ועדת המשנה לתחבורה ציבורית, כנסת 20, פרוטוקול מספר 19, 2017-07-11 13:00

דב חנין: שלום רב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

דב חנין: אני מתנצל בפניכם על האיחור הקל בלוח הזמנים.

דב חנין: יש בפנינו ישיבה מאוד עמוסה היום.

דב חנין: אנחנו נעסוק בשלושה נושאים, ובשלושתם מדובר בדיון מעקב של עבודת ועדת המשנה לענייני תחבורה ציבורית של ועדת הכלכלה.

דב חנין: הנושא הראשון בו נפתח הוא מקומה של השפה הערבית במערכות התחבורה הציבורית.

דב חנין: זה דיון מעקב לדיון שקיימנו בוועדה לפני שנה בדיוק, ביום השפה הערבית הקודם.

דב חנין: גם היום אנו מקיימים את דיון המעקב הזה במסגרת דיוני יום השפה הערבית שמתקיימים כאן בכנסת.

דב חנין: הדיון השני גם הוא דיון מעקב.

דב חנין: הוא על מצבם של שירותי התחבורה הציבורית בישובים הערביים ורמתה של התחבורה הציבורית בישובים הערביים, והדיון השלישי – ואני מקבל בברכה את חבר הכנסת טלב אבו עראר, שנכנס אלינו בדיוק עכשיו – גם הוא דיון מעקב, על שירותי התחבורה הציבורית בישובי האוכלוסייה הבדואית בנגב, בדגש על הכפרים הבלתי מוכרים.

דב חנין: אנחנו נתחיל בנושא הראשון – שירותי התחבורה הציבורית בשפה הערבית, הנגשת התחבורה הציבורית בשפה הערבית.

דב חנין: לא נחזור על כל הדברים החשובים והעקרוניים שנאמרו בדיון הקודם; רק אזכיר שנקודת המוצא שלנו כוועדה היא שהשפה הערבית היא שפה רשמית במדינת ישראל, היא צריכה ליהנות משוויון מלא בכל מערכות החיים, כולל במערכת התחבורה הציבורית.

דב חנין: אנחנו מדברים פה על דבר בעל משמעות עקרונית, אבל גם בעל משמעות מעשית מאוד-מאוד גדולה – מכיוון שהנגשה לשונית של שירותי תחבורה ציבורית זה בדיוק מה שמאפשר לאנשים להשתמש בנוחות בתחבורה ציבורית, מבלי לפענח בשפה שהם קצת מתקשים בה.

דב חנין: לכן זו אינה רק סוגיה עקרונית; זו גם סוגיה מעשית ממדרגה ראשונה.

דב חנין: מאז הישיבה שקיימנו לפני כשנה בנושא מעמדה של השפה הערבית בתחבורה הציבורית, אנו כוועדת משנה קיימנו עבודה רבה מול ועם משרד התחבורה ומשרדי הממשלה האחרים הנוגעים בדבר.

דב חנין: אני גם מברך על כל ארגוני ועמותות החברה האזרחית – סיכוי, האגודה לזכויות האזרח, ארגוני התחבורה הציבורית הפעילים בכלל בחברה – על המעקב והפעילות שלהם בנושא הנגשת התחבורה הציבורית בשפה הערבית.

דב חנין: הפעילות שלכם היתה מאוד חשובה ומבורכת.

דב חנין: לעבודה הרבה הזו יש הישגים, יש תוצאות.

דב חנין: אפשר בהחלט לראות שינוי.

דב חנין: אנחנו רואים יותר ויותר תחנות שמונגשות גם בשפה הערבית – לא רק בשפה העברית – גם בישובים ערביים.

דב חנין: אני רק רוצה לציין למען הפרוטוקול שעד היום יש ישובים ערביים שבהם כל השלטים הם בעברית – גם זה עדיין קיים, אבל יש יותר ויותר ישובים ומקומות שבהם יש גם בעברית וגם בערבית, וגם יש התקדמות מסוימת בהנגשת המידע בכלל בשפה הערבית.

