאום הוא מוצא את עצמו בחוץ או אומרים לו: תשמע, ממחר בבוקר אתה מרוויח 4,000 שקל, אנחנו לוקחים לך את הרכב.

דוד אמסלם: זה משהו לא הגיוני.

דוד אמסלם: זה הדבר שמבחינתי הוא הבסיס.

דוד אמסלם: לגבי הנושא השני: אני בדרך כלל קורא את הצעת החוק הממשלתית ואני מנסה ללכת אתה.

דוד אמסלם: אני לא מנסה לשנות אותה ב-180 מעלות בגלל שזה הממשלה.

דוד אמסלם: אני מנסה לטייב אותה איפה שאנחנו יכולים, אז בוא נתמקד שם.

דוד אמסלם: הדיון לדעתי, חבל לנו על הזמן אם נגיד להם: רבותי, הצעת החוק שלכם בכלל לא רלוונטית, אנחנו מבקשים להיות במשרד ראש הממשלה ועזבו אותנו.

דוד אמסלם: אז חבל לנו.

דוד אמסלם: בוא תתמקד - -

<איתן גורני: לא אכפת לנו להיות תחת השר לביטחון פנים אבל כמו שהיום, הוא השר שלנו, הוא אחראי עלינו.

<איתן גורני: אני לא צריך להתחבר דווקא לעיר ללא אלימות.

<איתן גורני: אני יכול לשלב אתם פעולה, לשלב ידיים כמו שאנחנו גם עושים היום.

דוד אמסלם: תגיד לי, אם אתה היית המנכ"ל של שניהם ביחד, זה היה נראה לך יותר סביר?

<איתן גורני: לא בטוח.

<איתן גורני: זה שעטנז, זה עירוב מין שאינו במינו.

<איתן גורני: אני יושב בפורום ראשי יחידות לפעמים, לא תמיד, מנהל אותו ידידי.

<איתן גורני: אנחנו ידידים, שתדע, וזאת מחלוקת לשם שמיים אבל אנחנו חברים.

<איתן גורני: אז אני יושב בראשי יחידות.

<איתן גורני: מה לי ולרשות כבאות ארצית, מה לי ולהגנה על ידי מדינה ולמכבי אש?

<איתן גורני: מה לי ולהם?

<איתן גורני: אני עוסק בטיפול, שיקום, דברים כאלה.

דוד אמסלם: אז כנראה שלא נשים אותך מנכ"ל של שניהם, אתה צודק.

דוד אמסלם: אתה תישאר לנהל רק את העסק הזה.

תמר זנדברג: אדוני היושב ראש, אני חושבת שחלק מאוד חשוב בדיון הזה זה לשמוע גם את משרדי הבריאות והרווחה ואיך הם ערוכים.

תמר זנדברג: אני מאוד מאוד חוששת - -

דוד אמסלם: נשמע.

תמר זנדברג: סבבה, אני רק אומרת לכוון אותם - אני מאוד חוששת שתחום הטיפול בהתמכרויות יישאר פה בן בלי בית, וזה עיקר העבודה כי בסופו של דבר שוב - -

מירב בן ארי: אנחנו לא יודעים אם המשרד לביטחון פנים יכול לטפל בהתמכרויות.

מירב בן ארי: דודי, אנחנו שנתיים מסיירות.

מירב בן ארי: אין כפר שלא היינו וזה מטריד אותנו.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: חנה אמסלם – דרך אגב, לאחותי קוראים חנה אמסלם.

דוד אמסלם: הכניסו לי פתק בהחלה אז חשבתי שאחותי כתבה לי פתק.

דוד אמסלם: תראי, בגדול מה שאומרות תמר ומירב, הן בגדול לא באות למבנה הארגוני.

דוד אמסלם: הן אומרות: שים אותנו שנייה בצד במבנה הארגוני.

דוד אמסלם: חשוב לנו שבקצה לא יקרה בגלל מבנה ארגוני שאנחנו מפספסים את האירוע עצמו.

דוד אמסלם: הכל מסתדר לנו בקוביות, רק למטה אף אחד לא מקבל שום טיפול.

דוד אמסלם: אז היא שואלת בהיבט - היא הבינה את המניע, הבנו.

דוד אמסלם: את האכיפה, בסדר.

דוד אמסלם: היא אומרת - -

<חנה אמסלם: גם המניעה נושקת.

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: אבל הסיפור החלש יותר שאני לא רואה אותו באמת ב"מיינסטרים" של משטרת ישראל, זה הסיפור של הטיפול בחולים.

דוד אמסלם: אז הם חולים.

<קריאה: הטיפול והשיתוף

<יואל הדר: זה לא משטרת ישראל.

תמר זנדברג: אתם לא משרד הרווחה ואתם לא משרד הבריאות.

דוד אמסלם: הנרקומנים בסופו של דבר הם לטעמי אנשים חולים.

דוד אמסלם: המכורים הם אנשים חולים שצריך לטפל וגם יש להם בעיות רווחה.

דוד אמסלם: בדרך כלל זה הולך ביחד.

דוד אמסלם: אז אתה צריך עובד סוציאלי ואחד שמבין בזה ברמה של רופא.

דוד אמסלם: עכשיו השאלה היא, עד היום - -

<יואל הדר: - - -

<אליעזר רוזנבאום: גם אנחנו נתכלל.

תמר זנדברג: אבל הרשות מתכללת עם משרדים אחרים.

תמר זנדברג: עכשיו זה יהיה רק פה.

תמר זנדברג: מה אתם תתכללו?

תמר זנדברג: משרדים אחרים?

<יואל הדר: - - -

דוד אמסלם: יואל, אני לא רוצה להוציא אותך.

תמר זנדברג: אתם תקימו מרפאה להתמכרויות עם תרופות מרשם?

<אליעזר רוזנבאום: כן, איך שהם עשו.

תמר זנדברג: איך?

תמר זנדברג: אבל זה לא התחום שלכם.

דוד אמסלם: לייזר, תמר.

דוד אמסלם: אני הייתי מבקש מחנה לספר לנו מה המצב היום, איך זה עובד היום, ולדעתך איך זה יקרה אחרי שנעשה את השינויים.

דוד אמסלם: היום מה המצב?

דוד אמסלם: איך למשל היום מישהו שהוא משתמש, מה סוג הטיפול בו?

דוד אמסלם: מי מטפל בו?

<חנה אמסלם: היום יש שני קווים עיקריים, יש נוספים אבל שני קווים עיקריים: אם אני אשתמש במשרד לביטחון פנים, אם אדם מסתבך עם החוק, דרך בתי המשפט, שירותי המבחן ששייכים למשרד הרווחה ולא לבט"פ, יכולים להגיע לשירותי הרווחה העירוניים השירותיים של משרד הרווחה לטיפול.

<חנה אמסלם: זה מסלול אחד.

<חנה אמסלם: המסלול השני שהוא לא - -

דוד אמסלם: זאת אומרת שהמשטרה עוצרת מישהו, הוא בא לבית משפט ובמסגרת - -

תמר זנדברג: חוק העונשין הוא יכול - -

דוד אמסלם: לא חשוב, כל החבילה, אומרים לו: תקשיב, אתה צריך ללכת לשיקום.

דוד אמסלם: אז שולחים אותו אליכם?

<חנה אמסלם: לשירות המבחן, למשרד הרווחה.

<חנה אמסלם: כן, למשרד הרווחה.

מירב בן ארי: קודם כל למשרד הבריאות לאשפוזית.

<חנה אמסלם: לא כולם.

<חנה אמסלם: רק חלק מהם וגם לא הרוב.

דוד אמסלם: אני רוצה להבין את התהליך: ואז הבן אדם מגיע למשרד הרווחה, ויש יחידה שמטפלת בו?

דוד אמסלם: זה המצב היום?

<חנה אמסלם: יש יחידה שמטפלת בו, יש מסגרות חוץ-ביתיות היום.

דוד אמסלם: היום.

דוד אמסלם: זה המצב היום.

דוד אמסלם: עכשיו, מה ההצעה שלהם בהיבט הזה?

דוד אמסלם: אני רוצה להבין כרגע רק רווחה.

דוד אמסלם: זאת אומרת, אם נניח שנחבר - -

חמד עמאר: האם השתנה משהו או לא?

<חנה אמסלם: אני לא יודעת, אני מקווה שלא אבל אני לא הבנתי אם כן או לא.

דוד אמסלם: רק דקה.

דוד אמסלם: אם נחבר עכשיו את הכל, איך זה משפיע על חנה היום?

דוד אמסלם: על המצב הקיים היום?

חמד עמאר: במצב הקיים.

<אליעזר רוזנבאום: מה שאנחנו סיכמנו בעבודת המטה, כשהכנו את תסקיר החוק יחד עם המשרדים שנמצאים כאן - -

דוד אמסלם: דרך אגב, אתם ישבת אתם?

<אליעזר רוזנבאום: בטח.

<אליעזר רוזנבאום: היא לא היתה.

<אליעזר רוזנבאום: ישבנו עם המטה.

