, כנסת 20, פרוטוקול מספר , 2017-09-04 13:00

משה גפני: רבותי, בישיבה בה דנו בשווי שימוש בהצעה לסדר שאמורה לעלות ביום רביעי להמשך דיון, דיברנו על זה שיש עוול גדול בהגדרות, שאני מודה שאני עשיתי אותו.

משה גפני: הם קראו לזה מיסוי ירוק.

משה גפני: תחת המעטפת של המיסוי הירוק הכניסו דברים שלטעמי הם לא צודקים.

משה גפני: הייתה הצעה לסדר בעניין הזה – דיון מהיר, נדמה לי או הצעה לסדר שהגיעה מהמליאה - - -

עודד פורר: לא.

עודד פורר: זה היה דיון מהיר שאני ביקשתי.

משה גפני: זה היה דיון מהיר.

משה גפני: יכול להיות.

משה גפני: אז אנחנו סיכמנו שאנחנו מקימים צוות של הקואליציה ושל האופוזיציה בוועדת הכספים.

משה גפני: ביום רביעי, בעזרת השם, גם נדון בעניין הזה.

משה גפני: אם נוכל להגיע להסכמה, הנה מה טוב.

משה גפני: אני אגיד לכם מה עמדתי ותכף נשמע את חברי הכנסת שנמצאים כאן.

משה גפני: אני סבור שאי אפשר לקחת את המעטפת של שווי שימוש ולהגיד: אנחנו לא יכולים לרדת לרזולוציות של כל אחד שיש לו רכב.

משה גפני: אבל יש שני סוגים שאני מכיר: סוג אחד אלה אנשים שהרכב שלהם הוא רכב עבודה.

משה גפני: נקודה.

משה גפני: ברכב העבודה הזה אי אפשר פתאום להדביק לו שזה רכב חדש ושהוא צריך לשלם על זה לפי רכב מפואר.

משה גפני: זה רכב עבודה, אין לו טובת הנאה מזה.

משה גפני: אותו דבר גם לגבי המיגון.

משה גפני: אם יש טכנאי של "בזק" שצריך לנסוע ליהודה ושומרון, ואומר לו המעסיק שלו: אתה לא יכול לנסוע אלא אם כן זה ברכב ממוגן ומכיוון שאתה צריך לנסוע ברכב ממוגן, אתה צריך רכב יותר גדול.

משה גפני: אי אפשר שרשות המיסים תבוא אליו ותגיד לו: תשמע, אתה נוהג ברכב ששווה הרבה מאוד כסף ואתה נוסע עם המשפחה שלך.

משה גפני: הוא לא נוסע עם המשפחה שלו, הוא מעדיף לנסוע ברכב לא ממוגן.

משה גפני: הוא צריך את זה בשביל העבודה, מחייבים אותו בעניין הזה.

משה גפני: לכן, אני מבקש לעשות רביזיה בהחלטה שהתקבלה בכנסת ה-18 ולהפוך את זה למצב בו לא יורדים לרזולוציות של רכב פרטי מסוים, מוגדר, אלא לעקרונות.

משה גפני: אם אפשר לרדת לעקרונות, אני מציע לעשות את זה.

עודד פורר: אני ביקשתי את הדיון הזה בפעם הקודמת מהצד של העצמאים שרכבם משמש אותם ב-100 אחוז לעבודה.

עודד פורר: הוא לא יכול לשמש אותם לדברים אחרים.

עודד פורר: אני אקח גנן, אינסטלטור, טכנאי, שהרכב שלו נראה, תאמין לי, לא אתה ולא אני היינו שמים את הילדים שלנו בשביל לקחת אותם לבית הספר ברכב הזה – רבים מהם מחזיקים רכב נוסף שאתו הם עושים את הנסיעות הפרטיות.

עודד פורר: מה אומרת רשות המיסים בתקנות הקיימות?

עודד פורר: היא אומרת: אל תקנה – אני מרשה לעצמי להשתמש פה בסוגי רכבים רק כדי להמחיש, רק לשם הדוגמה – אל תקנה "ברלינגו" או "קנגו", תקנה "סילברדו" כי על ה"סילברדו" אתה תקבל את כל המע"מ, 100%.

עודד פורר: לא תשלם מע"מ ומהשקל הראשון כל ההוצאה שלך מוכרת, אז למה שניכר לך רק ב-0.45?

עודד פורר: זה הרי לא סביר.

עודד פורר: זו גם לא הייתה הכוונה שלכם.

עודד פורר: את העיוות הזה חייבים לתקן.

עודד פורר: אני אומר לכם, ישבתי בדיונים גם עם רשות המיסים ואני מכיר את העמדה שלכם גם על הנוחות של הגביה ועל הממוצעים ועל פה ועל שם.

עודד פורר: הגביה מהקבוצות האלה של העצמאים היא גביה ביתר, היא לא גביה של מס אמת.

עודד פורר: זה נכון שיש קבוצות אחרות של עצמאים שאולי נהנות מזה קצת, כי כשאתה עושה את הממוצע, יש את אלה שלמטה.

עודד פורר: אבל זה לא עובד כך.

עודד פורר: אני גם לא עושה מס ממוצע.

עודד פורר: אני לא אומר נעשה איזשהו מיסוי ממוצע על כולם, נכון שיהיו חלק שייהנו ממנו וחלק שלא ייהנו ממנו.

עודד פורר: אדם צריך לשלם מס אמת.

עודד פורר: אם הרכב משמש אותו לעבודה – צריך להכיר לו בו כהוצאות עבודה.

עודד פורר: אם הרכב לא משמש אותו לעבודה, לא להכיר לו בו כהוצאות עבודה.

עודד פורר: זה קודם כל.

עודד פורר: מעבר לזה, אני חושב שבד בבד, השווי שימוש שנלקח מהשכירים גם הוא גבוה מדי.

עודד פורר: הרי אתם מחשבים את השווי שימוש מהמחיר של הרכב החדש, המחיר היקר.

עודד פורר: תגיד לי שהגעתם לממוצע של 2.48 אחרי שחישבתם גם את ההתיישנות של הרכב.

עודד פורר: אבל אם אני אקח את ההוצאות השנתיות של הרכב, כולל הפחת, כולל ההוצאות שמוציא עליו העובד או המעסיק או מי שמשלם את ההוצאות האלה, בסוף הן נמוכות מהשווי שימוש שזוקפים לו.

עודד פורר: זה הרי לא הגיוני.

עודד פורר: אתה זוקף לי שווי שימוש הוא הרבה יותר ממה שבפועל אני מוציא על הרכב.

עודד פורר: לכן, גם בעניין הזה יש מקום לתקן.

עודד פורר: יש הצעה שתובא לפתחה של הוועדה הזאת, אמרתי לך את זה כשנפגשנו, בצדק: לתקן לראש הממשלה, למאובטחים, את העובדה הזו שגובים מהם שווי שימוש על רכב שהם חייבים לנסוע בו, שהוא יקר לאין ערוך מכל רכב אחר והם צריכים לשלם סכומים אסטרונומיים מהשכר שלהם.

עודד פורר: אבל אני אומר לך שאנחנו כנבחרי ציבור לא יכולים לתקן עוול שהוא נכון לקבוצה מסוימת בלי לגעת ולתקן עוול שנוגע לגבי כל הקבוצות האחרות.

עודד פורר: לכן, צריכה רשות המיסים להבין שהפרה החולבת הזו שממנה שואבים מיליונים של הכנסות, יצטרכו למצוא, לדעתי, אפיקים אחרים.

עודד פורר: פה יצטרכו לעשות התמתנות.

עודד פורר: יש לי כל מיני הצעות, אבל קודם כל העיקרון, חשוב שאנחנו צריכים להסכים עליו כחברי כנסת, העיקרון הוא שצריך להיות שינוי.

עודד פורר: חייב להיות.

מיקי רוזנטל: לגבי הסיפא של הדברים, אני חושב שאין בכלל חילוקי דעות.

מיקי רוזנטל: שמונת האנשים שתפקידם מחייב אותם לנסוע במכוניות שרד מאובטחות, צריך לפתור את הבעיה הזאת.

מיקי רוזנטל: זה גם קל לפתור אותה על ידי תוספת שכר ולא על ידי שינוי המנגנון או משהו כזה.

מיקי רוזנטל: זה פתיר.

משה גפני: כן, אבל אם פותרים את הכול - - -

<קריאה: - - - תוספת של 50,000 שקל.

משה גפני: מאה אחוז.

משה גפני: הלאה.

מיקי רוזנטל: זה פתיר.

מיקי רוזנטל: אני חושב שגם יש הסכמות.

מיקי רוזנטל: לגבי הסוגיה השנייה, אין לי ספק שדרושה יותר דיפרנציאציה בין אנשים שעיקר ייעוד המכונית שלהם הוא באמת לעבודה לבין אנשים אחרים שנוסעים באותו רכב, באותו שווי.

מיקי רוזנטל: אז נכון שבתקנות מס הכנסה טנדרים ומכוניות מסחריות מחושבות בצורה שונה, אבל יש היום בעלי מקצועות רבים שנוסעים במכונית פרטית - - -

עודד פורר: לא כל הטנדרים.

עודד פורר: רק טנדר - - -

מיקי רוזנטל: לא אמרתי שכל הטנדרים.

מיקי רוזנטל: אמרתי שיש מקום ליותר דיפרנציאציה שתעשה יותר צדק עם האנשים, לפי מקצועם או לפי השימוש שלהם ברכב.

מיקי רוזנטל: מצד שני, לא הייתי רוצה שנעשה איזה מנגנון דיווח מטורף או דברים שיגבירו את הביורוקרטיה.

מיקי רוזנטל: צריך לקבוע קריטריונים שהם קלים לבדיקה, הם לא דורשים עודף ביורוקרטיה ומחדדים את מה מאוד נוח.

מיקי רוזנטל: לכם מאוד נוח, אני מניח, כשהכול אותו דבר, אבל אין לי ספק שזה מייצר עוול לאנשים וצריך לתקן את זה.

מיקי רוזנטל: אם יש לכם הצעות איך לתקן את זה – אנחנו נשמח לשמוע.

משה גפני: בבקשה, מי עונה?