דב חנין: ועדיין, הפערים הם מאוד-מאוד גדולים, ומה שאני מבקש מכם בדיון הזה זה להתמקד בדיוק בנקודה הזו של הפערים.

דב חנין: אנחנו ציינו את ההישגים הקיימים, אנחנו בהחלט מעריכים אותם, וגם גאים בזה שגם לנו כוועדה וגם לכם כארגונים וכפעילים היה חלק בהישגים האלה.

דב חנין: אני גם מעריך את אנשי משרד התחבורה ונציגי הממשלה שנמצאים אתנו, וגם להם מודה על ההישגים, אבל אני לא רוצה שנתעכב בנקודה הזאת.

דב חנין: מה שהשגנו, השגנו.

דב חנין: בואו נראה מה עדיין לא השגנו, ובמיוחד היכן נמצאים הפערים בלוחות הזמנים והיעדים שהממשלה הציגה בפנינו, שמשרד התחבורה הציג בפנינו, לבין המצב הקיים היום בשטח.

דב חנין: לכן ברשות

דב חנין: כם אפתח בהצגה קצרה, דווקא שתגיע מצד ארגוני החברה האזרחית בדגש על הסוגיה הזו של הפערים, ואחר כך נפתח את הדיון באופן יותר רחב.

דב חנין: סיכוי, רוצים לפתוח?

דב חנין: בבקשה, אדוני.

<מוחמד חליליה: תודה, אדוני היושב-ראש.

<מוחמד חליליה: מוחמד חליליה, עמותת סיכוי.

<מוחמד חליליה: עמותת סיכוי, כפי שציינת, פועלת לקידום התחבורה הציבורית בחברה הערבית.

<מוחמד חליליה: אנחנו מציינים שיש שיתוף פעולה בינינו לבין משרד התחבורה, ויש התקדמות בכמה תחומים.

<מוחמד חליליה: בעניין השפה הערבית אני מעוניין להתמקד בכמה תחומים, שגם ציינו קודם – בחלקם חל שיפור ובחלקם עדיין אין התקדמות.

<מוחמד חליליה: אתחיל בשילוט הסטטי שמשרד התחבורה הבטיח שהוא יקים בתחנות האוטובוסים, השפה הערבית לצד השפה העברית, בכל הישובים, בכל התחנות.

<מוחמד חליליה: כיום במרחב הציבורי של השפה הערבית של הישובים הערביים אנחנו רואים שיש התקדמות ויש שילוט סטטי בתחנות.

<מוחמד חליליה: בחלקן זה שיפור משמעותי, אבל לצערי, בחלק מהמקומות התרגום של השפה, למרות שמשרד התחבורה הבטיח שהתרגום יהיה בשיתוף פעולה עם האקדמיה ללשון הערבית, עדיין בחלק מהתחנות התרגום הוא תעתיק, ולא תואם את המילה ואת משמעותה בשפה הערבית – זה אחד.

<מוחמד חליליה: עניין הכריזה.

<מוחמד חליליה: אנחנו עדיין – כשאני נוסע בתחבורה ציבורית, באוטובוסים, אני עדיין מתבלבל עם עניין הכריזה של שתי השפות ביחס, הוא עניין אחיד, או יש פערים.

<מוחמד חליליה: במקומות מסוימים אנחנו רואים שיש כריזה בערבית, לצד השפה העברית בישובים הערביים, אבל בחלק מהאוטובוסים, כשיוצאים מתוך המרחב של הישובים הערביים, לפעמים הכריזה נעלמת.

<מוחמד חליליה: כעמותה שפועלת לקידום והנגשת השפה, אנחנו מעוניינים שגם משרד התחבורה ייתן תשובה לסוגיה הזאת.

<מוחמד חליליה: הסוגיה השלישית היא אתר אינטרנט.

<מוחמד חליליה: כשנכנס כל תושב ערבי לבדוק את אתר האינטרנט, אתר האינטרנט בשפה העברית הוא אתר מפותח, הלשוניות מכוונות אותנו למקומות שאנחנו רוצים להשתמש בהם, אבל כשעוברים לשפה הערבית, אנחנו רואים כאילו זה מסמך וורד שתורגם לשפה הערבית, ואין שם לשוניות והכוונה ללשוניות או לפונקציות שמשרד התחבורה אמור לספק עליהן מידע.