<אליעזר רוזנבאום: שנה עבדתי על זה.

<אליעזר רוזנבאום: תאמין לי שישבנו.

דוד אמסלם: טוב, לא חשוב.

דוד אמסלם: אחרי זה אני אקח אתכם לגיבוש.

<אליעזר רוזנבאום: מה שעלה בעבודה שעשינו: 1.

<אליעזר רוזנבאום: מי שקובע את מדיניות הטיפול והשיקום, שר הבריאות בתחום של הבריאות ושר הרווחה בתחום - -

דוד אמסלם: כמו היום.

<אליעזר רוזנבאום: כמו היום.

<אליעזר רוזנבאום: וככה גם יהיה, וככה גם סוכם שיהיה בחוק ובהחלטת הממשלה.

<אליעזר רוזנבאום: הפיתוחים, כמו שעשו - -

עבדאללה אבו מערוף: סליחה שאני מפריע לך.

עבדאללה אבו מערוף: תיקון חוק הפיקוח על מוסדות לטיפול במשתמשים בסמים.

עבדאללה אבו מערוף: תורידו את הסעיף הזה, זה קשור למשרד הבריאות.

עבדאללה אבו מערוף: אפשר?

<גלי גלילי קרן: דווקא בהקשר הזה, זה עוד יותר - -

<קריאות: - - -

<יואל הדר: הם ביקשו.

דוד אמסלם: עבדאללה עזוב את זה, זה פחות חשוב.

דוד אמסלם: יואל, אתה פעיל יותר מדי.

דוד אמסלם: עבדאללה, אנחנו בשלב של להבין את הקונספט.

דוד אמסלם: תמר העלתה שאלה טובה, אני בכלל לא חשבתי על זה.

דוד אמסלם: בואו נבין את הקונספט לפני שאנחנו עושים את זה.

<אליעזר רוזנבאום: אדוני, הפיתוחים, הרגולציה, הסטארט.

<אליעזר רוזנבאום: הרי הרשות פיתחו מענה לבעיה מסוימת, הריצו את זה והעבירו את המקל או לבריאות או לרווחה.

<אליעזר רוזנבאום: הם לא מנהלים את אותם מתקנים.

<איתן גורני: לייזר אבל מי שפיתח ומי שבנה זה אנחנו.

עבדאללה אבו מערוף: זה נשאל בתחילת הדיון.

עבדאללה אבו מערוף: היתה שאלה בתחילת הדיון ועכשיו התחלתם לענות עליה.

עבדאללה אבו מערוף: בבקשה, תמשיכו.

<אליעזר רוזנבאום: אבל הם פה.

<חנה אמסלם: הראית להם.

דוד אמסלם: חנה, חשוב לי שתהיי בדיון עכשיו.

דוד אמסלם: זאת אומרת, מה שאתה אומר לי: אנחנו, יש לנו מבנה ארגוני, אנחנו לא מתכוונים לשנות כלום בלי היחידות המקצועיות.

דוד אמסלם: זה אומר: משרד הבריאות מטפל במשרד הבריאות כמו היום, ומשרד הרווחה מטפל במשרד הרווחה כמו היום.

דוד אמסלם: זה מה שאתה אומר.

<אליעזר רוזנבאום: אמת.

<איתן גורני: אבל אנחנו לא.

דוד אמסלם: אני בא לקצה.

דוד אמסלם: אני בסוף בא מזווית – תראה, איתן - -

<איתן גורני: - - -

דוד אמסלם: תשמע, הדיון הזה מבחינתי בא משתי זוויות: זווית אחת של העובדים, שים בצד.

דוד אמסלם: הזווית השנייה זה המטופל.

דוד אמסלם: הוא מעניין אותי.

דוד אמסלם: לצורך העניין אתה כבר לא מעניין אותי, לא אתה ולא הוא.

דוד אמסלם: מעניין אותי המטופל שאנחנו רוצים בוודאי לא להרע את מצבו אלא רק להשביח.

דוד אמסלם: אז אנחנו לשם רוצים ללכת.

דוד אמסלם: לכן, קודם כל בדקתי שהוא לא מקבל משהו יותר גרוע מאשר היום קודם כל.

דוד אמסלם: אחרי זה נבדוק מה התועלת אבל אם הוא ממשיך להיות מטופל בנושא רווחה אצלה כפי שהיום, יכול להיות שצריך להשביח את זה אבל זה סיפור אחר.

דוד אמסלם: וגם בבריאות, הוא מקבל את הטיפול במשרד הבריאות, אז אני רגוע שאנחנו הולכים אחורה בכלל.

דוד אמסלם: בסדר?

<חגי ברוש: אני יכול רגע להתייחס?

<חגי ברוש: כי אתם עוסקים באמת בליבת התפקיד שלי, ואני שומע פה כל מיני דברים שהם לחלוטין לא משקפים את מה שבאמת קורה ואת מה שבאמת אנחנו עושים.

<חגי ברוש: אני ראש אגף טיפול ושיקום ברשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול.

<חגי ברוש: נכון, אני לא מנהל מרכזי יום למכורים לסמים.

<חגי ברוש: ונכון, אני גם לא מנהל אשפוזיות לטיפול במכורים.

<חגי ברוש: אבל אני זה שברמה העקרונית ולאורך ההיסטוריה פיתח וממשיך לפתח בימים אלו מסגרות.

<חגי ברוש: אתה יודע, בעיית הסמים זו לא בעיה סטטית.

<חגי ברוש: זו בעיה דינמית שכל הזמן תוקפת אותך מכיוון אחר.

<חגי ברוש: אם למשל לפני שלוש שנים הסוגיה של גמילה מתרופות מרשם לא היתה באג'נדה שלנו.

<חגי ברוש: בארצות- הברית הגדיר את הנושא הזה הנשיא האמריקאי אובאמה כמגיפה.

<חגי ברוש: והיום אנחנו, כרשות לאומית, מקדמים יחד עם משרד הבריאות כמו שאם היתה לי סוגיה דומה עם הטיפול ברווחה, היינו עושים את זה יחד עם הרווחה, ואנחנו עושים דברים אחרים עם הרווחה, אבל העסק הזה הוא דינמי.

<חגי ברוש: הוא לא כל הזמן נכנס לאיזו שהיא ישורת וככה זה מתנהל.

<חגי ברוש: אם היום 30% מאוכלוסיית הקהילות מגיעים על רקע של סמי פיצוציות לדוגמה ומחליפים את ההרואין, אני מודיע לך שעוד חמש שנים ההרואין יחזור וישלוט בשוק.

<חגי ברוש: העסק הזה כל הזמן משתנה.

דוד אמסלם: הבנתי.

<חגי ברוש: תן לי שתי דקות.

דוד אמסלם: בבקשה.

<חגי ברוש: כשהרשות הלאומית פונה בשנתיים האחרונות למשרד לביטחון פנים במסגרת אישור התקציב השנתי שלה ואומרת: אנחנו צריכים תקציב לטיפול ושיקום, הם נזרקים מהשולחן.

<חגי ברוש: בואו תהיו הוגנים לייזר.

<חגי ברוש: תהיה הוגן אתי.

דוד אמסלם: חגי, תרשה לי לשאול שאלה, אני פשוט לא מכיר: הרשות למלחמה בסמים היום זה גוף?

דוד אמסלם: איפה הוא יושב?

דוד אמסלם: למי הוא שייך?

דוד אמסלם: מי מנהל אותו?

דוד אמסלם: הוא גוף ממשלתי?

<חגי ברוש: אני אסביר: הוא גוף ממשלתי - -

דוד אמסלם: חבר'ה, אני אולי שואל כמה שאלות אפיקורסיות אבל זה בגלל שאני לא יודע.

דוד אמסלם: אני רוצה להבין.

<איתן גורני: זה תאגיד סטטוטורי שפועל על פי החוק.

דוד אמסלם: זה אתם.

<חגי ברוש: אני אסביר: אני ראש אגף טיפול ושיקום אצל איתן ואיריס.

<חגי ברוש: עכשיו, כשאנחנו היום באים, יש לנו אתגרים על בסיס יום יומי.

<חגי ברוש: אני רוצה לומר לך משהו, שאם כרגע אנחנו נכנסים לסוגיה לדוגמה של תחלואה כפולה אצל בני נוער.

<חגי ברוש: בני נוער משתמשים בסמי פיצוציות, יש שם מרכיבים פסיכוטיים בתוך התמהיל של החומרים האלה ואנחנו פתאום מגלים ילדים בגיל 15 עם פסיכוזות, עם נטיות לאובדנות.

<חגי ברוש: אנחנו פונים למשרד הבריאות, ואז אנחנו ביחד עם עוד איזה בית חולים שאנחנו מוצאים מפתחים מערכת.

<חגי ברוש: דרך אגב, התקציבים שם מגיעים נטו, בהתחלה, כסטארט-אפ, כאיזה שהוא תהליך שאמור לבנות ולייצר מענה, מגיעים מהרשות, מהתקציב הקטן שלה.