<מירי סביון: אני סמנכ"לית שומה וביקורת ברשות המיסים.

מיקי רוזנטל: משנה למנהל.

<מירי סביון: לא.

<מירי סביון: לזה אני מחכה לכתב מינוי, אז בינתיים רק זה.

<מירי סביון: מבחינת הרכב, מה שצריך לזכור זה שכמעט כל עסק בישראל משתמש ברכב אחד לפחות, מה שאומר שהנושא הזה של הוצאות רכב ושווי רכב נוגע למאת אלפי עסקים והרבה מאות אלפי עסקים, ועוד יותר הרבה אם אנחנו נכנסים לנושא של השכירים.

<מירי סביון: כשאנחנו מדברים על חקיקה שנוגעת לאוכלוסייה כל כך רחבה, החקיקה צריכה להיות פשוטה, ודאית, קלה ליישום, יישמה וניתנת לפיקוח.

<מירי סביון: אלה דברים שאם אנחנו לא עושים אותם, אנחנו נשפוך את המים יחד עם התינוק, בהקשר של דיפרנציאציה.

<מירי סביון: ככל שאנחנו רוצי לייצר דיפרנציאציה, היא צריכה להיות מאוד מאוד ברורה ודיכוטומית, כמו שנעשה בתקנות הקודמות בהן הייתה חלוקה מאוד ברורה אילו כלי רכב הוציאו מהסיווג, נשענים על סיווג של משרד התחבורה.

<מירי סביון: אנחנו לא מתחילים לברר ולהיכנס לאף אחד לנשמה ולכיס כדי לבדוק מה הוא מוביל בתוך הרכב, כמה נסיעות הוא עושה, כי הנוסחאות פשוטות, הן קלות ליישום והיה ברור שהן לא צודקות במקרה הפרטי אלא הצדק שלהן, הצדק המיסויי כאן נעשה לא במקרה הספציפי אלא בממוצע.

<מירי סביון: אלה דברים שקורים, בדיוק כמו נקודת זיכוי על ילדים.

<מירי סביון: אתם יודעים מה, ככה נותנים ולכל אחד הילד שלו עולה אחרת.

<מירי סביון: זה ההיגיון של התקנות.

<מירי סביון: בעיניים שלנו, אני אומרת שוב – נמצאים כאן בועז ונטליה שהיו שותפים לקביעה של התקנות עם כל עבודה שנעשתה – אלה המנגנונים הכי נכונים.

<מירי סביון: כנראה, גם אם נשנה את המנגנונים, לא נגיע למנגנון מושלם כי אי פשר למסות את זה בצורה מושלמת.

<מירי סביון: לכן, לנו נראה כרגע שהתקנות שנמצאות היום, גם בתקנות של הוצאות רכב, גם בתקנות של שווי רכב, נותנות מענה סביר.

<מירי סביון: הוא לא מענה מושלם ואפשר למצוא קיצוניות לשני הצדדים.

<מירי סביון: אפשר למצוא מצבי קיצון שבהם בוודאי העסק צריך להתיר לו הרבה יותר הוצאות, וישנם מצבי קיצון הפוכים לגמרי, שאתם יודעים מה, 98 אחוז מהנסיעות הן פרטיות.

משה גפני: אנחנו לא מסכימים לזה.

משה גפני: אני לא חושב שיש מישהו בוועדה שמסכים לזה.

משה גפני: אנחנו לא יכולים לסבול אי צדק – לא נמצאים פה עיתונאים – יש פה אי צדק מובנה.

משה גפני: עבדו עלי, אמרו לי מיסוי ירוק - - -

<מירי סביון: לא, לא.

<מירי סביון: השאלה מה יקרה לנו – מה זה הצדק?

<מירי סביון: מזה הצדק?

<מירי סביון: מה זה הצדק?

<בועז סופר: קודם כל, זה נקבע - - -

משה גפני: כשהייתי יושב-ראש הוועדה.

<בועז סופר: שווי השימוש עבר - - -

משה גפני: המיסוי הירוק.

מיקי רוזנטל: אבל עבר עשור מאז.

מיקי רוזנטל: אם אנחנו מפריעים איש לרעהו - - -

<בועז סופר: חלילה.

מיקי רוזנטל: לא, לא.

מיקי רוזנטל: מפריעים זה נכנסים איש לדברי רעהו.

מיקי רוזנטל: אני רק שואל: אז התחשיב היה כשליטר דלק עלה אחרת - - -

<בועז סופר: חבר הכנסת רוזנטל, אנחנו פה בשביל להסביר.

<מירי סביון: אני אשמח לסיים - - -

מיקי רוזנטל: אז תסבירו לנו איך - - -

<מירי סביון: אני אסביר את זה - - -

משה גפני: גברת סביון - - -

מיקי רוזנטל: גם רכב עלה אחרת.

מיקי רוזנטל: הכול עלה אחרת.

<מירי סביון: הצדק כאן לא מושג במקרה הפרטני אלא מושג בממוצע ל הדברים ובזה שלכולם ברור מה הממצב החוקי.

<מירי סביון: מצבי קיצון, הפתרון שלהם הוא במקומות אחרים, לדוגמה: אם יש לנו מישהו שמקבל רכב שמשמש אותו אך ורק לצורכי עבודה, אז הוא יכול, כשהוא עובד אצל מעביד, להשאיר את הרכב אצל המעביד וגמרנו.

<מירי סביון: אז בכלל לא נזקף לו שווי שימוש כי זה רכב של המעביד שמשלם - - -

עודד פורר: אתם יודעים שרואי חשבון אומרים למעבידים כאלה, אפילו שהוא משאיר את הרכב שלו, אל תבקש על זה מאה אחוז כי יתחילו לך ויעשו לך.

<מירי סביון: לא.

<מירי סביון: אני אומרת - -

<בועז סופר: זה כתוב בתקנות.

<מירי סביון: - - שאם רכב נמצא ונשאר בחנייה של המעביד - -

<בועז סופר: זו לא פרשנות, זו לא הנחיה.

<מירי סביון: - - והעובד בא למקום העבודה ולוקח אותו אך ורק לצורך עבודה עבור המעביד ואין שום שימוש פרטי ברכב, אז הרכב הזה הוא רכב עבודה וזהו.

עודד פורר: כל ההוצאות של הרכב מוכרות?

<בועז סופר: במאה אחוז.

עודד פורר: בסדר.

עודד פורר: זה מה שאומרים רואי חשבון.

<מירי סביון: אם זה רכב של המעביד שנסע אך ורק שם ולא שימש לשימוש פרטי - - -

עודד פורר: כנראה לא סתם.

<מירי סביון: אני אומרת מה המצב החוקי.

משה גפני: מה המסקנה מדברייך?

<מירי סביון: למצבי הקיצון האלה יש מענה.

<מירי סביון: לגבי מצבי קיצון מסוג אחר, לדוגמה: אנשים שמכוח תפקידם הייצוגי צריכים רכב ממוגן - - -

משה גפני: או מכורח עבודתם.

<מירי סביון: אנחנו כאן יכולים לגלוש לכל מיני מקומות שאני חושבת שלא היינו רוצים, לדוגמה: ראש ארגון פשיעה שנוסע באיזה רכב ממוגן מסיבות מובנות או איזשהו מנכ"ל של ארגון פרטי גדול מאוד שגם מרגיש מאוים מכל מיני סיבות או אפילו עורך דין צמרת שגם יכול להרגיש מאוים באמת מדברים שקורים.

<מירי סביון: האם גם שם אנחנו חושבים שהשדרוג של הרכב מוצדק וצריך להתיר הוצאות?

משה גפני: לא.

<מירי סביון: אז איך נבדיל בין המצבים?

משה גפני: אנחנו ננסח את זה.

מיקי רוזנטל: זה לא מסובך - - בעיה פעוטה מאוד.

משה גפני: לגבי ראש מאפיה אנחנו יכולים - - -

מיקי רוזנטל: זאת בעיה פעוטה.

מיקי רוזנטל: היום - - -

<גיא גולדמן: אני חושב שבהקשר של מיגון אתם לא מדברים על הוצאות, אתם מדברים על שכירים.

<מירי סביון: עכשיו עוד דבר שאני חייבת להגיד לגבי הנוחות שלנו כרשות מיסים.

<מירי סביון: אני לא חושבת שאנחנו מחפשים כאן נוחות - - -

עודד פורר: אני אגיד רק עוד דבר אחד, סליחה.

עודד פורר: מתי מפסיקים בחצי מיליון שקל למדוד את השווי שימוש?

עודד פורר: זאת אומרת, למי שקונה רכב במיליון שקל - - -

<בועז סופר: - - - בוועדה - - -

עודד פורר: הכול הסכימו בוועדה.

עודד פורר: הרי זה - - -

<בועז סופר: לא.

<בועז סופר: היא עלתה כסוגיה כדי להימנע – אני לא רוצה לקטוע, אני ארשום הכול ואסביר.

עודד פורר: - - - מטיב בסוף עם מי שנוסע ברכב של מיליון שקל.

משה גפני: תצטמצמו בבקשה.

<מירי סביון: אני אקצר.

<מירי סביון: העליתם את הנושא של הנוחות אני חושבת שהנוחות כאן היא לא עניין של נוחות שלנו תהיה עבודה קלה.

<מירי סביון: הנוחות כאן היא לגמרי בהיבט של מינימום חיכוך בין רשות המיסים לציבור.

<מירי סביון: לא היינו רוצים שעכשיו כל הטיעונים שלנו, פר עוסק – אני אומר תשוב, יש מאות אלפים בשנה – נתחיל עכשיו להתקשקש על - - -

עודד פורר: אז למה אתם עושים שונות בין מה שמכירים לו במע"מ למה שאתם מכירים במס הכנסה?

עודד פורר: במע"מ מכירים בשני שליש.

<מירי סביון: בסדר.

<מירי סביון: הכללים ברורים.

<מירי סביון: הכללים הם אחידים.

עודד פורר: למה?

עודד פורר: למה מע"מ שני שליש ומס הכנסה - - -

<מירי סביון: עזוב.

<מירי סביון: זה עכשיו - - -

עודד פורר: בכל זאת, שאלה - - -

מיקי רוזנטל: מה שאת אומרת לנו זה שאם - - -

עודד פורר: - - - מה מבחינה מקצועית, תעני על זה.