<מוחמד חליליה: מצד שני, גם המוקד הטלפוני, לא חל שיפור בתרגום, בניתוב השיחות – כשמישהו רוצה לקבל מידע מהמוקד הטלפוני, אני צריך לבקש, אחרי מענה אנושי, צריך לבקש לקבל נציג דובר ערבית, ואין בניתוב השיחות הראשוני ניתוב שיחות לדובר ערבית.

דב חנין: אדוני, הדוגמה שאדוני מביא היא דוגמה למצב אבסורדי לחלוטין, כלומר מי שרוצה לדבר בערבית, צריך פשוט להמתין למענה אנושי בשפה אחרת כדי שהמענה האנושי יעבירו אותו בסוף לדבר עם מישהו בערבית, ויחכה מחדש.

<דרור גנון: זה לא נכון.

<דרור גנון: אני יכול להשמיע לכם את המענה הקולי.

<דרור גנון: אולי היתה תקלה, אבל זה עובד.

דב חנין: בסדר גמור.

דב חנין: מאוד נשמח לשמוע.

דב חנין: אני בכלל תמיד אוהב לשמוע חדשות טובות.

דב חנין: את החדשות הלא טובות אני שומע לבד...

דב חנין: אז את החדשות הטובות אני רוצה בדיוני הוועדה.

<מוחמד חליליה: אדוני היושב-ראש, משפט סיום.

<מוחמד חליליה: כפי שאמרתי, אנחנו בשיתוף פעולה עם משרד התחבורה.

<מוחמד חליליה: גם במרחב אנחנו רואים שיש התקדמות בתשתיות תחבורה, וגם הקווים – יש קווים שעובו ויש גם קווים חדשים, אבל אנחנו מצפים שהשפה הערבית, היא אחותה של השפה העברית, היא משאב תודעתי שאמור לחלחל לכל היבטי החברה האזרחית, בכל היבטי החברה הישראלית, גם בתחנות בישובים היהודיים אמורה השפה הערבית להיות לצד השפה העברית, שגם אזרח ערבי שפונה לעיר יהודית, אמור להיות מונגש, וגם אזרח יהודי שלא דובר ערבית, ומבקר בתוך הישוב הערבי, אמור לדעת מה הקווים שמשרתים.

<מוחמד חליליה: תודה.

דב חנין: תודה.

דב חנין: זו הזדמנות גם להביע הערכה לעבודה שלכם ולעזרה שאתם נותנים לוועדה שלנו בענייני תחבורה ציבורית בכלל ותחבורה ציבורית בישובים ערביים, כולל בסוגיה של השפה הערבית.

דב חנין: עו"ד שדא עאמר, בבקשה, האגודה לזכויות האזרח.

<שדא עאמר: שלום לכולם.

<שדא עאמר: אני מברכת על הדיון.

<שדא עאמר: לא אחזור על הדברים החשובים שנאמרו ועל מה שהיה בשנה שעברה.

<שדא עאמר: אני כן רוצה להציב שאלות בפני הוועדה ובפני נציג משרד התחבורה.

<שדא עאמר: אני מבקשת לקבל לו"ז מפורט, מתי יושלם כל התרגום של השילוט – גם הסטטי וגם האלקטרוני, ואני רוצה לדעת, האם מה שנמסר לנו, שיהיה שילוט משולב ב-5,000 תחנות מתוך 30,000 תחנות שיש בארץ – האם זה המספר המקסימלי?

<שדא עאמר: כי כפי שנזכר פה, אזרחים ערביים נמצאים בכל הארץ, הם נוסעים לעבודה, לאוניברסיטאות, לבתי חולים, לבתי משפט, אז קודם כל לו"ז, ודבר שני, מבחינה מספרית – האם יש מספר קבוע, או זה הולך להיות בכל הארץ.

<שדא עאמר: ולגבי הפריסה הגיאוגרפית, האם שלטים אלקטרוניים יהיו בישובים שיש בהם רק מעל 50% אזרחים ערביים?