<חגי ברוש: כשאני עכשיו נאבק יחד עם איתן על אשפוזית נשית – אתה יודע?

<חגי ברוש: אין לנו בארץ מסגרות לנשים, גם משרד הרווחה מודה בזה.

<חגי ברוש: הם כרגע מפתחים אבל אין מענה לנשים במדינת ישראל.

<חגי ברוש: זה משליך באופן ישיר על היקף - -

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: יש הבדל בין נשים וגברים בעסק הזה?

<חגי ברוש: בוודאי.

<חגי ברוש: המדינה בנתה את - -

<חנה אמסלם: - - -

תמר זנדברג: זה שונה.

תמר זנדברג: נשים צריכות מסגרות נפרדות כי הרבה מהן נפגעות תקיפה מינית ולא יכולות להיות באותה מסגרת עם גברים.

<חגי ברוש: יפה.

<חגי ברוש: כשאנחנו עכשיו נלחמים על בסיס יום יומי כדי לקיים אשפוזית מדהימה של שמונה מיטות שנפתחה ביהוד, ומשרד הבריאות מודיע שהוא יסייע רק אם הרשות הקטנה שלנו תיתן את החלק שלה ודרך אגב, אתמול עדכנו אותי שגם אחרי שאישרנו מצ'ינג לאותה אשפוזית נשים שלא תיסגר, משרד הבריאות לא מוכן לשים כסף, רק שתדעו.

<חגי ברוש: מחפשים עכשיו איזה שהוא מקור, אני לא יודע מה יהיה אבל המנכ"ל חוזר בו ממה שהוא הבטיח לנו.

<חגי ברוש: תשמע, אם אני כרשות, לא חגי, אני ואיתן ואיריס וכל האנשים שיושבים פה, אם אני לא אדאג שהמסגרת הזאת לא תיסגר, היא תיסגר.

<חגי ברוש: ומחר לנשים לא - -

דוד אמסלם: חגי רק שניה, ברשותך.

<אליעזר רוזנבאום: ולמה שאנחנו - - -

<איתן גורני: - - - כיוון שאתם לא בנויים לזה.

<איתן גורני: גם הפרויקטים - - -

<חגי ברוש: אפשר עוד משפט אחד?

<איתן גורני: אני לפני פרישה.

<איתן גורני: עוד חודשיים, עוד שלושה אני הולך אבל בדרך להתמנות מנהל חדש.

<איתן גורני: זאת אומרת, הדברים האלה כבר לא כל כך רלוונטיים לי כי אני פורש אבל אני אומר לכם שזו בכיה לדורות ואני נלחם כאן מלחמת נפש כי אני חושב שזאת פגיעה גדולה לבטל את הרשות כמות שהיא היום.

<איתן גורני: לא שלא צריך אולי להכניס בה שינויים אבל העצמאות של היותו גוף שעומד מעל, מתווך, עושה פרויקטים יחד.

<איתן גורני: אני יכול לעשות רק את רשימת הפרויקטים.

<איתן גורני: מי שיסת

<איתן גורני: כל בדוח השנתי שלנו יראה את הפרויקטים שאנחנו יוזמים.

<איתן גורני: את כל הנושא של תחלואה כפולה בארץ אנחנו התחלנו.

<איתן גורני: את המחלקה הראשונה לתחלואה כפולה בבאר-שבע אנחנו בנינו גם כספית וגם מקצועית.

<איתן גורני: היום אנחנו תומכים בשמונה בתי חולים, אנחנו משלמים את התקציב של מדריך קהילתי בשמונה בתי חולים, לא משרד הבריאות.

<איתן גורני: אבל עם משרד הבריאות אנחנו עושים דברים אחרים.

<איתן גורני: אנחנו דוחפים ביחד.

<איתן גורני: וכל הרעיון שלנו הוא רעיון הביחד, וזה שאנחנו מעל ואנחנו מתווכים ומגשרים ומסדרים.

<איתן גורני: אם מכניסים אותנו לתוך משרד אז אנחנו כבר המשרד לביטחון פנים.

<איתן גורני: גם בהצעה שקיבלנו על עקרונות העבודה, אנחנו חלק מהמערך האכיפתי.

<איתן גורני: ואנחנו לא חלק מהמערך האכיפתי.

<איתן גורני: אנחנו גוף אזרחי שמטפל בנוער, שמטפל בהסברה - -

מירב בן ארי: וזה שאת אומרת שיש להם את התקציב עדין – עד כמה תיפגע העצמאות שלהם זה קריטי כי זה שהתקציב אצלכם, אחלה.

מירב בן ארי: אבל ההבדל הוא שאם את תחברי אותו עם עוד שישה ארגונים, עד כמה הוא יוכל להיות עצמאי?

מירב בן ארי: האשפוזית הזאת שפתחנו ביהוד, נכון, והיינו שם עם פאולה.

מירב בן ארי: כל האשפוזית הזאת, הכל פילנטרופי דודי.

מירב בן ארי: שתבין, אם לא הכסף הזה, אני תוהה אם אתה פוגע לו בעצמאות.

תמר זנדברג: אתה לא צריך לתת כסף לאשפוזית.

תמר זנדברג: זה לא העניין, זה גם לא התפקיד שלך.

תמר זנדברג: זה התפקיד שלהם.

<אליעזר רוזנבאום: גם אנחנו - - -

מירב בן ארי: הם צריכים את הכסף - - -

<קריאות: - - -

איתן ברושי: יואל, זה לא נכון.

איתן ברושי: התקציב שלנו בא דרככם אבל אתם מעבירים הכל, מקבלים עבורנו.

דוד אמסלם: איתן, אני הבנתי.

דוד אמסלם: אני מרגיש מין מצוקה מסוימת בדיון.

דוד אמסלם: אני גם שומע את איתן, באמת, הוא מדבר מנהמת ליבו ובאמת, הוא בן אדם שאני מניח שרואה את מפעל חייו מבחינתו, מה שנקרא.

דוד אמסלם: תראה, לפעמים ארגונים מסויימים באים מאטמוספירה אחרת, מ-DNA אחר של לחבר, לעשות אצלם הכל מרובע, הכל מקובע במסגרות בגלל שהמשאית צריכה לנוע.

דוד אמסלם: אני מרגיש הוא אומר: תשמע, החיבור הזה מקצועית לנו, הוא יפגע בנו מקצועית.

דוד אמסלם: עזוב עכשיו אם אתה צריך עוד מנהל או פחות.

דוד אמסלם: הוא אומר: אם אני מסתכל למטה, למשתמש, למתמכר, שאני צריך לתת לו, בסוף הוא הבן אדם שלנו, לו אנחנו צריכים לעזור.

דוד אמסלם: לא מעניין אותנו כל התהליך.

דוד אמסלם: התהליך עצמו לא מעניין אם אין לנו מתמכרים.

<אליעזר רוזנבאום: יש גם מניעה.

דוד אמסלם: אני מדבר כרגע על הסיפור של ההתמכרות, שזה לב העניין.

דוד אמסלם: הוא אומר: תראה, אם אתה מחבר אותי שם, אתה לוקח את הנשמה של הארגון.

דוד אמסלם: אני לא מבין בזה כל כך הרבה, באמת, אני לא עוקב אחרי הנושאים האלה ברמת היום יום אבל אני מרגיש שיש פה איזו מצוקה אמתית שלהם בקטע המקצועי, שהם מפחדים שעל הדרך שה"שופל" נוסע, אז יכול להיות שעשינו אחלה ר-ארגון אבל פשוט לא עוזר כל כך לחבר'ה.

דוד אמסלם: להיפך.

דוד אמסלם: אז זה מה שאני מפחד שיקרה בתהליך.

<אליעזר רוזנבאום: תראה, כשאנחנו עשינו את עבודת המטה ישבנו גם בלמפות את המצב ואת תמונת המצב במצב הקיים.

<אליעזר רוזנבאום: ישבנו עם כל האנשים, ישבנו עם משרדי הממשלה כולל נושא של אמנות בינלאומיות, כולל שיתופי פעולה.

<אליעזר רוזנבאום: כשנכנסנו פנימה לראות איך אנחנו מיישמים בסוף את העשייה, אז ישבנו עם אנשי המקצוע ווידאנו שאנחנו בונים את האגף שנקרא סמים ואלכוהול, שימשיך לתת את המענים שעליהם הם מדברים.

<אליעזר רוזנבאום: זה שהוא רואה את עצמו כרשות סטטוטורית עצמאית, אז זה לא תפוחים ותפוחים.

<אליעזר רוזנבאום: זה משהו אחר שאנחנו הגענו למסקנה - -

דוד אמסלם: לייזר תראה, מה שאומר איתן – איתן, תקן אותי אם אני שוגה בפרשנות שאני מפרשן אותך.

<איתן גורני: אתה לא שוגה.

דוד אמסלם: הוא אומר:

דוד אמסלם: עזוב אותי דודי עם המבנים הארגוניים.

דוד אמסלם: בגילי כבר לא מעניין אותי.

דוד אמסלם: אני מסתכל על המהות.