עודד פורר: אתם הרי בסוף אותה רשות, נכון?

עודד פורר: או שאתם רשויות נפרדות?

<מירי סביון: אנחנו אותה רשות.

עודד פורר: מע"מ הרי מכיר למי שאומר שהרכב משמש לעבודה בשני שליש מהוצאות המע"מ.

עודד פורר: אבל מס הכנסה רק 45%.

<גיא גולדמן: אני אפתיע אותך, כמעט כולם מנכים שני שליש.

<גיא גולדמן: כמעט אף אחד לא מנכה את הרבע - - -

עודד פורר: אז למה אתם לא - - -

משה גפני: בואו נתמקד.

משה גפני: עודד, בוא נתמקד בעיקרון, בבקשה.

מיקי רוזנטל: אני רוצה להבין.

מיקי רוזנטל: את אומרת: יש לנו מנגנון מאוד ברור.

מיקי רוזנטל: לא נוח – ברור.

מיקי רוזנטל: שהוא ברור לגמרי ולכן הוא הופך גם צודק.

<מירי סביון: והוא פשוט.

מיקי רוזנטל: והוא פשוט.

מיקי רוזנטל: אם אנחנו נציע מנגנון שהוא גם פשוט וגם ברור, אבל שונה, אתם לא תתנגדו.

מיקי רוזנטל: או שאתם אומרים: אנחנו לא רוצים לגעת בזה כי - - -

עודד פורר: זה פרה חולבת - - -

מיקי רוזנטל: אלה עמדות שונות.

מיקי רוזנטל: אם אנחנו נציע לכם מנגנון מאוד מאוד ברור, שונה מהקיים והוא יהיה פשוט – אתם תקבלו אותו?

<גיא גולדמן: פטור מלא.

מיקי רוזנטל: לא אמרתי.

מיקי רוזנטל: אל - - -

משה גפני: רגע.

משה גפני: גברת סביון, תשובה לשאלה הזו.

מיקי רוזנטל: את אומרת: לא, אנחנו לא רוצים לתקן, לא רוצים לגעת בזה - - - אני רוצה להבין מה אמרת.

<מירי סביון: אמרתי שכרגע בעינינו התקנות הן בהחלט סבירות ונותנות מענה סביר וטוב למצב - - -

מיקי רוזנטל: אבל גם את אמרת שיש מקרי קיצון - -

<מירי סביון: בוודאי.

<מירי סביון: אמרתי - -

מיקי רוזנטל: - - שאם אפשר לתקן אותם, אז נתקן אותם.

<מירי סביון: - - אמרתי שבמקרה ספציפי הן בוודאי לא משקפות נכונה, לטוב או לרע, את ההוצאה המותרת במצב ספציפי.

<מירי סביון: בממוצע הן סבירות והגיוניות מבחינה כלכלית.

<מירי סביון: אם יש מנגנון אחר שהוא פשוט, צריך לבחון אותו ולראות מה המשמעויות.

<מירי סביון: צריך לזכור שאם התיקון יהיה כולו אך ורק מיטב, יש פה השלכות תקציביות מאוד גדולות.

<מירי סביון: אנחנו מדברים כאן על מאות אלפי עסקים וכלי רכב בשנה.

<מירי סביון: זה משהו שצריך לקחת בחשבון, אם הולכים להקלה, אחד, אנחנו אולי נקל עם מי שהיום התקנות מחמירות אתו, ומצד שני נקל עוד יותר עם מישהו שלא צריך להקל עליו.

מיקי רוזנטל: מה ההכנסות ממיסים של שווי רכב?

מיקי רוזנטל: אתם יודעים להגיד לנו את המספר?

<מירי סביון: כרגע יש לנו אומדנים כלליים.

<מירי סביון: אנחנו צריכים לבדוק את זה.

עודד פורר: מה סדרי הגודל?

<מירי סביון: מיליארדים.

מיקי רוזנטל: 5 מיליארד?

<קריאה: אתה מדבר רק על שווי שימוש או בכלל ממיסוי רכבים?

<מירי סביון: אנחנו מדברים רק על נושא הכנסה.

<מירי סביון: יש - - -

<בועז סופר: צריך להבין אם זה נטו או ברוטו, לפני ניכוי או אחרי ניכוי, ולכן השאלה היא – ולכן לא סתם אין מספרים.

<מירי סביון: וגם יש את היבטי המע"מ - - -

משה גפני: רק אם הבנתי נכון את הדברים.

משה גפני: אם אנחנו נציע מה שאמר חבר הכנסת רוזנטל, הצעה שתהיה יותר צודקת והיא תהיה פשוטה, כמו שאמרת, והיא תהיה נגישה בלי הרבה בעיות, היא רק תפחית קצת כסף מהכנסות המדינה – אתם תתנגדו.

<מירי סביון: מזה זה פחות?

משה גפני: פחות כסף.

<מירי סביון: אנחנו צריכים לראות את ההצעה כדי להחליט אם מתנגדים.

מיקי רוזנטל: בסדר, אבל בשביל שאנחנו נוכל - - - אנחנו צריכים את הנתונים.

מיקי רוזנטל: אתם צריכים להעביר לנו את הנתונים המדויקים.

<מירי סביון: הנתונים - - -

מיקי רוזנטל: ההשלכה על המדינה.

מיקי רוזנטל: כדי שנבין את ההשלכה.

עודד פורר: כמה הכנסות יש למדינה משכירים - - -

מיקי רוזנטל: בדיוק.

מיקי רוזנטל: צריכים להבין את זה.

מיקי רוזנטל: מפורט.

עודד פורר: כמה הכנסות למדינה מעצמאים - - -

משה גפני: - - - נסכם.

משה גפני: בועז, בבקשה.

משה גפני: רק לא להסביר לנו מה היה אז.

משה גפני: זה לא מעניין.

משה גפני: לא לוקחים אדם למקום שבו הוא עשה את העבירה.

<בועז סופר: א', אפשר.

<בועז סופר: חבר הכנסת פורר, העלית מיליון נושאים שהם לא בהכרח קשורים אחד לשני, גם אם בסוף הם רכב.

<בועז סופר: אבל בוא נדבר על נשוא העניים.

<בועז סופר: בוא נודה על האמת: יש 2.8 מיליון שכירים ועוד אי אלו מאות אלפי עוסקים עצמאים.

עודד פורר: חצי מיליון.

<בועז סופר: זה אומר שיש למעלה מ-3 מיליון טיפוסים שונים של שימוש פרטי.

<בועז סופר: בואו לא נגלגל עיניים ולא נכחד.

<בועז סופר: זה בערך המצב.

<בועז סופר: המשמעות היא שלכל אחד יש שימוש פרטי.

<בועז סופר: לאחד יש ילדים ולאחר אין, אחד גר קרוב ואחד גר רחוק, אחד שומר שבת ואחד לא שומר שבת, אחד אוהב טיולים ואחד לא אוהב טיולים.

<בועז סופר: כל הטיעונים האלה היו וכולם לגיטימיים כמובן.

<בועז סופר: אבל בסוף אתה שואל את עצמך, מעבר להיבט האכיפתי – אין מה לחזור, מירי כבר אמרה את זה – האם יש דרך אמתית, ונתעלם לרגע מהמנגנון, לייצר צדק ל-3 ומשהו מיליון?

<בועז סופר: עזבו אכיפה - - -

עודד פורר: אז למה אתה גובה מס הכנסה דיפרנציאלי?

עודד פורר: תגבה מכולם 50% מס או 20 או 30 אחוז מס.

<בועז סופר: אדוני חוזר כל פעם ומציין את זה ואנחנו מסבירים - - -

עודד פורר: כי אתם כל הזמן חוזרים על אותו טיעון.

<בועז סופר: אנחנו במס הכנסה, כאשר גובים, לוקחים

משה גפני: לא.

משה גפני: אתה לא במס הכנסה היום.

<מירי סביון: מדרגות המס הן אחידות לכולם.

<בועז סופר: מדרגות המס אחידות, שיעור המס הוא אחיד.

<בועז סופר: הפוך.

<בועז סופר: שימו לב, אנחנו מנסים למצוא - - -

משה גפני: בועז, אתה הולך רחוק.

משה גפני: רק הערה מכוונה.

משה גפני: אם אין נוסחה ואנחנו לא יכולים לתקן את החוק, אז אין דיון.

משה גפני: אנחנו מדברים על מצב בו אנחנו שוברים את הראש, אנחנו עובדים לתקן את החוק, לעשות אותו יותר צודק.

עודד פורר: גם לחברות הביטוח יש מיליוני מבוטחים, כל אחד עם פרופיל אחר.

עודד פורר: אז הם יודעים לתת למי ששומר שבת ביטוח יותר זול ברכב.

<בועז סופר: חבר הכנסת פורר, היריעה רחבה.

משה גפני: אני מדבר על זה שתהיה נוסחה.

<בועז סופר: חבר הכנסת פורר, הדוגמה של חברות הביטוח לדעתי היא פחות מדויקת מסיבה פשוטה: גם חברות הביטוח עובדות לפי קריטריונים שהאוצר אומר.

<בועז סופר: אתה לא יכול להחליט למה אתה נותן הנחה.

<בועז סופר: יש קריטריונים - - -

עודד פורר: בסדר גמור.

<בועז סופר: מה זאת אומרת?

<בועז סופר: זה אומר שיש - - -

עודד פורר: בוא נקבע ת הקריטריונים.

עודד פורר: אתה קבעת קריטריון אחד.

<בועז סופר: ברשותך אני אחזור.

<בועז סופר: המשמעות היא שיש מגוון עצום של שימוש פרטי ולכן, מעבר לאכיפה, הניסיון למצוא מנגנון היה אז ולא התחיל לפני 8 שנים ולא לפני 20 שנה.

<בועז סופר: הוא תמיד קיים ותמיד מנסים למצוא את האמת.

<בועז סופר: ולכן, גם כדי שאני לא אלאה אתכם לגבי העבר, ב-2007 אושרו התקנות וחבר הכנסת גפני, אדוני, לא היה היושב –ראש.