<שדא עאמר: כי זה מצב פסול, ואנחנו לא יכולים לקבל אותו, שיהיה שילוט רק בישובים ערביים, כי כפי שאמרנו, אזרחים ערביים נוסעים.

<שדא עאמר: כלומר האם זה יהיה בישובים שיש בהם מעל 50% אזרחים ערביים – האם זה כלל של משרד התחבורה או לא?

<שדא עאמר: ולגבי הפריסה הגיאוגרפית של השילוט.

<שדא עאמר: לגבי הכריזה – אני מברכת על הכריזה שיש במספר אוטובוסים אבל היינו עדים לכך שאחרי מחאה של תושבים – בבאר שבע למשל – הכריזה הופסקה.

<שדא עאמר: אמנם חזרה, אבל למה הופסקה?

<שדא עאמר: והאם נגיע למצב הזה שוב, ואיפה תהיה כריזה?

<שדא עאמר: חשוב גם לציין שהכריזה חשובה מבחינת השפה הערבית, אבל גם היא חשובה לאנשים עם מוגבלויות, וזה קבוע בתקנות.

<שדא עאמר: מתי זה יושלם באוטובוסים, אבל גם ברכבת.

<שדא עאמר: כמובן, גם לעניין המענה הטלפוני, אבל בתקנות הובטח גם שתהיה אפליקציה בערבית.

<שדא עאמר: אני אשמח לקבל תשובה.

דב חנין: תודה, גברתי, על הדברים שלך, ותודה על הליווי שלכם בנושא הזה – באמת הערכה לעבודתכם בתחום הזה.

דב חנין: נציג התאחדות הסטודנטים, בבקשה – אתה רוצה לדבר על סוגיית השפה?

קריאה: הבעיות של הסטודנטים.

דב חנין: הבעיות של הסטודנטים בתחבורה הציבורית זה נושא בפני עצמו, שנדבר עליו מייד, אבל אם אתה רוצה לדבר בהקשר השפה – זו ההזדמנות.

דב חנין: אם לא, בסיבוב הבא.

דב חנין: בסדר גמור.

דב חנין: מר ותיק, המנהל השיווקי של חברת סיטיפס.

<עוזיאל ותיק: אנחנו ברכבת הקלה מונגשים בצורה מלאה בשלוש השפות – עברית, אנגלית וערבית – גם בכריזה, גם באותם אמצעים קוליים וגם באמצעים של מדבקות, כל המידע שלנו ניתן בשלוש שפות.

<עוזיאל ותיק: דיברו פה גם על אתר האינטרנט.

<עוזיאל ותיק: אתר האינטרנט שלנו – גם הקיים וגם זה שנבנה ואמור לעלות ממש בשבוע הבא – נבנה מראש להיות בשלוש שפות, כך שהוא מראש אמור להיות מותאם.

<עוזיאל ותיק: מבחינתנו, כל מה שניתן בעברית, ניתן גם בערבית – חיים בירושלים, והפייסבוק שלנו הוא בעברית ובערבית, כך שמהבחינה הזו אנחנו בנגישות מלאה.

דב חנין: תודה, אדוני, על דבריך.

דב חנין: אם למי מהנוכחים עדיין לא יצא לנסוע ברכבת הקלה בירושלים, אני מאוד ממליץ על כך – גם כדי לראות איך נראה אמצעי התחבורה הזה, אבל גם כדי לראות עד כמה זה דבר טבעי, לא מסובך, לא מעורר בעיות או מתחים, להפך – מתקבל בצורה הכי טבעית על-ידי קהל מאוד מגוון שנוסע בתחבורה ציבורית בירושלים, ואני נוסע – כל סוגי האוכלוסייה שקיימים בחברה שלנו נוסעים בתחבורה ציבורית בירושלים.

דב חנין: זה מתקבל בצורה הכי טבעית, כאשר אנחנו כמערכת רואים אותו בצורה הכי טבעית.