דוד אמסלם: אנחנו פה בנינו איזה משהו בגלל שזו ההתמקצעות שלנו.

דוד אמסלם: בנינו נשמה לארגון שלנו.

<אליעזר רוזנבאום: אנחנו שומרים על - -

דוד אמסלם: אי אפשר להסביר אותו במילים.

דוד אמסלם: זה משהו שנקרא: התנהגות של DNA ארגוני.

<אליעזר רוזנבאום: אז אנחנו משמרים את זה.

דוד אמסלם: הוא אומר: במתווה הזה, שאתם מכניסים אותנו למדמנה הזאת, ציר הזמן, הארגון שלנו מאבד את הנשמה שלו.

דוד אמסלם: הוא הופך להיות חלק מארגון אחר אבל זה כבר לא אנחנו.

דוד אמסלם: עד עכשיו זה פחות חשוב.

דוד אמסלם: מה שחשוב זה שהוא אומר שבסוף זה יפגע בחבר'ה של ההתמכרות, ששם הם ישלמו את המחיר.

דוד אמסלם: אז הוא אומר: עשינו אשפוז ככה וככה.

דוד אמסלם: איך עשינו?

דוד אמסלם: לא היה לנו כסף, הלכנו ואספנו תרומות.

דוד אמסלם: יש פה נשמה - -

<יואל הדר: יש להם שולי שבשולי זה תרומות.

<יואל הדר: הכסף הגיע מהמשרד לביטחון פנים.

<איתן גורני: לא תאמין כמה לפעמים תרומות הן לא כל כך שוליות אבל - - -

<יואל הדר: אל תספר דברים שהם לא נכונים.

<יואל הדר: הכסף הגדול זה המשרד לביטחון פנים.

דוד אמסלם: יואל, אני רוצה להציע.

דוד אמסלם: תשמע - -

<יואל הדר: יש דברים שאתה יכול להגיד, ויש דברים שהם לא נכונים.

תמר זנדברג: יואל, אתה נוגע בנקודה הלא נכונה.

תמר זנדברג: זה לא העניין של כמה הם גייסו תרומות.

דוד אמסלם: רק שניה.

דוד אמסלם: תני לו לסיים.

<יואל הדר: המטרה של כל הדבר הזה הוא לא כדי לפגוע באנשים שלמטה ולא במוכרים.

<יואל הדר: יש כוונה לייעל את כל הטיפול.

<יואל הדר: המשרד לביטחון פנים בשנים האחרונות, ממש בשבע או שמונה השנים האחרונות עלה בנושא של עיר ללא אלימות.

<יואל הדר: כל הנושא של מציל"ה.

<יואל הדר: למה הנושאים האלה חשובים למשרד לביטחון פנים?

<יואל הדר: זה לא נושא של אכיפה אלא להיפך, זה בא מהכיוון החברתי.

<יואל הדר: גם פה אנחנו רואים איזה שהוא כיוון חברתי, גם כשאנחנו רוצים להגדיר את הנושא של עיר ללא אלימות, ליצור איזה שהוא מנגנון לשליטה הרבה יותר טוב בעניין הזה וגם בנושא של סמים ואלכוהול, שיש חפיפה בין הגופים.

<יואל הדר: יש בעיות גם ברשות למלחמה בסמים.

<יואל הדר: לא סתם נדרשנו לנושא הזה כי לדעתנו יש הרבה מקום להתייעלות בכל מה שקשור ברשות למלחמה בסמים.

<יואל הדר: מועצה של 43 אנשים שלא יודע מתי ישבו שם.

דוד אמסלם: הבנתי.

תמר זנדברג: על זה אין לנו ויכוח.

<יואל הדר: לא, זה קשור לזה.

דוד אמסלם: יואל, הבנתי.

תמר זנדברג: יואל, על זה אין לנו בכלל ויכוח וכידוע לך – סליחה - -

<יהודה סוויסה: סליחה, כל המועצה הזאת בהתנדבות.

<קריאות: מה זה קשור?

<יהודה סוויסה: זה כן קשור.

<יהודה סוויסה: אנחנו עובדים 25 שנה במקום הזה.

דוד אמסלם: יהודה, אתן לך זכות דיבור עוד מעט.

דוד אמסלם: אני מבקש רבותי, אי אפשר לנהל דיון כך למרות שאני באמת באמת מבין אתכם.

דוד אמסלם: אני מבין את הרגשות כאן.

דוד אמסלם: בכל אופן, איך אמרתי?

דוד אמסלם: מדובר במפעל חיים של אנשים.

דוד אמסלם: הם לא באים לעבודה, זה לדעתי הנשמה שלהם שם אז אני מבין למה הם סוערים.

דוד אמסלם: רצית לשאול אותו משהו.

תמר זנדברג: האמת שפחות רציתי לשאול אותו כמו שרציתי להעלות נקודה שבעיניי התשובה לא נמצאת דווקא, ואני אשמח מאוד להעביר את הדיון הזה – שמענו קצת על קצה המזלג ממשרד הרווחה וגם משרד הבריאות כי תראו, אתם יודעים שההיסטוריה שלי, האישית עם הרשות היא ידועה.

תמר זנדברג: היו לי אתם המון ויכוחים, המון חילוקי דעות, עדין יש לי בחלק מהדברים.

תמר זנדברג: כל מה שאתם אומרים על מציל"ה ועל עיר ללא אלימות ועל המועצה – באמת שאין לנו ויכוח.

תמר זנדברג: ליבת העבודה בטיפול בהתמכרויות היא קודם כל עוד לפני רווחה היא בריאות כי זה רפואת התמכרויות, ואני ממש אשמח שאנחנו נשמע כאן את אנשי המקצוע.

<גלי גלילי קרן: זה יישאר.

תמר זנדברג: איפה זה יישאר?

<גלי גלילי קרן: בבריאות.

תמר זנדברג: יפה.

תמר זנדברג: כאן יש לנו בעיה.

תמר זנדברג: אני רוצה לתת את המצע לדיון, וזה חשוב שאתה תבוא מהמקום הזה אדוני היושב ראש.

תמר זנדברג: המצב הוא כזה: יש יחידה לטיפול בהתמכרויות, תכף נשמע אותה, במשרד הבריאות, יש גם במשרד הרווחה.

תמר זנדברג: אני אומרת את זה ממש בעדינות, בלי לפגוע באף אחד: עד היום התחום הזה בישראל נמצא מאחור.

תמר זנדברג: הוא לא התקדם כמו שמתקדם בעולם גם לא מבחינת התקציבים שניתנו לזה וגם לא מבחינת ההבנה המקצועית של מה זה רפואת התמכרויות.

תמר זנדברג: זו היום הדרך הכי טובה שאני יכולה להגדיר את זה, ותכף יגידו אנשי המקצוע, זה ענף ברפואה פסיכיאטרית, ברפואת הנפש כי זאת מחלה, וזאת מחלת נפש.

תמר זנדברג: היא קשורה המון פעמים לפוסט-טראומה ובמקרה של נשים לטראומות מהילדות וכל מיני דברים.

תמר זנדברג: עכשיו, החשש שלנו הוא, ובאמת אני רוצה לדעת.

תמר זנדברג: נגיד משרד הבריאות, אני הפניתי אליכם את השאלה הזאת בדיונים הקודמים שהיו אצלי: אתם נעמדתם על הרגליים האחוריות כתוצאה מהשינוי הזה, דרשתם תוספת תקציב.

תמר זנדברג: האמת שהייתי רוצה להגיד שאנחנו לא רוצים לגרום למצב שנתכנס כאן עוד שנה ונגלה שהמשרד לביטחון פנים לא טיפל במכורים, וואלה, הוא לא צריך, הוא לא אמור.

תמר זנדברג: לכן, אין לנו טענה אליו.

תמר זנדברג: אני רוצה לדעת באמת, והחשש שלי זה ששאר משרדי הממשלה, ספציפית בריאות ורווחה, לא ערוכים לשינוי הזה.

תמר זנדברג: והם ימשיכו עסקים כרגיל, ובהיעדר הגורם שעם קצת כסף ועם הרבה בעיות ועם הרבה תפיסות שגם אני לא הסכמתי אתם וכל מה שנאמר כאן ובלי תרומות, אני מסכימה שיכול להיות שהיה אפשר לעשות יותר אבל בלי שהוא יהווה את החלוץ שנותן איזה שהוא "סיד מאני" פה למרפאת תחלואה כפולה ולמרפאה להתמכרות לתרופות מרשם ולאשפוזית לנשים וכולי, הדברים האלה פשוט לא יקרו.

<אליעזר רוזנבאום: אבל למה את אומרת שלא יקרה?

<אליעזר רוזנבאום: יש בעלי תפקידים.

<אליעזר רוזנבאום: זה אותם אנשים שעשו שם עוברים לכאן.

תמר זנדברג: לא.

מירב בן ארי: לא, זה לא נכון.

מירב בן ארי: השאלה אם תהיה להם סמכות.

<איתן גורני: - - -

דוד אמסלם: חבר'ה, אני אתחיל להוציא אנשים החוצה.