<בועז סופר: אבל במסגרת הדיון הזה התחייבנו ב-2007 ואתה כיושב-ראש אישרת את זה בסוף לגבי קבוצה של 4 מקצועות: מורים לנהיגה, רכב אשכול, מוניות והיסעים.

<בועז סופר: זה היה פה על השולחן, היה תת צוות כשהוועדה הוקמה, אני עמדתי בראש הצוות והיה ניסיון אמתי להגיד את הדבר הבא: האם אנחנו יכולים, למרות הרצון שלנו כרשות מיסים, לראות את כולם בכפיפה אחת, לבוא ולתת בהם סימנים.

<בועז סופר: התשובה, לאחר תלאות ולאחר שמשרד התחבורה – ברוני נמצאת פה – עזרו לנו, יצרנו חיבור בין המקצוע לבין הרכב.

<בועז סופר: חיבור חד-חד ערכי בין המקצוע לבין הרכב.

<בועז סופר: למה?

<בועז סופר: ברכב לימוד נהיגה יש דוושות, ברכב ציבורי נדרש רישיון ציבורי וכן הלאה וכן הלאה.

<בועז סופר: אבל יצרנו את התיוג.

<בועז סופר: לא חסנו על כסף.

<בועז סופר: נהגי מוניות, בנגוד לעצמאים, זה לא 45% אלא 90%.

<בועז סופר: רכב אשכול, 80%.

<בועז סופר: רכב לימוד נהיגה, 77.5%.

משה גפני: לכן, מה המסקנה?

<בועז סופר: ברשותך אדוני, עוד שנייה.

<בועז סופר: אי אפשר לומר שנאחזנו בשם השוויון.

<בועז סופר: ממש לא.

<בועז סופר: אבל ניסינו לזהות.

<בועז סופר: אמרה גברת סביון שהיכולת שלנו – גם אין לנו שום רצון, אנחנו מודים – לומר: אני עכשיו אומר איזה רכב תקנה ואם הוא טנדר או לא טנדר.

<בועז סופר: לא.

<בועז סופר: לכן, חוקי המס עד 3.5 טון הם אחידים.

<בועז סופר: אנשים קונים את כל סוגי הרכב ואנחנו לא מתערבים להם בסוגי הרכב.

<בועז סופר: אפשר לדבר גם על 3.5 טון אבל אז כבוד הרב יכעס עלי.

<בועז סופר: אין פה רק ניסיון - - -

עודד פורר: מעודדים היום לקנות מעל 3.5 טון.

<בועז סופר: ברשותך, אני יודע שהוא יכעס עלי ולכן אני לא אדבר על זה.

<בועז סופר: אבל אין לי שום בעיה להרחיב אחר כך את היריעה כמה שאתה רוצה ואפרט וגם אסביר למה זה קיים.

<בועז סופר: בסיטואציה הזאת אפשר להיאחז באכיפה ולהגיד: קל לכם ולכן זה מה שאתם עושים.

<בועז סופר: אבל אני אומר לכם בכנות שלא זה מה שהוביל אותנו.

<בועז סופר: וגם הדיונים שהיו אז, היו דיונים על גבי דיונים על גבי דיונים, בניסיון למצוא - -

משה גפני: מה המסקנה?

<בועז סופר: - - את אותו מנגנון.

<בועז סופר: לכן, המסקנה שלנו היא כזאת: אני לא חושב שהיום זה לא מאוזן.

<בועז סופר: לא אמרתי שאין מקרים קשים שבהם יש אפילו פגיעה קשה.

<בועז סופר: אבל כולנו מבינים שגם יש מקרים לצד השני.

<בועז סופר: ככל שאנחנו מדברים על עצמאים וככל שהצלחנו אז – אם יש דרך היום, אז אין מניעה לדבר על זה – לתת בהם סימנים, ואז קל לכולנו להגיד: מה אכפת לי אם הרכב מלוכלך או לא מלוכלך?

<בועז סופר: שיהיה נקי.

<בועז סופר: מה אכפת לי אם הוא נקי?

<בועז סופר: אבל אם זה סוג רכב כמו מונית וכן הלאה וכן הלאה.

<בועז סופר: לכן, גם אתם בוועדה צריכים לעזור למנגנון, אתם מפקחים על הרשות המבצעת, כדי שבסוף יהיה גם שוויון.

<בועז סופר: הצדק יכול להיפגע ולכן אני אומר שאם יש מקום שבו צריך לבדוק, אנחנו קשובים.

<בועז סופר: אני הגעתי בצו 8 כי זה חשוב לי וכי בזמנו אמרו: אתה עומד במילה ולא עומד במילה.

<בועז סופר: גם אז וגם היום תמיד ניסינו למצוא את דרך הביניים ואת האיזון.

<בועז סופר: להגיד שתמיד הצלחנו?

<בועז סופר: לא.

משה גפני: תודה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אני רק רוצה להעיר לך ואני אומר את זה לכולם.

משה גפני: מה שהיה, היה.

משה גפני: היו דיונים.

משה גפני: לא מטיל דופי באף אחד.

משה גפני: אני רק מרוגז על עצמי בעניין הזה, אבל חוץ מזה הכול בסדר.

משה גפני: עשיתם את הדיונים, היית באמת מאוד מבריק בעניין הזה.

משה גפני: רשות המיסים הייתה בעניין.

משה גפני: הכול בסדר.

משה גפני: מאז קרו כמה דברים והעולם השתנה.

משה גפני: אני – אני כבר לא מדבר על חברים אחרים שבוודאי גם אותו דבר – קיבלתי פניות במהלך השנים האלה.

משה גפני: פניות קשות מאוד.

משה גפני: אני לא עומד בהן.

משה גפני: אני חושב שיש פה אי צדק.

משה גפני: אם אנחנו לוקחים מקרה של אינסטלטור שנוסע כל הזמן עם הצינורות, אז יכול להיות שאי אפשר לנסח את זה, אבל זה אי צדק.

משה גפני: האי צדק יכול להיות כתוצאה מזה שאי אפשר לנסח את החוק אחרת.

משה גפני: מה שהיה לא יכול להשתנות.

משה גפני: אני חוזר ושואל את השאלה הזאת.

משה גפני: יש פה אי צדק.

משה גפני: אי אפשר לשכנע אותי אחרת.

משה גפני: אתה יודע מה?

משה גפני: תיקח את שר הביטחון, אני לא מדבר על האינסטלטור.

משה גפני: שר הביטחון צריך לשם הון תועפות על זה שהוא נוסע ברכב ממוגן.

משה גפני: מה היה צריך להגיד?

משה גפני: היה צריך להגיד שמי שנוסע ברכב ממוגן כתוצאה מעבודתו, הוא לא צריך לשלם את זה בגלל שזה לא טובת ההנאה שלו.

משה גפני: מה כן עושים?

משה גפני: מביאים לנו מכתב של החשב הכללי - - -

<בועז סופר: ממוגן או משוריין?

משה גפני: ממוגן, משוריין – אני לא יודע.

משה גפני: מה זה משנה?

מיקי רוזנטל: יש הבדל.

מיקי רוזנטל: לא חשוב, סליחה.

משה גפני: מה אומרת רשות המיסים?

משה גפני: אני לא מדברת על השווי שימוש אם זה טובת הנאה או לא טובת הנאה.

משה גפני: אני אומרת שנגלם לו.

משה גפני: זאת אומרת, העיקר שרשות המיסים לא תפסיד את הכסף.

<בועז סופר: - - - עזוב את הכסף - - -

משה גפני: אבל בשביל זה יש לי חסינות, מותר לי להגיד גם דבר לא נכון.

<בועז סופר: בוא נחדד את השאלה.

משה גפני: רק להשלים.

משה גפני: אני שואל את השאלה ששאלתי את גברת סביון: אם לא נצליח לנסח, נדבר אתכם.

משה גפני: אם לא נצליח לנסח ולעשות יותר צדק, אז אי אפשר.

משה גפני: מה לעשות?

משה גפני: אנחנו חיים עם העניין הזה.

משה גפני: חשובות לנו הכנסות המדינה.

משה גפני: אנחנו רוצים שלא ייפגע העניין בגלל שאחרת יהיה נזק גדול.

משה גפני: אבל אם אפשר לנסח ועל ידי הניסוח הזה לשנות את מה שהיה פעם, אנחנו הולכים קדימה לעשות יותר צדק.

משה גפני: האם תסכימו?

<בועז סופר: אני מנסה לעזור לך לעזור לי.

<בועז סופר: כשאני שואל אם ממוגן או משוריין, זה לא - - -

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: תרד מזה.

<בועז סופר: תקשיב לשאלה.

מיקי רוזנטל: הוא לא התכוון - - - מה שהוא התכוון זה לא שמישהו ממגן את הרכב שלו כי הוא בסכנה אלא שהמדינה אמרה שהוא צריך לנסוע באוטו משוריין.

<בועז סופר: הבנתי מעולה.

<בועז סופר: חבר'ה, אני הבנתי - - -

מיקי רוזנטל: אל תתחכם.

מיקי רוזנטל: לא מתאים לך.

מיקי רוזנטל: אתה אדם אינטליגנטי.

מיקי רוזנטל: די.

עודד פורר: אני אתן לך דוגמה אחרת: ללא ממוגן.

עודד פורר: בסדר?

מיקי רוזנטל: יודע בדיוק למה הוא מתכוון.

מיקי רוזנטל: מה אתה עכשיו - - -

עודד פורר: עכשיו מכריחים אותך, למשל, לנסוע ברכב ואומרים לך שמאחר ואתה מאובטח, יש לך נהג.

עודד פורר: אתה חייב לנסוע עם נהג כי מאובטח לא יכול - - -

מיקי רוזנטל: אומרת לך את זה רשות מוסמכת של המדינה, לא ראש ארגון פשע.

עודד פורר: בועז, אני רוצה לומר לכם משפט אחד שתבינו.

עודד פורר: גם ב-2011 לא היה פה חוק חינוך חינם מגיל 3 כי זה עלה מיליארדים.

עודד פורר: קרה משהו והציבור אמר את דברו באיזשהו עניין ובסוף באה הממשלה ושינתה, אני אומר, בזכות הציבור.

עודד פורר: ברור שזה עניין של כסף.