דב חנין: כשהמערכת מתייחסת לזה כדבר הכי טבעי, ולא חושבת שיש פה איזושהי בעיה או משהו שצריך לעורר מתח, זה עובר ומתקבל בצורה הכי טבעית, ובברכה הכי גדולה על-ידי הציבור.

דב חנין: אז באמת הערכה, וטוב שהגעת כדי לתת לנו את הדוגמה החיובית בהקשר הזה.

דב חנין: מר גיל יעקב, 15 דקות, בהיבטים של השפה.

יעקב גיל: להוסיף למה שנאמר בנושא האפליקציה – יש אפליקציה של משרד התחבורה, שנקראת קול קו, שניתן לדעת מתי האוטובוס מגיע, וחשוב שהשירות הזה יהיה זמין גם לדוברי השפה הערבית, כי אין טעם שיחכו סתם בתחנה, אם יש אמצעי טכנולוגי פשוט שאפשר להנגיש אותו, אז לקבל תשובות גם לגבי הנושא הזה של הנגשה באפליקציה.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: עכשיו נשמע תשובות של משרד התחבורה בסוגיית השפה.

דב חנין: לאחר מכן נאפשר לחברי הכנסת לדבר בכל הנושאים, כי הם צריכים אחר כך לצאת לדיונים אחרים, ואז נפתח את דיוני המעקב שלנו בשני הנושאים הנוספים.

דב חנין: בבקשה, דרור.

<דרור גנון: תודה רבה.

<דרור גנון: אני רוצה לפתוח ולומר שאני מלא הערכה לארגונים בכל הקשור לתחבורה ציבורית בחברה הערבית.

<דרור גנון: יש לנו שיתופי פעולה טובים, ואם אני מחלק למה שקורה בדרך כלל – אנחנו מקבלים יותר הערות בונות מאשר ביקורת, כלומר עדיין יש ביקורת, אבל יש גם הערות ותרומה בקיום סקרים ובכל מיני תהליכים בתוך הישובים עצמם, שגם מעודדים את השימוש.

<דרור גנון: בסוף אנחנו מייצרים פה הרבה קווים, הרבה נסיעות, הרבה מידע, אבל יש להביא לנוסעים שישתמשו, והם עושים את זה.

<דרור גנון: יש פה שילוב אינטרסים ופעילות משולבת – גם למשרד התחבורה וגם לארגונים.

<דרור גנון: לגבי השילוטים, כיום יש במדינת ישראל קרוב ל-21,000 תחנות סככה; מתוכן קרוב ל-4,000 שנמצאים באזורים שהם או מובהקים, ישובים ערביים, או יש בהם רוב מכריע, או יש בהם 50%, כפי שנאמר על-ידי הגברת.

<דרור גנון: אנחנו יצאנו לתרגום, והוא היה לא מספיק טוב – היה ברמת תעתוק, כפי שנאמר פה, וכן פנינו לאקדמיה ללשון השפה הערבית.

טלב אבו עראר: מי נתן לכם את התרגום?

<דרור גנון: האקדמיה ללשון בשפה הערבית.

טלב אבו עראר: כי יש הרבה ליקויים.

<דרור גנון: יכול להיות.

טלב אבו עראר: בטוח.

<דרור גנון: אבל תבינו שהתרגום שאנחנו עושים עכשיו הוא ל-20,000 תחנות, כלומר הרבה מאוד חומר.

<דרור גנון: יכול להיות שיש טעויות, יכול להיות שהתעתוק אינו נכון – מעתיקים מילה בעברית לערבית, ופה אנחנו פונים גם לציבור, ופנינו – מקום שיודעים שיש בעיה, להודיע לנו שנתקן.

טלב אבו עראר: השלט הזה נשאר כמה שנים?

<דרור גנון: הוא מעודכן כל שלושה חודשים, אם יש שינוי.

<דרור גנון: אם יש הערה או פנייה של טעות- - -

דב חנין: כיוון שגם אני מקבל הרבה תלונות על ענייני תעתיק, מי הכתובת?

דב חנין: יש כתובת אחת במשרד התחבורה שאליה אפשר לומר לכל הציבור: אתם רואים טעות בשלט – זו הכתובת, זה האימייל, זה הטלפון – תפנו?