דוד אמסלם: זה לא שוק.

דוד אמסלם: חברת הכנסת זנדברג מדברת, תנו לה לדבר.

דוד אמסלם: אתה רוצה אחרי זה לענות לה, תבקש את רשות הדיבור ואתן לך.

תמר זנדברג: עכשיו, אני לפני חצי שנה שאלתי אותם.

תמר זנדברג: באמת.

תמר זנדברג: שאלתי את הנציגים של משרד הבריאות: הבאתם לשר, למנכ"ל?

תמר זנדברג: אמרתם: חבר'ה, יש פה שינוי, אנחנו צריכים להיערך, יהיו פה דברים שאנחנו נצטרך לקחת לתוכנו.

תמר זנדברג: משרד הרווחה אותו דבר.

תמר זנדברג: אני אישית באתי עם האחראי על ההתמכרויות במשרד הרווחה לשר בדיוני תקציב 17-18 והשגנו איזו שהיא תוספת שנכנסה לתוך המשרד וחלקה לנשים.

תמר זנדברג: נעשתה עבודה אבל אני מרגישה, כמי שעוסקת בנושא הזה כל שבוע בוועדה – אני מרגישה שייווצר כאן ואקום שכרגע משרדי הממשלה לא ערוכים למלא אותו, לא מקצועית ולא תקציבית.

דוד אמסלם: את אומרת שנניח שזה יתקדם, בעצם גם משרד הבריאות ומשרד הרווחה לא מושקים לעניין ואז הם יתפקדו כאילו הם לא קיימים - -

תמר זנדברג: בדיוק.

תמר זנדברג: תיווצר איזו שהיא התרחקות טקטונית, כל אחד ימשיך לעשות את שלו, והממשק שהיה קיים היום בתוך הרשות פשוט לא יהיה קיים, ומי שיפגעו זה המכורים.

דוד אמסלם: עבדאללה ואני רוצה לשמוע את משרד הבריאות.

עבדאללה אבו מערוף: רק הערה: אנחנו מתווכחים שעה וחוזרים לנקודת האפס שאנחנו מדברים עליה.

עבדאללה אבו מערוף: הרשות עובדת והכל בסדר.

עבדאללה אבו מערוף: מה הסיבה שאתם רוצים לפרק ולעשות משהו תחת חסותכם?

עבדאללה אבו מערוף: אתה אומר שכל התקציב שלהם.

עבדאללה אבו מערוף: אז תשאירו אותה - - - אבל תשמעו את האנטומיה שלה, איך שהיא עובדת ומבחינה מקצועית תשאירו אותו דבר.

עבדאללה אבו מערוף: זה קשה?

עבדאללה אבו מערוף: מה ההבדל?

<אליעזר רוזנבאום: אני חושב שזה לא נכון.

עבדאללה אבו מערוף: לא, זה היה נכון.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו חוזרים על אותה נקודה כמו שפת חרשים, סליחה על הביטוי.

דוד אמסלם: משרד הבריאות, מי ממשרד הבריאות?

עבדאללה אבו מערוף: דרך אגב, משרד הבריאות היה מוכן לקחת את זה תחת חסותו.

דוד אמסלם: אולי ברשותכם, משרד הבריאות, אני רוצה שתתייחסו להערה של חברת הכנסת זנדברג.

דוד אמסלם: היא אמרה שאתם בעצם לא מסונכרנים לנושא.

דוד אמסלם: זה לא רק טכנית לא מסונכרנים אלא כנראה שאם אנחנו מטייבים פה משהו אז גם אתם אצלכם צריכים לטייב משהו ואז להתחבר ביחד אתם כדי להביא תועלת יותר גדולה.

דוד אמסלם: אני סתם אתן דוגמה, אני מקווה שאני מפרש אותה נכון: בואו נניח שהיום, לשיטתם, נניח שהעסק הזה עובד ב-80% תפוקה.

דוד אמסלם: יותר נוח לי לתת את ההמחשה הזאת.

דוד אמסלם: ולכן, אתם התאמתם את עצמכם ל-80% תפוקה שלהם ואז הנגזרת אליכם היא שני עובדים למשל.

דוד אמסלם: והיום, למשל, מהחיבור הזה, הם יעלו ל-100% תפוקה אז זה משפיע עליכם באופן מעשי מידי.

דוד אמסלם: השאלה היא האם אתם בכל העסק הזה שותפים, ודבר שני: האם אתם ממשיכים לנהוג כמוהם כאילו כלום לא קרה או שיש לזה משמעות לגביכם?

<שרונה עבר הדני: אני מהלשכה המשפטית במשרד הבריאות.

<שרונה עבר הדני: אני דווקא ביקשתי עדכון לקראת הדיון הזה ולצערי, בגלל נושאים בהולים אחרים שמתנהלים במשרד, לא קיבלתי עדכון לדברים.

<שרונה עבר הדני: אני כן יכולה לציין שהצעת החוק הזאת לא נולדה היום, היא מתגלגלת תקופה ארוכה.

<שרונה עבר הדני: התקיימו דיונים בין-משרדים, כפי שציינה חברת הכנסת זנדברג.

<שרונה עבר הדני: הם היו דיונים לא פשוטים בוועדה למאבק בנגע הסמים, והנושאים בהחלט הוצפו לדרג המנכ"ל והשר, שלמיטב ידיעתי היו בקשר עם העמיתים שלהם במשרד לבט"פ וקיבלו את ההבטחות שהניחו דעתם בעניין הזה.

<שרונה עבר הדני: צריך להדגיש כמה דברים: משרד הבריאות מעריך מאוד את הרשות למלחמה בסמים ואת פועלה אבל צריך לשים את הדברים בקונטקסט הנכון: הרשות לא עובדת במקום משרד הבריאות או במקום משרד הרווחה.

<שרונה עבר הדני: יש לה את התשומה הייחודית שלה של ייזום דברים, תכלול דברים אבל היא לא מבצעת במקום המשרדים.

<שרונה עבר הדני: אכן יש לנו חשש שהדברים האלה, התוספת הזו, שהיא תוספת אולי בפרופורציות, במשקולות – ניקח לדוגמה תקציבית.

<שרונה עבר הדני: התקציב של המשרד, שהמשרד מפעיל בעצמו ולבדו בלי עזרה מאף אחד לעומת התקציב שמתקבל מהרשות, אז כשאתה משווה אחד לשני אז אולי אחד נראה קטן והשני נראה גדול.

<שרונה עבר הדני: אנחנו חושבים שיש כאן תוספת סגולית משמעותית אבל עדין, בסופו של יום האחריות לטיפול בהתמכרויות הוא במשרד הבריאות, ומשרד הבריאות פועל בעניין.

<שרונה עבר הדני: גם נאמר לא אחת בוועדה שהמשרד צריך לשפר את התפקוד שלו עצמו אבל זה לא קשור לקיומה או אי קיומה של רשות.

<שרונה עבר הדני: הרשות לא יכולה לבוא כתחליף למשרד הבריאות - -

תמר זנדברג: לא, אף אחד לא אמר כתחליף.

תמר זנדברג: השאלה שלנו היא כזאת: את אומרת שזה מתגלגל הרבה זמן.

תמר זנדברג: במהלך הזמן הזה, מה נעשה במשרד הבריאות כדי שעבודת המשרד תהיה – ברור שמבחינת המשקולות התקציב שלכם הוא גדול אבל בדיוק אותה עבודת איזון וחלוף לפני המחנה להוביל את תחום רופאת ההתמכרויות, אצלכם, סליחה, זה עסקים כרגיל, עולם כמנהגו נוהג.

תמר זנדברג: לכן, אנחנו מודאגים שאותו ראש חץ לא תקציבי אלא מקצועי לא יהיה אז אתם – במהלך כל הזמן הזה, מה נעשה בתוך המשרד בתחום רפואת ההתמכרויות כדי להיות ערוכים לזה?

<שרונה עבר הדני: אז כמו שאמרתי, הטיפול בהתמכרויות היה גם לפני הרשות, וימשיך להתקיים גם אחרי הרשות.

<שרונה עבר הדני: צר לנו מאוד אם הפלטפורמה הזאת, שהתוספת הסגולית שלה היא רבה יותר מהמשקל האובייקטיבי או הנטו שלו, מאוד צר לנו שזה יעלם אך ישנם דיונים ברמה של הנהלות המשרדים, שהובטח שהדברים ימשיכו להתקיים ואני, כמשפטנית - -

מירב בן ארי: כמו שהם מתקיימים היום.

מירב בן ארי: עזוב נו, באמת.

מירב בן ארי: יש שם את פאולה ממשרד הבריאות.

דוד אמסלם: אני מבין מכם שגם התשובה של משרד הבריאות וגם של משרד הרווחה זה שהמערכות שלכם ימשיכו לעבוד כמו שהן היום רק עד היום עבדתם נניח – אני פשוט לא מצוי, אני מניח שעבדתם גם מולם וגם מול מציל"ה - -

<קריאות: לא מציל"ה - - -

דוד אמסלם: לא חשוב, עבדתם מולם אז עכשיו תעבדו מול גוף שהוא - - - יכול להיות שזה גם מולם אבל כאילו בפלטפורמה אחת ומבחינתכם זה השינוי.