<בועז סופר: לא.

<בועז סופר: פה זה לא רק עניין של כסף.

עודד פורר: לכן אנחנו אומרים בשורה התחתונה, תבינו, יש פה זעם ציבורי שעולה מלמטה.

עודד פורר: הוא לא אחד ולא שניים - - -

משה גפני: בסוף יהיו תיקונים הרבה יותר גרועים.

עודד פורר: לא קבוצה אחת ולא קבוצה שתיים.

עודד פורר: אם אנחנו יכולים – אני אומר אנחנו – יכולים להוביל את התהליך הזה ולעשות אותו נכון, ולעשות אותו ראוי, ואני לא אקבל את כל מה שאני בכלל חושב – לא אני - - -

משה גפני: נכון.

משה גפני: הנושא.

עודד פורר: ונבוא עם נושא חדש ובסוף זה באמת יהיה - - -

משה גפני: התפרצות זעם.

עודד פורר: צריך לראות, ולכן אנחנו צריכים את הנתונים: כמה זה עולה, כמה גובים פה - - -

מיקי רוזנטל: לפני שאת אומרת עוד משהו, אנחנו רוצים לישיבה, אם תוכלו להעביר לנו את הנתונים הבאים: 1.

מיקי רוזנטל: מה באמת ההכנסות של המדינה נטו וברוטו כתוצאה משווי רכב, מיסוי שווי הרכב.

מיקי רוזנטל: 2.

מיקי רוזנטל: אם אתם לא רוצים להסביר עכשיו בעל פה את המנגנון שלפיו הגעתם לנוסחה הנוכחית - - -

<מירי סביון: את זה אפשר להסביר כן כי גם - - -

מיקי רוזנטל: אני אשמח מאוד לשמוע גם על המנגנון, מהו המנגנון שלפיו נקבע, איך הגיעו לנוסחה הזאת.

משה גפני: גברת סביון רצתה לענות.

מיקי רוזנטל: כן.

מיקי רוזנטל: אז תגידי את כל מה שרצית.

<מירי סביון: הדבר היחיד שרציתי עוד להתייחס אליו, מעבר לדברים שאמרתי קדום – כי אין טעם לחזור על הדברים – לגבי הנושא של המיגון לבעלי תפקידים מסוימים במדינה.

<מירי סביון: בכל הנושא של הוצאות רכב ושווי רכב, יש הרבה טענות, חלקן מוצדקות וחלקן פחות.

<מירי סביון: חלקן הן כל מיני רעיונות שיכולים להוביל אותנו לאיזשהו כאוס בניהול של כל המיסוי של הנושא הזה.

<מירי סביון: בנושא של בעלי תפקידים בכירים במדינה שמקבלים את הרכב הממוגן, אחרי שישבנו כל הצדדים במשרד האוצר ששותפים למהלך, אנחנו חושבים שהפתרון שנעשה באמצעות גילום, מצד אחד, ומצד שני זקיפת שווי כמו לכל אזרחי המדינה, נותן את המענה הכי ראוי מבחינת השלכות הרוחב שלו, מבחינת ההסתכלות על הדברים.

<מירי סביון: אז המשמעות היא שגם בעלי התפקידים הכי בכירים במדינה משלמים מס כמו אחד האדם והכללים חלים עליהם בצורה שווה.

משה גפני: יש עוד מישהו מהנוכחים שרוצה להתייחס?

<נטליה מירוניצ'ב: אני רוצה להגיד שני דברים.

<נטליה מירוניצ'ב: א', תסלחו לי, אני רוצה להוציא מהלקסיקון את השימוש במילה "פרה חולבת".

<נטליה מירוניצ'ב: זה לגיטימי לגבות מיסים, אנחנו לא לוקחים את זה - - -

משה גפני: מי אמר פרה חולבת?

<בועז סופר: חבר הכנסת פורר.

משה גפני: מאה אחוז.

משה גפני: זה לא פרה חולבת.

משה גפני: בסדר.

<נטליה מירוניצ'ב: דבר שני, חלק - - - יכולים להיות כמו, נגיד, אנשי הביטוח הלאומי שהולכים לבתים ובודקים את מי שמקבל קצבאות אם יש שם - -

משה גפני: ברור.

<נטליה מירוניצ'ב: - - מברשת שיניים נוספת.

<נטליה מירוניצ'ב: אנחנו לא יכולים פיזית להגיע לרכב ולבדוק כמה צינורות יש שם ואם יש צינורות.

<נטליה מירוניצ'ב: היום יש ומחר אין.

<נטליה מירוניצ'ב: זה לא ישים ולא ראוי שנעשה את זה.

<נטליה מירוניצ'ב: לכן, צריך הגדרה - -

<שגית אפיק: בגלל זה עשיתם נוסחה.

<שגית אפיק: השאלה על מה היא מתבססת.

<נטליה מירוניצ'ב: הגדרה ברור ברישיון הרכב, כמו שנעשה - - -

עודד פורר: האם 45 יכול להפוך ל-65, למשל.

<נטליה מירוניצ'ב: צריך אינדיקציה מאוד אובייקטיבית כדי שזה לא יגלוש - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: מקובל.

משה גפני: עוד משהו, בועז?

<בועז סופר: כן.

<בועז סופר: אני אגיב בקצרה על מה שחבר הכנסת רוזנטל ביקש.

<בועז סופר: דרך אגב - - -

<מירי סביון: סליחה.

<מירי סביון: רק לחדד עוד דבר אחד פה שחשוב לי שיירשם בדיון.

<מירי סביון: הנושא של רכיב המיגון עצמו, הוצאנו אותו מזקיפת ההטבה.

<שגית אפיק: עכשיו.

<שגית אפיק: רק עכשיו שיניתם את חוות הדעת שלכם - - - 10 שנים אנחנו מציעים את זה.

משה גפני: אחרי שישבתם ב-2008 עם כל הכוחות – חבל על הזמן – בועז סופר, למשל, וכל האחרים – רק עכשיו שיניתם את זה?

<מירי סביון: גם כששינינו כבר, זה לא בסדר - - -

מיקי רוזנטל: תבורכו, אבל זה היה קצת בעיכוב.

<שגית אפיק: מסכימים עכשיו שעליו אין טובת הנאה.

<מירי סביון: - - - חשוב להגיד, חשוב לציין - - -

מיקי רוזנטל: אבל זה באמת - - -

משה גפני: זה לא נושא הדיון.

<בועז סופר: המגבלה נעשתה גם כדי ליצור מצבים שבהם ראש הממשלה לא ישלם מס לפי שווי של 3 מיליון.

משה גפני: לא רק ראש הממשלה.

משה גפני: יש שמונה - - -

מיקי רוזנטל: נכון.

מיקי רוזנטל: יש עוד אנשים, אבל - - -

<בועז סופר: - - - לכן יש תקרה.

מיקי רוזנטל: בסדר - - -

<בועז סופר: התקרה נועדה גם לזה.

מיקי רוזנטל: בסדר, אבל היה עיוות, אז אתם תיקנתם.

מיקי רוזנטל: הנה, אתם רואים?

מיקי רוזנטל: אתם יכולים לתקן - - -

עודד פורר: - - - מישהו שנוסע ב"מרצדס", אני לא יודע כמה, בשביל לפתור בעיה שהיא - - -

משה גפני: אנחנו רוצים להתכנס לסיכום.

<בועז סופר: אני אענה בקצרה.

<בועז סופר: קודם כל, 45% - - -

משה גפני: בועז, אתה יכול להגיד לנו בבקשה אלו בעיות יש בכל זאת שאתם מודים בהן?

משה גפני: אמרתם שבכל זאת יש כמה בעיות.

<בועז סופר: אני אענה רק על שאלות שנשאלתי ואחרי זה - - -

משה גפני: כן.

משה גפני: בקצרה.

מיקי רוזנטל: שאלה אחת.

עודד פורר: השאלה שלו יותר טובה.

<בועז סופר: אני אענה על שלושתן.

משה גפני: קצר, קצר, בועז.

<בועז סופר: - - - 48 אחוזים נעשה לפי - - - קודם כל, ביקשנו בהתחלה הרבה יותר אבל בסוף יש פשרות וזה בסדר.

מיקי רוזנטל: אתם תמיד מתחילים גבוה.

<בועז סופר: אבל בסוף לקחנו את מה שנקרא העלות האלטרנטיבית של רכב בן 3 שנים – אני מדגש, לא חדש – ביטוח, טסט וכן הלאה וכן הלאה - - -

מיקי רוזנטל: - - - מה זה וכן הלאה והלאה - - -

<בועז סופר: אז אני אגיד הכול - - -

מיקי רוזנטל: זה גם דלק - - -

<בועז סופר: דלק, פחת - - -

מיקי רוזנטל: יפה - - -

<בועז סופר: אתה שואל שאלה, רק תמתין לתושבה.

מיקי רוזנטל: מצוין.

מיקי רוזנטל: אני לא סתם שואל.

מיקי רוזנטל: אתה יודע בדיוק למה אני שואל.

מיקי רוזנטל: מחירי הביטולים ירדו, מחירי הדלק ירדו - - -

<בועז סופר: רגע - - -

מיקי רוזנטל: אל תגיד רגע.

<בועז סופר: אבל רגע - - -

מיקי רוזנטל: כשלא נוח לך אז זה פתאום "רגע"?

<בועז סופר: חבר הכנסת רוזנטל - - -

עודד פורר: גם התיקונים - - -

<בועז סופר: אני אגיד את התשובה - - -

משה גפני: האם אתה מסכים, בועז, שואל חבר הכנסת רוזנטל שמכיוון שמחירי הביטוח ירדו ומחירי הדלק ירדו - -

מיקי רוזנטל: ומחירי החלפים ירדו.

משה גפני: - - שירד גם השווי שימוש?

מיקי רוזנטל: החלפים ירדו.

משה גפני: החלפים ירדו - - - תשובה.

<בועז סופר: החישוב נעשה על רכב בן 3 שנים.

<בועז סופר: זה אומר שהפחת הוא 3 שנים, זה אומר שהתחזוקה היא 3 שנים - - -

מיקי רוזנטל: אבל הוא נעשה לפני 10 - - -

<בועז סופר: רגע.