<דרור גנון: קודם כל, אפשר לפנות לפניות הציבור.

דב חנין: פניות הציבור זה כתובת גדולה.

<דרור גנון: פניות ציבור לתחבורה ציבורית, שמקבל את כל הפניות בתחום התחבורה הציבורית.

<דרור גנון: הוא מנתב, בהתאם לנושא, לגורם המטפל במשרד.

<דרור גנון: זה הדבר הכי פשוט ונכון, כי אם כל פקיד יקבל, לא ייצא מזה דבר.

<דרור גנון: בפניות שאנחנו מקבלים גם בנושאים האלה, אנחנו מטפלים בהן בצורה מרוכזת.

<מוחמד חליליה: ברשותך, יש מקום שמשרד התחבורה יקדם קמפיין להטמעת השפה הערבית, וכל פנייה וכל טעות שנמצאת במרחב הציבורי, הציבור יכול לפנות?

<מוחמד חליליה: כי משרד התחבורה אמור ליידע את הציבור לגבי הטעויות האלה.

<דרור גנון: יש באופן כללי פרסומים והסברה בתחום התחבורה הציבורית לגבי הפעילות של התחבורה.

<דרור גנון: אנחנו לא פונים בדרך כלל בצורה תקשורתית לגבי טעויות, אבל היום זו במה טובה לומר את זה, ואתם מייצגים את הציבור, ונמצאים בכל אותם ערים וישובים, ויכולים לתת לזה גם דגש.

<דרור גנון: גם אנחנו נעשה את זה – דרך מתאמי התחבורה והרשויות עצמן נעביר פנייה מסודרת.

דב חנין: לי הדבר הזה נורא-נורא מציק.

דב חנין: הרי ברור גם לך וגם לי, שאם בשלט של תחבורה ציבורית היה כתוב באיזשהו מקום "תל עביב" בעי"ן ולא באל"ף, כולנו היינו מרגישים מבוכה מאוד גדולה מזה, וזה היה מתוקן תוך כמה ימים – אני בטוח, אחרי שזה היה מעורר שערורייה ענקית והיה זוכה לכותרת בעיתון.

דב חנין: בציבור הערבי אני נתקבל בהרבה טעויות שהן בדיוק כאלה, קשות.

דב חנין: המערכת עובדת לאט – אני בטוח שאתם רוצים לתקן את זה, אבל יש משהו שהוא צורם בכך שאנו מרשים לטעויות כאלה להישאר הרבה זמן במרחב הציבורי.

דב חנין: זה מביך את כולנו בסוף.

דב חנין: כולנו נראים כאנשים שלא כותבים נכון או לא מתייחסים ברצינות למידע שאנחנו מפרסמים.

<דרור גנון: קודם כל, אנחנו כן מתייחסים ברצינות, ואתה יודע את זה.

<דרור גנון: אני גם חושב שאין שום משרד במדינת ישראל, תקדימי, שכל הנושא של התרגום לשפה הערבית אצלו נמצא בכל האמצעים כמו בתחבורה הציבורית, ואני מוכן לסרוק אתך עכשיו- - -

דב חנין: אל תחזור אתי לנקודה- - -

<דרור גנון: זה משהו חדש.

דב חנין: אל תחזור לנקודה של ההערכה לעבודה שלכם, היא קיימת באמת.

דב חנין: אני מעריך את עבודתכם, כל הכבוד.

דב חנין: עכשיו אני שואל אותך שאלה נקודתית: אנחנו רוצים למנוע מצב שבו טעויות כתיב נמצאות במרחב הציבורי הרבה זמן.

דב חנין: אנחנו רוצים שאתה תמצא את הדרך ותציג לנו, איך אתם מייעלים את תהליך העבודה מול הפניות שקיימות בנושא הזה?

דב חנין: למשל, אנחנו יכולים לומר עכשיו לאגודה לזכויות האזרח, לעמותת סיכוי ולכל הארגונים האזרחיים שנמצאים פה, לעשות אצלם קמפיין, שהם יקבלו תלונות מאנשים על טעויות, אבל אנחנו רוצים להבטיח שכשהם מעבירים לכם – נניח, בעוד חודש, רשימה של 150 טעויות – סתם בחרתי את המספר הזה – אתם אחראיים לזה שהן יתוקנו – אחרת כולנו נהיה במבוכה יותר גדולה.