<שרונה עבר הדני: להבנתנו זה מה שיהיה וההבטחה היא שהפעילות שהיתה תמשיך להתקיים רק באכסניה אחרת.

<שרונה עבר הדני: דוקטור רושקה, מנהלת המחלקה, מעוניינת להוסיף.

דוד אמסלם: הבנתי, תודה.

דוד אמסלם: יהודה.

דוד אמסלם: רגע, את ממשרד הבריאות?

דוד אמסלם: בבקשה.

<פאולה רושקה: אני דוקטור רושקה, האחראית על המחלקה לטיפול בהתמכרויות.

<פאולה רושקה: מה שאני רוצה לומר קודם כל זה שיש לנו שיתופי פעולה מדהימים עם הרשות, גם בתחום הכשרות כוח אדם, גם בתחום ייזום מסגרות חדשות.

<פאולה רושקה: מה לעשות?

<פאולה רושקה: אצלנו, אפילו אם יש תקציב, עד שהוא יוצא לפועל אנחנו צריכים את העזרה של הרשות כדי להתחיל ליזום את הדברים.

<פאולה רושקה: מה לעשות?

<פאולה רושקה: זה משרד ממשלתי ויש בירוקרטיה ארוכה ולכן, זה מאוד מאוד חשוב שהרשות תמשיך לתת את החלק הזה.

<פאולה רושקה: אני לא רואה איך אנחנו נוכל לקדם תכניות חדשות כל כך מהר כמו שהיום אנחנו עושים.

<פאולה רושקה: זה מדאיג.

<פאולה רושקה: דבר נוסף, זה פרויקטים שונים.

<פאולה רושקה: למשל, בשיתוף פעולה עם הרשות אנחנו עושים איזה פרויקט מיוחד שזה על בדיקות שיער לנשים שנפגעות תקיפה מינית.

<קריאות: סם האונס.

<פאולה רושקה: בלי העזרה של הרשות, לא היינו יכולים להתחיל דבר כזה.

<פאולה רושקה: זאת אומרת, אני אומרת שהדברים הבסיסיים, הטיפול נגיד - -

דוד אמסלם: עזבי.

דוד אמסלם: פאולה, אני אחתור למטרה.

דוד אמסלם: בגדול, אם הם מטפלים במכורים, שהמכורים האלה בסוף צריכים אחד בריאות ואחד רווחה, למה הם יושבים בבט"פ?

דוד אמסלם: אז הם היו צריכים לשבת או אצלם או אצלכם.

תמר זנדברג: נכון.

תמר זנדברג: כי הם ישבו במשרד ראש הממשלה והיה השר - -

עבדאללה אבו מערוף: על זה היה מדובר מלכתחילה.

תמר זנדברג: זה עבר בתקופת השר אהרונוביץ, הוא רצה להעביר את זה אליו ומאז זה נשאר שם.

<גלי גלילי קרן: זה היה יכול כאן, כאן, כאן או כאן.

<קריאות: - - -

תמר זנדברג: היא צודקת, זה מאותה סיבה.

תמר זנדברג: זה עבר ב-2009, בתקופת השר אהרונוביץ וזאת הסיבה.

דוד אמסלם: אין לנו הרבה זמן, אני רוצה להתקדם.

דוד אמסלם: אני אענה לך: בסוף אנחנו ערוכים לתת מה שנקרא שירותים - - - שאתה עובד מול מספר גורמים.

דוד אמסלם: אבל לפעמים, בסוף, אתה שואל את השאלה: תגיד, איפה אני ממקם אותו?

דוד אמסלם: זה לטעמי פונקציה מזווית הלקוח.

תמר זנדברג: נכון.

דוד אמסלם: אני, לפחות בעיניים שלי, הלקוח מכתיב לי איפה אני ממקם אותו.

תמר זנדברג: איפה זה בעולם?

תמר זנדברג: או בבריאות, או ברווחה או - -

<גלי גלילי קרן: הלקוח יכול להיות - - - שאתה רוצה למנוע ממנו מלכתחילה להשתמש בסמים אז יש לו הרבה לקוחות - - -

דוד אמסלם: גלי, איפה הבעיה?

דוד אמסלם: הבעיה המרכזית לטעמי בכל הסיפור הזה, שאם אני צריך לטפל גם במניעה וגם באכיפה וגם בטיפול אז אני חושב שהעסק המורכב זה הטיפול.

דוד אמסלם: זאת אומרת - -

<גלי גלילי קרן: אבל את הטיפול עושה היום וימשיך לעשות משרד הבריאות.

מירב בן ארי: זה לא נכון.

עבדאללה אבו מערוף: אז שימשיכו אותו דבר.

עבדאללה אבו מערוף: למה אתם רוצים את זה?

עבדאללה אבו מערוף: עד עכשיו אין תשובה למה אתם רוצים.

עבדאללה אבו מערוף: למה?

עבדאללה אבו מערוף: למה?

<אליעזר רוזנבאום: אנחנו חושבים שהרשות עובדת לא נכון.

דוד אמסלם: את יודעת, תמיד אני אומר:

דוד אמסלם: ברכב יש לך את המנוע, יש לך גלגלים, יש לך הגה וכל אחד זה מחלקה אחרת.

דוד אמסלם: בסוף אתה צריך לשאול מי זה פה הדבר המרכזי בכל הסיפור הזה, ולשם אני מתכוונן.

דוד אמסלם: יהודה, ביקשת לדבר.

<יהודה סוויסה: אני גם יושב ראש ועדת העובדים של הרשות במלחמה בסמים.

<יהודה סוויסה: לי חשוב פה הבן אדם שהעיר לנו שם, והוא כבר הלך וזה כואב.

<יהודה סוויסה: כמו שאמרת, אנשים רוקחים כל מיני דברים פוליטיים, ובאו והחליטו לא משנה מאיפה שהם חוסכים וכולי אבל בשום פנים ואופן אתם לא יכולים להכפיש את האנשים של הרשות.

<יהודה סוויסה: הרשות הזאת זה רשות של מדינת ישראל והיא מפוקחת על ידי מבקר המדינה, על ידי כל הדברים.

<יהודה סוויסה: לא יכולים לבוא ולהגיד פה שיש 43 חברי מועצה שהם - כל חברי המועצה האלה הם בהתנדבות ונציגי משרדים ממשלתיים, צריך להדגיש פה, מכל משרד.

<יהודה סוויסה: משרד הבריאות, משרד הרווחה, משרד המשפטים, המשטרה.

<יהודה סוויסה: כל זה אתם צריכים להדגיש פה.

<יהודה סוויסה: אתם לא יכולים לבוא ולהגיד שהעובדים שנתנו את דמם פה, זה משרד מופקר.

<יהודה סוויסה: המשרד הזה הוא משרד שמבוקר על ידי מדינת ישראל ומתוקצב על ידי מדינת ישראל, והעובדים שלנו הם ברמה מקצועית מהטובים ביותר במדינת ישראל.

<גלי גלילי קרן: אף אחד לא אמר אחרת.

<יהודה סוויסה: לא, זכותי להגיד את זה.

דוד אמסלם: תודה יהודה.

דוד אמסלם: מאה אחוז.

דוד אמסלם: הדוברת האחרונה – אביבה, בבקשה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה להגיד משהו למירב: שימו לב כמה ח"כים יש כאן.

דוד אמסלם: לא כל ח"כ מ תחבר לנושא ואני רוצה להודות להם.

דוד אמסלם: זה לא טריוויאלי.

דוד אמסלם: היא לא חברת ועדה והיא באה לכאן, הקפידה לבוא לכאן ועבדאללה, כל הישיבות הוא מלווה אותי אבל מה שאני רוצה להגיד לכם זה שאני רוצה להגיד להם תודה רבה בשמכם בגלל שזה לא טריוויאלי שהם מלווים את הדיונים מהסוג הזה.

דוד אמסלם: בבקשה.

<אביבה וולף: אני כמזכ"לית "אילסם".

<אביבה וולף: "אילסם" זה ארגון של עובדים שמאגד בתוכו את כל האנשים שעוסקים במלאכת טיפול במכור ובמכורה.

<אביבה וולף: זאת אומרת, גם הפסיכיאטרים, גם המדריכים, גם העובדים הסוציאליים, כולם ביחד.

<אביבה וולף: אין אג'נדה של משרדים ובהתנדבות.

<אביבה וולף: הדבר היחיד שמפעיל אותנו זה לעשות את המקסימום כדי לייעל את הטיפול ואת האבחונים, את הנגישות, להעלות את המודעות וכולי וכולי.

<אביבה וולף: במקביל, אני פיתחתי לפני הרבה שנים את כל הנושא של תחלואה כפולה והיום, אנחנו עושים את זה בבית החולים שאני עובדת בו בנס ציונה-באר יעקב.