<בועז סופר: אתה יכול לבדוק כמו שאני בדקתי את המדדים, מה קרה מאז, את מדד המחירים לצרכן ואת כל הדברים הלאה ולגלות, למשל, שרכב משפחתי, מכיוון שהמחירון נגזר מרכב משפתי, זה שהוא נגזר מהמחירון זה לא משנה כלום כי החישוב לא נעשה לפי רכב חדש.

<בועז סופר: אבל תבדוק ותראה מה קרה: ריאלית, בכלל לא בטוח שזה עלה.

משה גפני: טוב.

משה גפני: אנחנו לא - - -

<בועז סופר: אני צריך להודות.

<בועז סופר: ביקשת ממני להודות, נכון?

משה גפני: כן.

משה גפני: ביקשתי ממך להגיד מהם המקרים שבם יש באמת בעיות.

<בועז סופר: מאה אחוז.

<בועז סופר: קודם כל, מחירי הרכב ריאלית בוודאי ירדו.

<בועז סופר: השווי נגזר - - -

מיקי רוזנטל: אני מבקש, בין היתר, שתעביר לוועדה - - -

משה גפני: תן לו לסכם - - -

<בועז סופר: יש מדדים מסודרים.

<בועז סופר: אין שום בעיה.

מיקי רוזנטל: אני רוצה את כל הנוסחה.

מיקי רוזנטל: תעבירו לנו את הנוסחה וגם את כל הנתונים האחרים שביקשתי.

מיקי רוזנטל: תמשיך.

<בועז סופר: עכשיו אני אענה.

<בועז סופר: אמרתי את זה קודם, אבל עכשיו אני אחדד.

<בועז סופר: ברור לגמרי שכאשר אדם עושה שימוש מרבי ברכבו שלו ואין לו מקום עבודה להחנות בו את הרכב, נניח עצמאי, ולצורך ההקצנה, הוא לא יכול אפילו בובה של הילד לקחת באוטו.

<בועז סופר: ברור לגמרי שבמקרה הזה השימוש הפרטי הוא מצומצם.

<בועז סופר: לא שהוא לא קיים – אין דבר כזה אפס – אבל הוא מצומצם.

<בועז סופר: אבל זה בדיוק העניין של הממוצע.

<בועז סופר: הנה, הודיתי.

<בועז סופר: התחמקתי?

משה גפני: לא היית צריך להגיד שזה בדיוק הנושא של הממוצע.

משה גפני: שאלתי אותך טכנית מהם המקרים.

משה גפני: עזוב את הממוצע.

<בועז סופר: איך חבר הכנסת רוזנטל אמר?

<בועז סופר: כשנוח לי.

<בועז סופר: אז גם לך נוח לשמוע רק את הרישא שלי.

מיקי רוזנטל: אתה יודע מה זה כלב?

מיקי רוזנטל: זה ממוצע בין פיל ונמלה.

משה גפני: מאיפה המצאת את זה?

מיקי רוזנטל: עכשיו זה פתאום בא לי.

מיקי רוזנטל: הוא אמר הממוצע.

<בועז סופר: בסדר.

<בועז סופר: כולם מכירים את הבדיחות על מי שטבע בבריכה וכולי.

משה גפני: כן, כן.

משה גפני: בדיוק.

<בועז סופר: ביקשת שאני אודה.

<בועז סופר: אני מודה, לא בורח.

<בועז סופר: האם זה אומר שאנחנו יכולים לפתור ולתת מענה לכל אחד ואחד?

<בועז סופר: התשובה היא שקשה.

מיקי רוזנטל: אבל אולי אנחנו נציע לכם מנגנון צודק יותר.

עודד פורר: במקום כלב זה יהיה פודל.

עודד פורר: במקום כלב גדול יהיה כלב קטן.

<בועז סופר: חברי הכנסת, רק דבר אחד.

<בועז סופר: אנחנו לא רצינו 45%, ואנחנו בסופו של דבר, איך אמרת?

<בועז סופר: התחילו או לא התחילו, זה לא רלוונטי.

<בועז סופר: בסוף זה ניתן יותר בגלל מענה מסוים שהיה צריך לתת גם למקרים הקיצוניים האלה.

<בועז סופר: אני לא בוחן את העבר.

<בועז סופר: אפשר לתקן, אבל צריך להבין שלא שופכים – במקום להגיד את התינוקות עם המים – את הצוללות עם המים.

מיקי רוזנטל: צוללות אסור להזכיר פה בוועדה.

משה גפני: בדיוק.

משה גפני: לא להזכיר צוללות.

משה גפני: רבותי, בואו נתקדם, אנחנו לא יכולים עד אין סוף.

משה גפני: יש עוד מישהו?

<מירי סביון: אשמח, לצורך הדוגמה, להסביר כמה זה לא פשוט.

<מירי סביון: בואו ניקח את האינסטלטור שאנחנו חוזרים אליו.

<מירי סביון: יש את האינסטלטור שכל האוטו שלו מלא בצינורות.

<מירי סביון: יש גם אינסטלטור אחר שכנראה מגיע לתחזק בניין משרדים או איזשהו קניון ואין אתו ציוד, כל הציוד מחכה לו במשרד.

<מירי סביון: איך אתם חושבים שאפשר להפריד בין השניים האלה ובין כל מצבי הביניים?

משה גפני: שאלה טובה.

<מירי סביון: השאלה הזאת היא דוגמה, מקרה פרטי, של הדברים - - -

משה גפני: היא דוגמה.

משה גפני: יש גם דוגמאות הפוכות.

משה גפני: משרד הכלכלה, נעמי, מה עמדתכם?

<נעמי הימיין-רייש: אנחנו שומעים את הבעיה.

<נעמי הימיין-רייש: כלומר, היא מגיעה גם אלינו.

<נעמי הימיין-רייש: אנחנו מקבלים הרבה תלונות על - - -

משה גפני: מה אתם אומרים?

<נעמי הימיין-רייש: כרגע אני בשלב בו אין לי משהו אופרטיבי להגיד.

<נעמי הימיין-רייש: באתי לשמוע, ללמוד ולהעמיק יותר בסוגיה.

<נעמי הימיין-רייש: אנחנו לומדים אותה גם אצלנו עכשיו.

משה גפני: אני רק רוצה שתדעי – שתדעי, אני לא אומר שזה מתבצע כך – יש את משרד האוצר, את רשות המיסים, את אגף התקציבים שברור שהם רוצים כסף.

מיקי רוזנטל: לא פרה, לא פרה חולבת.

מיקי רוזנטל: לגיטימי.

מיקי רוזנטל: מדינה, התפקיד העיקרי שלה זה לגבות מס.

מיקי רוזנטל: זה התפקיד שלכם.

<מירי סביון: - - - מס צודק, מס צודק - - -

מיקי רוזנטל: אין צורך באפולוגטיקה.

מיקי רוזנטל: אתם עושים את עבודתכם וזה בסדר גמור.

משה גפני: התפקיד שלכם, של משרד הכלכלה, הוא תפקיד שונה.

<נעמי הימיין-רייש: נכון.

משה גפני: אני לא אומר – אתם לא יכולים להתעמת אתם בגלל שיש בעיה: הם יכולים להוריד לכם בתקציב.

משה גפני: מה הצחוק?

<מירי סביון: זה אגף אחר.

<מירי סביון: זה לא רשות המיסים.

משה גפני: תאמיני לי.

משה גפני: הלוואי ולא הייתי יודע את מה שאני יודע.

עודד פורר: האגפים - - - יש מקרים בהם האגפים באוצר יודעים לדבר זה עם זה.

משה גפני: אני רוצה שתדעי את התפקיד שלך, התפקיד של המשרד שלך.

משה גפני: התפקיד של המשרד שלך הוא לעודד אינסטלטורים שילכו לעבוד ושייסעו לכל מיני מקומות ושהרכב שלהם יהיה מלא בצינורות.

משה גפני: לעודד אותם זה להגיע לנוסחה לפיה הם ישלמו פחות על הרכב הזה בגלל שלשלם יותר על הרכב הזה, לקחת ממוצעים – לא מעודד אנשים לעבוד כל מיני עבודות שאתם מעוניינים שהם יעבדו בהן.

משה גפני: לכן אני מבקש ממך שתבדקי יותר את העניין הזה.

משה גפני: אם את לא יכולה לענות לי תשובה בנוכחותם, תעני לי תשובה בצד.

<נעמי הימיין-רייש: ראשית, אומר שאנחנו יודעים להתעמת אתם ואנחנו מתעמתים.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: סתם אתגרתי אתכם.

<נעמי הימיין-רייש: אני מבינה שאתה מנסה להצית פה – התפקיד שלנו ברור לחלוטין ולכן אנחנו שחקן בסיפור הזה, למרות שזה מיסים, למרות שזה לא בתחום אחריותנו וזו גבייה.

<נעמי הימיין-רייש: הסיפור של בעלי מקצוע שונה משכירים כי שכירים יכולים לדרוש משכורת יותר גבוהה.

<נעמי הימיין-רייש: עצמאי, זו ההכנסה שלו, הוא לא יכול להעלות לעצמו את ההכנסה כדי לפצות על - - -

משה גפני: אבל לבעלים שלו אין כסף לשלם עד הסוף.

<נעמי הימיין-רייש: הוא לא יכול גם להפקיד את הרכב אצל המעסיק שלו.

<נעמי הימיין-רייש: הוא נמצא - -

משה גפני: זו הדוגמה שבועז נתן.

<נעמי הימיין-רייש: - - עם הרכב, הוא יוצא עם הרכב מהבית, חוזר אתו הביתה – אין מה לעשות עם הרכב.

<נעמי הימיין-רייש: אני מבינה את הבעיה הפרוצדורלית של איך לעשות את זה אחרת, אבל זה שיש פה בעיה זה אומר שרק צריך לחשוב עליה יותר לעומק איך לפתור אותה.

<נעמי הימיין-רייש: כלומר, הבעיה של שני הצדדים מובנת.

<נעמי הימיין-רייש: לכן, אני אומרת שאנחנו נמצאים בתמונה, מכיוון שאנחנו סבורים שזו בעיה שצריך לפתור אותה וכל אחד ילך לביתו ויחשוב על פתרונות.