דב חנין: בבקשה.

<דרור גנון: נתחיל בזה, שזאת פעם ראשונה שעשו את זה.

<דרור גנון: תל אביב קיימת מזמן בשלטים וכן הלאה, ויש גם מאגרים קבועים.

<דרור גנון: אנחנו בנינו מאגר חדש.

<דרור גנון: מטבע הדברים, גם במאגר חדש יש תיקונים, ונעשה.

<דרור גנון: גם כשפונים אלינו, אנחנו מפנים את זה לאקדמיה, לבדוק שמי שטען שיש טעות, אנחנו צריכים לקבל אישור על הטעות.

<דרור גנון: בסופו של דבר אנחנו מייצרים פה מאגר.

<דרור גנון: אחת הבעיות המרכזיות שהיו לנו, שלא היה מאגר של גורמים אחרים בממשלה, של שמות רחובות או של כל מיני אתרים באותם אזורים, אבל היה מאיפה לשאוב את זה.

<דרור גנון: אם היום אני רוצה, כמו שאתה אומר, תל אביב, לקחת את כל הרחובות שם, יש לי מאגר שקיים במשרדי הממשלה, שאני פשוט שואב אותו למערכת.

<דרור גנון: בנינו את זה מאפס.

<דרור גנון: צריך להבין את זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה גם לוקח את הטעויות שנמצאות שם, שאתה שואב את המידע.

<דרור גנון: לא.

<דרור גנון: במקומות שיש טעויות ואנחנו שואבים מידע ואומרים לנו, אנחנו מחזירים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר שאתה שואב את המידע הקיים, שמות רחובות, ואם רשום שם בטעות, אתה שואב את הטעות.

<קריאה: יש בסיס, אבל הבסיס הזה נבדק.

<קריאה: כשאין בסיס, צריך לייצר בסיס.

<דרור גנון: את רוב החומר יצרנו בעצמו.

דב חנין: בוא נתקדם לשאלת המספרים.

דב חנין: כמה תחנות תהיינה משולטות שילוט סטטי בעברית וערבית, ועד מתי?

<דרור גנון: בגדול, כפי שנאמר פה, שלב א' הוא 5,000 הסככות הראשונות שאמורות להיות.

<דרור גנון: כרגע עובדים על זה בקצב מאוד גבוה.

<דרור גנון: המפעילים הם אלה שמתקינים את השילוטים.

דב חנין: היתה בזמנו טענה שזה יושלם עוד בשנת 2016.

<דרור גנון: נכון, ואז היתה הבעיה של איכות המידע, מה שנטען כאן שהיו המון טעויות.

<דרור גנון: אז פנינו לאקדמיה, ולקח לה עוד זמן לעשות את העבודה ולעבור על כל הקבצים, שזה כמות גדולה מאוד של קבצים.

טלב אבו עראר: כשפונים לאקדמיה- - -

<דרור גנון: האקדמיה זה גוף.

<דרור גנון: אתה יכול להשתמש בשירותים שלו.

<דרור גנון: הוא עוסק בנושא הלשון של השפה הערבית, יש שם גם השפה העברית.

טלב אבו עראר: מי עובד שם?

טלב אבו עראר: לפעמים גם יהודים שלומדים ערבית – לא הכי, ומכאן נובעות הטעויות.

<דרור גנון: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה- - -

דב חנין: המצב כרגע הוא שאתם כבר קיבלתם תשובות מהאקדמיה לגבי ה-5,000?

<דרור גנון: הרוב קיבלנו.

<דרור גנון: נשארו לנו עוד 39 קבצים שכרגע נמצאים בעבודה.

<דרור גנון: עד סוף יולי נהיה בהתקנה מסיבית, ירגישו אותה הרבה יותר, ואני מקווה שעד ספטמבר נסיים הכול.