דוד אמסלם: אתם עמותה פרטית?

<אביבה וולף: לא, לא, בית חולים.

<אביבה וולף: אנחנו מסונפים להסתדרות הרופאים.

תמר זנדברג: "אילסם" זה חברה של ההסתדרות הרפואית.

תמר זנדברג: הם כאילו הסניף של ההסתדרות הרפואית.

דוד אמסלם: והסתדרות הרופאים זה גוף ממשלתי?

תמר זנדברג: הר"י – זה ההסתדרות הרפואית.

תמר זנדברג: זה הארגון המקצועי של הרופאים.

<אביבה וולף: אני רוצה להגיד שלאורך כל השנים, ואני עובדת במשרד כל חיי, מאז שאני עובדת כרופאה פסיכיאטרית - -

תמר זנדברג: רק שתבין שהשפה הזאת, הר"י וכולי, זה אנשים שהם בני בית בוועדת העבודה והרווחה והבריאות.

תמר זנדברג: זה לא תחום העיסוק של המשרדים שמפוקחים בוועדה הזאת.

תמר זנדברג: אתה מבין עד כמה זה זר?

תמר זנדברג: עד כמה זה לא קשור?

דוד אמסלם: אתם מבינים שבקטע המקצועי אני מסכים עם תמר.

דוד אמסלם: זה חונה לא בוועדה הנכונה גם.

דוד אמסלם: אני לא מבין את המושגים.

דוד אמסלם: בבקשה.

עבדאללה אבו מערוף: בגלל זה אנחנו כאן.

<אביבה וולף: אני רוצה להגיד שכשאני שומעת אותך, אני מקבלת קצת תקווה כי אני מקווה שזה אולי בסוף ילך לאיזו שהיא הבנה שמדובר פה בנושא קריטי, לטעמי לפחות.

<אביבה וולף: אני רוצה להגיד שאם לא הרשות למלחמה בסמים ואלכוהול, אני לא יודעת אם בכלל הייתי מצליחה לפתוח את התחלואה הכפולה.

<אביבה וולף: זה לא דובר לפני עשר שנים, כשאני פתחתי את זה, הפוש שקיבלתי היה מהרשות.

<אביבה וולף: היום, בבית החולים אנחנו עושים פרויקט מאוד מאוד גדול והוא לא התחיל בלי הרשות, וזה דברים קטנים שמובילים לדברים עצומים.

<אביבה וולף: אז אני שומעת – אני לא הייתי כל כך מעורבת בכל הצעת החוק הזאת כי אני רפואה.

<אביבה וולף: וכששמעתי שזה מה שהולך לקרות, זה כמו להפסיק לנשום בערך, זה נגמר מבחינתי.

<אביבה וולף: אני שומעת פה שיש תכניות עבודה.

<אביבה וולף: אני לא מכירה אתכם והלוואי שהכל יהיה בסדר אבל השיח והדיבור והמילים שמשתמשים בהם זה לא הנשמה של הרשות.

<אביבה וולף: חגי עובד 24/7 עם פאולה, איתי, עם תמר ועם כל החבר'ה.

<אביבה וולף: אנשים בשטח מתקשרים ב-2:00 בלילה ואין עניין לא של משכורת ולא אני לא זמין ולא ולא ולא.

<אביבה וולף: האשפוזית של הנשים, מירב ותמר הלכו לשם.

<אביבה וולף: אין לי מילים בכלל להגיד עד כמה כולם מתגייסים ועוזרים, ואתה שומע שבלי הרשות הן צריכות לסגור.

<אביבה וולף: אני גייסתי חברים שלי שיתרמו שם.

<אביבה וולף: זה הכל מעבר לנשמה הענקית.

<אביבה וולף: באמת, זה חלק מה-DNA.

<אביבה וולף: ו-DNA אי אפשר לשכפל, וכל דבר שמעתיקים הוא מזויף, הוא לא נכון, הוא לא אותו דבר.

<אביבה וולף: אין מה לעשות.

<אביבה וולף: אני עובדת המון עם השיטור וכולי.

<אביבה וולף: הם מעולים במה שהם עושים אבל הם לא יתפסו את הנרקומן ששדד זקנה ויגידו לו עכשיו: בוא לטיפול.

<אביבה וולף: אני יושבת גם בוועדות, יש את בית המשפט לסמים ואני רואה מה שהולך שם.

<אביבה וולף: לי תמיד אומרים, אני מכירה הרבה מהיס"מ שתופסים אותם כי הם עוזרים לי כשהם באים לאיים עלי אותם אנשים, והם אומרים לי: אנחנו תופסים אותם ואחר כך את רוצה לשחרר אותם?

<אביבה וולף: ויש עשרות אנשים משוקמים, ומי הם בית המשפט לסמים?

<אביבה וולף: גם הרשות.

<אביבה וולף: איפה שאתה לא דורך, הם שם.

<אביבה וולף: לא בשעות העבודה, ולא ממקום של בירוקרטיות.

<אביבה וולף: מרפאות לגמילה מתרופות מרשם, שזה מגיפה בארץ ופשוט עוד לא קיבלו מספיק תביעות כדי שיבינו שהם בצרות, הרשות פתחה.

<אביבה וולף: כמובן שזה בשיתוף עם משרד הבריאות אבל אם לא הרשות, לא היה.

<אביבה וולף: זה לא יעלה על הדעת שאני, כפסיכיאטרית, שעוסקת עשר שנים בהתמכרויות, אין לי לאן לשלוח את האנשים האלה.

<אביבה וולף: מגיעות אלי נשים, מזל שמנהל בית החולים אצלנו מאוד "מיינדד" לתחום, אז היום יש לנו סידור שהם מוצאים מישהי או מישהו ברחוב שסובל מתחלואה כפולה ומאשפזים אותו באותו רגע.

<אביבה וולף: עד לא מזמן זה לא היה.

<אביבה וולף: הוא היה צריך לעשות בדיקות דם וכל מיני כאלה.

<אביבה וולף: הוא צריך להיות טייס.

<אביבה וולף: בדיקות דם וללכת לפה וללכת לשם, ועד שהוא ייכנס לאשפוזית הוא כבר ימות אלף פעם בדרך.

<אביבה וולף: אז יש את הרשות למלחמה בסמים שנמצאים בתוך תחנה מרכזית, שמתקשרים: אביבה את חייבת לקבל אותו והכל רץ, וחבר מביא חבר.

<אביבה וולף: זה לא עבודה של משרדים.

<אביבה וולף: אי אפשר להסביר את זה בכלל.

<אביבה וולף: אני שומעת את זה, אני בטוחה שהם רוצים לעשות עבודה טובה, אין לי ספק.

<אביבה וולף: אני הכי בעד התייעלות ושכל אגורה באמת תלך למקום הכי טוב אבל זה כמו להפוך אותי לפנימאית.

<אביבה וולף: אני לא יכולה להיות.

<אביבה וולף: אני אלמד את המקצוע אבל אני תמיד ארוץ אחרי המכור ואנסה לעזור לו.

<אביבה וולף: זה לא רק בדיקות דם.

דוד אמסלם: תראו רבותי, מישהו רוצה לומר עוד משפט חוץ מלייזר?

<איתן גורני: משרד החינוך, אתם לא רוצים להגיד איזו שהיא מילה?

<איתן גורני: קרן?

דוד אמסלם: מישהו רוצה לומר משהו?

דוד אמסלם: מישהו מרגיש בבטן שיש לו איזה משפט לומר?

<איתן גורני: הייתי רוצה שקרן תדבר.

<איתן גורני: משרד החינוך.

דוד אמסלם: קרן, איתן מבקש שתדברי אבל בקצרה.

דוד אמסלם: לפי נהלי הכנסת אני חייב לסיים את הישיבה עכשיו, אז בואו נגלוש עוד ארבע דקות.

<קרן רוט איט: רק לומר שגם אנחנו, כמשרד החינוך, עובדים הרבה מאוד בשיתופי פעולה מאוד מאוד רבים עם הרשות למלחמה בסמים, וגם אנחנו, כמשרד החינוך, מבין שהסיפור של חינוך ומניעה זה לא רק עניין של אכיפה ולא רק העניין של ההיבט של החוק.

<קרן רוט איט: יש פה התייחסות הרבה יותר רחבה והרבה יותר גדולה מאשר להסתכל על זה במשקפיים של עבירה על החוק ולהסתכל על זה באלימות.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: לייזר.

<אליעזר רוזנבאום: כמה דברים: ראשית, הספק שמטילים על היכולת שלנו לתכלל - -

דוד אמסלם: לא, לא, זה לא ספק.

דוד אמסלם: הם לא מדברים על התכלול, הם מדברים על משהו אחר לגמרי.

<אליעזר רוזנבאום: לא, על התכלול ולעסוק גם בתחום הטיפול, אני חושב שהיא לא נכונה.

<אליעזר רוזנבאום: אני יכול לפרט כאן דוגמאות שפיתחנו בעבודה של משרד הבריאות ומשרד הרווחה בנושא של מניעת אלימות וזה לא שונה.