משה גפני: בסדר גמור.

משה גפני: יש עוד מישהו ממשרד אחר?

משה גפני: משרד המשפטים?

משה גפני: תחבורה?

<ברוניסלבה חירמן: בעקרון זה לא נושא שהוא בתחום האחריות שלנו, זו שאלה של מיסים.

<ברוניסלבה חירמן: אנחנו נשמח לעזור בנתונים במידת הצורך, אם יהיו רעיונות שקשורים - - -

משה גפני: אבל אתם המשרד המקצועי.

<ברוניסלבה חירמן: לכן, כמו שהיינו חברים בוועדת מיסוי ירוק ב-2007 והיינו שותפים גם לבדיקה של העלויות והמשמעות והכול נעשה בשיתוף אתנו, אנחנו נשמח גם במקרה הזה.

<ברוניסלבה חירמן: אם צריך יהיה לבחון השלכות, רעיונות, לעניין של שימוש בנתונים ברישיון הרכב, נבדוק ונבחן את המשמעויות אם אפשר או אי אפשר.

<שגית אפיק: אתם יודעים להגיד אם התיקון שנעשה בתקנות שווי שימוש שינה את אופן הצריכה של סוגי כלי רכב כמו - - -

משה גפני: כמו שנעשה אצלנו?

עודד פורר: אופן הצריכה של סוגי כלי רכב כל כך השתנה בשנתיים-שלוש - - -

<שגית אפיק: השאלה אם זה כתוצאה – האם היה שינוי שגם נבע מהתקנות - - -

עודד פורר: - - - אינפלציה של רכבים.

<ברוניסלבה חירמן: בעיקרון, אני חושבת שמה שהשפיע בעיקר זה נושא המיסוי לפי דרגת זיהום וזה הגדיל מאוד את החלק של רכבי מיני, אבל אני לא חושבת שזה קשור.

<ברוניסלבה חירמן: זה גם התגלגל, כמובן, לשוק הליסינג, אבל אני - - -

<בועז סופר: יש דבר נוסף שחבר הכנסת פורר אמר, השוק השתנה דרמטית בגלל הרבה דברים: תקנות זיהום אוויר, סוגי רישיונות - - -

משה גפני: ולכן - - - מבקשים את זה.

<בועז סופר: היום אני גם יכול לקנות רכב חדש עם אפס קילומטרים ב-20,000 שקל.

משה גפני: כן, צודק.

משה גפני: הכול השתנה.

מיקי רוזנטל: לכן בדיוק אני אמרתי שתביאו לנו את הנתונים.

משה גפני: רבותי, גבירותי ורבותי - - -

<בועז סופר: רק להשלים שמה שקרה בוודאות - - -

עודד פורר: סליחה, רק עוד משפט אחד.

עודד פורר: גם הסכום שרשות המיסים גובה ממיסוי רכבים עלה לאין ערוך - - -

מיקי רוזנטל: הוכפל בעשור האחרון.

מיקי רוזנטל: הוכפל ויותר מהוכפל.

<בועז סופר: רק אשלים את המשפט, כדי שתבינו.

<בועז סופר: השימוש העסקי ברכב פרטי או במה שנקרא רכב נוסעים, מה שפעם היה בעיקר מסחרי, הלך והתגבר בשנים האחרונות בגלל הרבה מאוד דברים, סטיישנים קטנים וזולים למשל, וזה בסדר גמור.

משה גפני: בועז, אני מבקש לסכם - - -

<נטליה מירוניצ'ב: רק עוד משפט אחד.

<נטליה מירוניצ'ב: לפני השינוי של שווי שימוש היה עיוות נוראי בשוק.

<נטליה מירוניצ'ב: : היה מרכיב מאוד מאוד משמעותי של ציי רכב וחברות ליסינג, לא היה כוח מיקוח לצרכן הפרטי, המחירים היו גבוהים.

<נטליה מירוניצ'ב: השינוי שעשינו שיחרר את העיוות הזה והשוק הזה הגיע - - - הרבה יותר נורמלי - - -

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: ראשית, אני רוצה לשבח את עבודת רשות המיסים ומשרד התחבורה ומשרד הכלכלה על מה שעשו ב-2007, 2008 ואחרי זה הלאה.

משה גפני: הכול בסדר, רק אני הבעיה.

משה גפני: חוץ מזה באמת עשיתם עבודה - -

<בועז סופר: לא רק אתה.

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: אני.

משה גפני: - - עשיתם עבודה יוצא תמן הכלל.

משה גפני: הגדלתם את הכנסות המדינה, מנעתם עיוות, כפי שאמרת, שהיה בעבר.

משה גפני: הכול בסדר.

משה גפני: אני מבקש מכם להפסיק לחשוב באופן מרובע כזה.

משה גפני: אמר עודד פורר, והוא צודק בזה, ואתם מודים בעובדה שיש שינוי דרמטי ממה שהיה אז, גם ב-2007 ו-2008 וגם אחרי זה ב-2011 זה היה פה - - -

מיקי רוזנטל: הסתכלתי בפרוטוקול של הוועדה.

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: די - - -

מיקי רוזנטל: לא.

מיקי רוזנטל: זו הדרמה הגדולה.

מיקי רוזנטל: הסתכלתי בפרוטוקול של הוועדה.

מיקי רוזנטל: כשהתקנה תוקנה היו מיליון אנשים משתמשי רכב.

מיקי רוזנטל: היום יש 3 מיליון.

מיקי רוזנטל: זה פי 3.

<בועז סופר: לא, לא.

<בועז סופר: אדוני טועה - - -

משה גפני: מה זה משנה?

מיקי רוזנטל: למה טועה?

מיקי רוזנטל: איפה אני טועה?

משה גפני: מה זה משנה?

משה גפני: אין הבדל בין משתמשים ברכב בין מה שהיה אז לבין מה שיש היום?

<בועז סופר: מה זה משתמשים?

<בועז סופר: זה אומר שהיו מיליון כלי רכב לפני 10 שנים - - -

מיקי רוזנטל: לא כלי רכב.

מיקי רוזנטל: אנשים שנהנו מהטבת - - -

<בועז סופר: אז היו 300 אלף בקירוב והיום יש 300 אלף בקירוב.

<בועז סופר: אבל אנחנו מדברים על שכירים.

עודד פורר: לא, לא.

עודד פורר: הוא מדבר על עצמאים.

מיקי רוזנטל: אני מדבר על המספר הכולל.

<בועז סופר: ממיליון ל-3 מיליון?

<בועז סופר: על מה - - -

משה גפני: אנחנו לא הולכים לקיים את הדיון הזה עכשיו וגם אין זמן.

מיקי רוזנטל: זה הנתון שיש פה.

משה גפני: אני מבקש - - -

מיקי רוזנטל: תנו לנו נתונים אחרים - - - לא טעיתי, לדעתי.

<בועז סופר: אנחנו לרשותך במה שאתה רוצה.

משה גפני: לא.

משה גפני: אין "לרשותך".

משה גפני: אתם צריכים להביא לנו, יש פה פירוט בחוק בסעיף 2, אם המחיר המשוכלל משנת 2010 אינו עולה על 123 אלף שקלים חדשים, 2.6 אחוזים.

משה גפני: וכן הלאה 10 סעיפים.

משה גפני: אנחנו מבקשים: תביאו לנו היום – אם אתם יכולים לעשות בהשוואה לעבר, טוב.

משה גפני: אם אתם לא יכולים, אז לא – ותגידו על כמה מדובר בנתונים הקיימים ועל כמה כסף בכל אחד מהסעיפים - - -

<בועז סופר: מה השאלה, אדוני?

<בועז סופר: זה יהיה מעניין לדעת - - -

משה גפני: כמה כלי רכב משתמשים בשווי שימוש אם המחיר המשוקלל משנת 2010 אינו עולה על 123 אלף שקלים.

משה גפני: אפשר?

<בועז סופר: אתה מרשה לי לתקן אותך, נכון?

<בועז סופר: אנחנו מכירים כבר כמה שנים.

<בועז סופר: מה שאתה רואה עכשיו היה חד פעמי כדי להחליט מה יהיה מנקודה מסוימת ואילך.

משה גפני: ומה עכשיו?

<בועז סופר: ברשותך, אני אשנה את השאלה.

<בועז סופר: אתה אומר: קחו את משתמשי הרכב הצמוד ותפלחו לי לפי סוג או לפי מחיר.

משה גפני: כן.

משה גפני: אני מבקש לדעת.

<בועז סופר: אז רק תיקנתי קצת.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: מאה אחוז.

מיקי רוזנטל: אבל רצינו עוד נתונים, אדוני.

<בועז סופר: מה שאתה צריך.

<שגית אפיק: את הנוסחה.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים את הנוסחה.

משה גפני: אבל קודם נדבר על הנתונים.

משה גפני: הנתונים האלה הם חד פעמיים, הם לא קיימים?

משה גפני: תגידו את הנתונים שקיימים.

משה גפני: אנחנו מבקשים את הנתונים.

משה גפני: אנחנו מבקשים: כמה כלי רכב משתמשים בשווי שימוש - - -

מיקי רוזנטל: או נהגים.

מיקי רוזנטל: זה לא הולך לפיי הרכב.

משה גפני: אם אתם יודעים לפלח את זה, בבקשה.

<בועז סופר: שכירים, עצמאים.

מיקי רוזנטל: כן.

מיקי רוזנטל: בדיוק.

<בועז סופר: והתפלגות של השימוש.

משה גפני: נכון.

<שגית אפיק: בדיוק.

מיקי רוזנטל: זה נתון אחד.

מיקי רוזנטל: הנתון השני - -

משה גפני: הנוסחה.

מיקי רוזנטל: - - הנוסחה.

מיקי רוזנטל: הנתון השלישי - - -

<טמיר כהן: הכנסות המדינה.

<מירי סביון: - - - רגע, שנבין מה - - -

מיקי רוזנטל: איך עשית את התחשיב?

<מירי סביון: איך נבנה התחשיב?

מיקי רוזנטל: בדיוק.

משה גפני: ועל מה הוא - - -

מיקי רוזנטל: כמה אחוזים בו זה מחיר האוטו, הדלק, הביטוח - - - הנוסחה.