<אליעזר רוזנבאום: נכון, זה תחום סמים ואלכוהול וזה תחום המניעה.

<אליעזר רוזנבאום: אנחנו לא הלכנו לאגף, לא הקמנו אגף למניעת אלימות, סמים ואלכוהול.

<אליעזר רוזנבאום: הלכנו לרשות כדי לייחד אותה, כדי שהיא תתווה את המדיניות, תעשה את שיתופי הפעולה, תעשה את הרגולציה בתוך המשרד.

<אליעזר רוזנבאום: הגענו למסקנה, אחרי שמיפינו במצב הקיים, רשות סטטוטורית.

<אליעזר רוזנבאום: אין משילות.

<אליעזר רוזנבאום: מי שאומר שיש משילות זה מהשפה אל החוץ.

<אליעזר רוזנבאום: אז אני לא יודע, תמר, איזה משילות התרשמת - -

דוד אמסלם: לא, אני לא פותח את הדיון.

דוד אמסלם: קח 30 שניות ותסיים את הטיעון המרכזי, אני רוצה לסכם.

<אליעזר רוזנבאום: אנחנו, במבנה ובהגדרות של ייעוד ותפקידים נתנו את המענים לכל הדברים, ואנחנו יודעים להתמודד עם זה ונעשה את זה בהצלחה מרובה.

<אליעזר רוזנבאום: שלא יהיו מוטרדים.

<איתן גורני: להקמת הרשות ישבה ועדה בין-משרדית נכבדה ארבע שנים.

<איתן גורני: לפירוק הרשות התמנתה ועדה של חמישה אנשים בתוך המשרד, שאתנו דיברו אבל לא היינו חברים.

דוד אמסלם: תראו רבותי, אני רוצה לסכם את העניין: תראו, אני עושה אבחנה בין הצד המקצועי לבין הצד הארגוני.

דוד אמסלם: אני בדרך כלל מבין יותר בנושאים ארגוניים, אני גם בא מעולם כזה.

דוד אמסלם: אני פחות מצוי בתחום הספציפי שאנחנו מדברים עליו, שעניינו כרגע זה הנושא של סמים ואלכוהול וכל שרשרת הטיפולים והמניעה וכולי.

דוד אמסלם: אני מרגיש בבטן שלא נעים לי.

דוד אמסלם: א.

דוד אמסלם: בגלל שאין לי כלים.

דוד אמסלם: אני שומע את איתן ואני מתחבר למה שהם אומרים.

דוד אמסלם: אני שומע את אביבה, היא מדברת מנהמת ליבה.

דוד אמסלם: היא לא קשורה לאירוע, היא בכלל לא צד בעניין.

דוד אמסלם: היא לא קשורה לרשות, היא רופאה פסיכיאטרית באיזה בית חולים והיא באה מהזווית של המטופל.

דוד אמסלם: מה שמעניין אותה זה המטופל.

דוד אמסלם: אני מרגיש שזה לא התחום שאני יכול להכריע בו בכלל.

דוד אמסלם: אני מבין שמשהו כנראה לא תפור פה מספיק, ואני מרגיש שאני גם לא יכול לעזור.

דוד אמסלם: אני בוודאי לא.

דוד אמסלם: לכן, אני חושב שבהיבט הזה זה גם לא הוועדה הנכונה.

דוד אמסלם: אני חושב שבהיבט המקצועי זה צריך לשבת בוועדת הרווחה והבריאות, להביא את משרד הבריאות ומשרד הרווחה, שהם אמורים לתת את הטון המקצועי, בוודאי לא המשטרה או הבט"פ.

דוד אמסלם: אחרי זה, כשאתה תופר את כל הסיפור הזה מהצד המקצועי, אתה נכנס לסיפור של המבנה הארגוני.

דוד אמסלם: קודם כל אתה ממפה את הצרכים, ולכן אני מרגיש שאני לא יודע לתת את הכלים.

דוד אמסלם: אין לי את התשובות האלה.

דוד אמסלם: אני חושב שאני הייתי מצפה שהנושא המקצועי ייפתר בוועדת הרווחה והבריאות, ששם תזמו את הדיונים המקצועיים ותזמינו אותם.

דוד אמסלם: אחרי שאתם סוגרים את הצד המקצועי, שכולנו מבינים ויכול להיות שלא מסכימים אבל מבינים, עכשיו בוא נבנה את הפלטפורמה.

דוד אמסלם: זה משהו אחר.

דוד אמסלם: יש לי כלים מהניסיון שלי בחיים לבנות פלטפורמות, אני יודע איך עושים את זה.

דוד אמסלם: ואז אתה בא למבנה ארגוני, מציג את זה ואז מתקדמים מפה.

דוד אמסלם: לכן, אני אומר לכם מראש שאני מרגיש שבקטע הזה אין לי כלים.

דוד אמסלם: אני מבקש מכם שתזמו.

דוד אמסלם: בואו נעשה הולד שנייה.

דוד אמסלם: הרי לרוץ קדימה, לייזר, זה אחלה אבל אני בעמדה שהרבה פעמים כשאנחנו רצים קדימה, אחרי זה לוקח לנו הרבה מאוד שנים לתקן את מה שעשינו.

דוד אמסלם: לכן אני אומר בקטע הזה: בואו נעשה משהו טוב.

דוד אמסלם: אני מבקש מכם שתעשו דיון בוועדת הרווחה והבריאות, תבקשו מהם, אם אתם רוצים אני אדבר עם אלי אלאלוף - -

<קריאה: כבר עשינו אצל תמר בוועדה דיון.

דוד אמסלם: - - כי אני מרגיש שהצד המקצועי, כפי שאמרתי, לא סגור עדין.

דוד אמסלם: ואחרי זה, נכנס לעניין של המבנה הארגוני עצמו.

דוד אמסלם: מה אתה אומר?

<יואל הדר: אם אפשר שהשר ידבר אתך על הנושא הזה ולא שאנחנו עכשיו - - -

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: אני אומר באופן עקרוני – א.

דוד אמסלם: הדיון הסתיים מבחינתי אז נעשה עוד דיון.

דוד אמסלם: אני מציע את ההצעה.

דוד אמסלם: עכשיו, בסופו של דבר בתפיסת העולם שלי, אני לא מחליף את הממשלה גם אם היא טועה.

דוד אמסלם: אני ממליץ כרגע למשרדים לעשות את זה, כרגע זה יושב בבט"פ.

דוד אמסלם: אני גם אשב עם השר, אני אדבר אתו היום, מחר.

דוד אמסלם: אם הוא יתעקש שאני אמשיך את החקיקה פחות או יותר במתווה הזה, אז אני מניח שזה מה שאני אעשה בגלל שבסופו של דבר אני תומך ממשלה, אני לא מחליף אותה.

דוד אמסלם: אני מציע להם בגלל שאני מרגיש כרגע, כפי שאמרתי, שאין לי את הכלים ואני חוזר על עצמי.

דוד אמסלם: אין לי את הכלים היותר מקצועיים בהיבט של המכורים.

דוד אמסלם: זה עולם שהוא זר לי, אני לא כל כך מכיר אותו.

דוד אמסלם: כשאתם מדברים במונחים, אני אפילו לא יודע במה מדובר אז אני לא יודע להכריע אם זה נכון או לא נכון אבל לפי ההתלהבות שלכם והרגש והמקצוענות של האנשים שלא קשורים לאירוע, אני מבין שיש פה בעיה מסוימת.

דוד אמסלם: לכן, זאת ההצעה שלי אליכם, יואל, לייזר, דברו עם גלעד היום.

דוד אמסלם: בכל מקרה, אני אעשה דיון בשבוע הבא אם תרצו ותחליטו שנקדם את זה בכפוף לזה ואתם משוכנעים שהכל בסדר ומתקדמים למרות מה שאמרתי, אז חלק מהעניינים שלי זה לקדם את ההחלטות של השר לביטחון פנים, אני לא בא להחליף אותו במשרד שלו.

דוד אמסלם: אז ליאור, תנו לי תשובה עד מחר.

דוד אמסלם: במידה וכן אז אני גם אקבע דיון נוסף בשבוע הבא אבל קחו את הדברים שלי בחשבון.

דוד אמסלם: אני מציע לעשות שניה "הולד", לעשות את התפירה המקצועית, ותאמינו לי שלפעמים אנחנו הולכים צעד אחד אחורה כדי ללכת ארבעה קדימה ומהר ונכון.

עבדאללה אבו מערוף: - - -

דוד אמסלם: לא ידעתי.

<יהודה סוויסה: זה יהיה עד שבוע הבא?

דוד אמסלם: זה לא קשור למה שאמרתי.

דוד אמסלם: גם אם הכל ייתפר וגם אם אביבה תהיה מרוצה ופאולה תגיד לי שהכל על הכיפק וחנה בוודאי, כל עוד סוגיית העובדים לא תסתדר, אנחנו לא נקדם את זה והשר יודע את זה.

דוד אמסלם: תודה רבה לכולם.