<מירי סביון: הבנתי - - -

<בועז סופר: - - - לציין חשוב.

<בועז סופר: מכיוון שהמוניטין של משרד האוצר לפעמים מפוקפק, בחרנו להיעזר בחברה חיצונית כדי שלא, חלילה, אנחנו נעשה את החישוב , לכן נעזרנו בנתוני ירחון "חשב".

<בועז סופר: אבל אין שום בעיה, תקבלו מה שאתם צריכים.

מיקי רוזנטל: אני גם לא טוען שזה לא היה נכון לזמנו.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים לבדוק אם זה נכון לזמננו.

מיקי רוזנטל: אני אוהב לעשות לדיונים עם מסד נתונים.

מיקי רוזנטל: אני לא אוהב לדבר סתם.

מיקי רוזנטל: אני רוצה נתונים כדי שאפשר יהיה לבדוק את זה .

מיקי רוזנטל: זה הכול.

מיקי רוזנטל: אולי אתם צודקים במאה אחוז - - -

<בועז סופר: אין שום בעיה.

משה גפני: אני מסכם את העניין פעם נוספת - - -

מיקי רוזנטל: רגע.

מיקי רוזנטל: עוד נתון אחד, אדוני:

מיקי רוזנטל: הכנסות המדינה ב-2008 ו-2009 משימוש ברכב והכנסות ב-2016 - - -

<בועז סופר: עד היום - - -

מיקי רוזנטל: השווי שימוש, כמה מיליארדים זה הכניס כל שנה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: ביקשנו את זה.

<מירי סביון: בהיסטוריה או עכשיו?

<מירי סביון: אתם רוצים את ההיסטוריה - - -

מיקי רוזנטל: גם וגם - - -

<בועז סופר: סליחה, אני מתנצל.

<בועז סופר: ב-2008 שווי השימוש הועלה בצורה מדורגת ב-2 מיליארד.

<בועז סופר: אבל – וצריך להגיד שזה אבל ענקי – הופחתו מיסים ב-3 מיליארד.

עודד פורר: אילו מיסים?

מיקי רוזנטל: תקשיב, מה זה שייך?

מיקי רוזנטל: עכשיו אתה - - -

משה גפני: איזה מיסים הופחתו?

עודד פורר: אתם מנהלים - - - של אגף התקציבים, בחיי.

<בועז סופר: חבר הכנסת רוזנטל, יש שאלה אחת שהיא לגיטימית לגמרי: כמה המדינה גובה?

<בועז סופר: זה מה שאני אומר - - -

מיקי רוזנטל: זה לא מעניין עכשיו.

מיקי רוזנטל: זה לא הדיון.

<בועז סופר: ברור - - - השוואה נקייה - - -

מיקי רוזנטל: לא.

מיקי רוזנטל: לא נכון - - -

משה גפני: עד עכשיו היית יציב, רציני, עמדת מולנו.

משה גפני: בועז, תקשיב לי, מה אתה עושה ככה עם הראש?

משה גפני: לא, אני לא ביקשתי ממך הסבר.

<בועז סופר: - - - כל הכבוד לבועז סופר, - - - לאשר את העלאת הווי אם לא היו מפחיתים מיסים - - -

מיקי רוזנטל: אבל כמה שינויים במיסים היו בעשור האחרון למעלה ולמטה?

מיקי רוזנטל: מה נעשה עכשיו - - -

משה גפני: אנחנו סתם דנים עכשיו על ריק.

משה גפני: בועז, מספיק לעשות ככה עם הראש.

משה גפני: אין אישור מיושב-ראש הוועדה כאן לעשות ככה עם הראש.

מיקי רוזנטל: אתה יכול לעשות ככה כי זה לא נכנס לפרוטוקול הדבר הזה.

משה גפני: עכשיו אני רוצה, גברת סביון, הוא כבר לא נמצא ברשות המיסים אז אני עוקף אותו.

משה גפני: הדיון כאן הוא לא דיון על הכנסות המדינה והוא לא דיון על תקציב המדינה והוא לא דיון על הפחתות מיסים.

משה גפני: הוא לא דיון כזה בכלל.

משה גפני: אתם יכולים לבוא ולהסביר – אחרי שתגידו לנו מה היו הכנסות ושווי השימוש כאשר זה התחיל ומה ההכנסות בווי השימוש היום – שמה שקרה בדרך זה שהיו הפחתות בהכנסות המדינה והמדינה יכלה להרשות לעצמה כך או אחרת.

משה גפני: לא רלוונטי.

משה גפני: אנחנו צריכים את הנתון הזה לא בשביל לקבל החלטה כתוצאה מהנתונים האלה.

משה גפני: אנחנו צריכים לקבל תמונת מצב.

משה גפני: אנחנו הרי נמשיך לקיים את הדיון.

משה גפני: הדברים האלה לא רלוונטיים.

משה גפני: אנחנו מבקשים את הנתונים.

<מירי סביון: אני רוצה לחדד.

<מירי סביון: אם אני מבינה נכון, נראה לי שמה שרלוונטי כרגע זה הנושא כמה היום שווה המיסוי של שווי הרכב ושל הוצאות הרכב.

עודד פורר: אבל סליחה - - -

<מירי סביון: רגע, בבקשה.

<מירי סביון: אני מנסה להסביר את עצמי.

משה גפני: תן לה.

<מירי סביון: בשנת 2008-2007 היום שני דברים שונים מאוד: אחד, זה היה לפני העלאת שווי הרכב והיה שינוי משמעותי; ב', יש שינוי מאוד גדול במספר הרכבים שלא קשור לתקנות.

<מירי סביון: השאלה מה הרלוונטיות של הנתון ההיסטורי הזה?

משה גפני: יש רלוונטיות.

משה גפני: אנחנו רוצים - - - אנחנו הולכים לעשות עבודה - - -

מיקי רוזנטל: אנחנו אנשים רציניים.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים - - -

עודד פורר: יש לי הצעה כדי - - -

מיקי רוזנטל: אני רוצה לראות כמה היה האחוז מהכנסות המדינה, מתקציב המדינה.

מיקי רוזנטל: מה זה משנה?

<מירי סביון: אני אומרת שוב - - -

משה גפני: למה התחיל הדיון הזה?

מיקי רוזנטל: חבל על הזמן.

משה גפני: למה מתחיל הדיון הזה?

משה גפני: אנחנו מבקשים את זה בגלל שאני רוצה לעשות מבחן באוניברסיטה.

עודד פורר: אני רוצה לבקש עוד משהו בהקשר של הבקשה - - -

משה גפני: שלא תהיה טעות.

משה גפני: אני לא הולך לאוניברסיטה.

עודד פורר: אלא אם כן בתואר שני יש הפרדה בין בנים לבנות.

משה גפני: גם אז אני לא הולך.

<בועז סופר: האם זה פירותי או לא - - -

משה גפני: רגע.

משה גפני: רבותי, גבירותי ורבותי, אני מבקש את הנתונים האלה.

משה גפני: אנחנו לא הולכים עם הנתונים האלה ראש בקיר.

משה גפני: עם הנתונים האלה נשאל שאלות, אנחנו נדבר על זה.

משה גפני: אני מבקש מהיועצת המשפטית של הוועדה להתחיל לנסח חוק לאור הדיון הזה.

משה גפני: להתחיל לנסח חוק על פי העקרונות של מה שאמרו כולם.

משה גפני: חוק פשוט - - -

מיקי רוזנטל: חוק פשוט.

מיקי רוזנטל: מי שנוסע - - - צריך לשלם 5% עמלה.

משה גפני: אם תבוא היועצת המשפטית ותגיד לי: אין אפשרות לנסח כזה חוק.

משה גפני: אז בסדר, נגיד שאתם - - -

<מירי סביון: חשוב לי רק - - -

משה גפני: רק שתדעו, אני רואה כל הזמן את בועז סופר ונראה לי שגם אתם חושבים ככה אבל אתם לא אומרים את זה כמוהו.

משה גפני: אנחנו לא מביעים אי אמון במה שנעשה אז.

משה גפני: פשוט לא.

משה גפני: זה מה שהיה צריך לעשות אז וזה מה שנעשה ואנחנו אישרנו את זה.

משה גפני: אנחנו סבורים שיש שינוי ממה שהיה אז.

משה גפני: עברו מאז הרבה שנים.

משה גפני: יש כמה שדברים שקרו: האחד, הטענות לאי צדק שהופכות להיות נחשול אדיר שבסוף יצטרכו לעשות פה חוק שאף אחד מאתנו לא תהיה לו שליטה עליו.

מיקי רוזנטל: זה נורא - - -

משה גפני: הדבר שני, יש שינוי במצב הרכבים בארץ.

משה גפני: יש שינוי דרמטי.

משה גפני: הוא יכול להיות שינוי של 30%, של 50%, של 20%.

משה גפני: יש שינוי אמתי.

<בועז סופר: במה, אדוני?

משה גפני: במספר כלי הרכב.

<בועז סופר: אז מה?

מיקי רוזנטל: הצגתם שני טיעונים.

מיקי רוזנטל: אחד, אתם לא תעשו לנו מנגנון יותר מסובך ממה שיש היום.

מיקי רוזנטל: בסדר, הבנו.

מיקי רוזנטל: והשני הוא שאם אתם רוצים להפחית, אז אתם מפחיתים בהכנסות המדינה.

מיקי רוזנטל: אלה שני הטיעונים.

מיקי רוזנטל: לאחד אנחנו אומרים שאולי אנחנו יכולים להמציא מנגנון שהוא לא יותר מסובך ועדיין עושה יותר צדק.

מיקי רוזנטל: והשני, בואו נראה מה הפגיעה - - -

עודד פורר: בבקשה שלנו לגבי נתונים, הבקשה היא להבין את הדיפרנציאציה של הנתונים.

עודד פורר: זאת אומרת, כמה מההכנסות מהשכירים, מאותו שווי שימוש שהשכירים משלמים וכמה הכנסות מאותם עצמאים שמשלמים - - -

משה גפני: אנחנו סיימנו את הדיון.

משה גפני: אנחנו מבקשים את הנתונים האלה וזהו.

משה גפני: סיימנו את הדיון.