דב חנין: כלומר עד ספטמבר אנחנו משלימים את ה-5,000 הראשונות.

<דרור גנון: נכון.

<דרור גנון: אחר כך נכין את התוכנית למנה הבאה, שתהיה כנראה הרחבה של אזורים נוספים.

<דרור גנון: יש לנו גם עניין, למשל, עם עיריית תל אביב – מאחר ש- - - הוא הזכיין, ובזכייה שלו בנה סככה עם שלט, שעוד לפני שהכנסנו את החקיקה לתוקף של הצגת המידע, שלט אחר – אנחנו צריכים לעשות גם התאמות מבחינת התוכנה, הקבצים.

<דרור גנון: יש לנו עניינים טכניים שצריך לסכם אותם, ואז נוכל להתקין בכל אזור תל אביב.

<דרור גנון: זו התוכנית הקרובה.

<דרור גנון: לאחר מכן נתפרס בכל הארץ.

<דרור גנון: הרעיון הוא שבכל הסככות במדינת ישראל- - -

דב חנין: מה המועד שאתם צופים לכך שבכל מדינת ישראל הסככות תהיינה דו-לשוניות?

<דרור גנון: אני לא יודע להתחייב כרגע על מועד.

<דרור גנון: אני מעריך שזה יהיה במהלך השנה הבאה, מהלך 2018.

דב חנין: הבנתי.

דב חנין: לשאלות הנוספות שהועלו פה?

<דרור גנון: לגבי כוכבית 8787, יש אפשרות לבחור את הספרה 4 ולקבל מוקדן בשפה הערבית, אזזה כן קיים.

<דרור גנון: לגבי הנושא של השילוט האלקטרוני, גם שם אנחנו נמצאים כרגע בתרגום שמות הכנה – שם זה מקוצר.

<דרור גנון: בשילוט הסטטי זה מלא ובאלקטרוני – מקוצר, אז גם זה עובר סוג של תרגום, לפי כללים.

<דרור גנון: גם זה אמור להסתיים בקרוב, ואז זה יוצג במכה אחת.

<שדא עאמר: יש מועד?

<דרור גנון: מחכים לקבצים.

<דרור גנון: שוב, אני מקווה שזה ייגמר בחודשיים הקרובים, ואז נשדר את זה במכה אחת לכל השלטים.

<דרור גנון: זה עניין אלקטרוני.

<דרור גנון: לא צריך להציב פיזית בתחנות.

<דרור גנון: לגבי הכריזה, יש כריזה במספר מערכות – במטרונית, יש בירושלים, במגזר הערבית, בהרבה ישובים אחרים.

<דרור גנון: באר שבע – הכנסנו עכשיו.

<דרור גנון: הבעיה שהיתה בבאר שבע היתה אותה בעיה של איכות התרגום.

<דרור גנון: היא היתה מאוד ירודה, ואז הורדנו את זה, כי מי שהתלונן שזה בשפה הערבית, לא התייחסנו, כלומר מי שחשב שלא צריך להציג.

<דרור גנון: התייחסנו לזה שפנו אלינו מהחברה הערבית, ואמרו לנו שמה שאנחנו כורזים, לא נכון.

<דרור גנון: אז הורדנו, תיקנו והחזרנו, ועכשיו יש כריזה בבאר שבע.

קריאה: הכריזה אמורה להיות בכל הישובים?

<דרור גנון: אנחנו עכשיו יושבים על תוכנית שאמורה להיפרס בכל הישובים.

<דרור גנון: לאט-לאט תיושם.

<דרור גנון: יש אוטובוסים שמבחינה טכנולוגית לא מסוגלים, והם אמורים להיות מוחלפים במהלך השנתיים-שלוש הקרובות, ואז נכניס את זה במסגרת החידוש, כי לא יהיה חכם להשקיע בו זמנית.

<שדא עאמר: זה כולל גם רכבת?

<דרור גנון: אני לא נציג הרכבת.

דב חנין: יש לנו פה סמנכ"ל הרכבת.

דב חנין: תכף נשמע אותו בהקשר.

<דרור גנון: לגבי האתר, משרד התחבורה מעלה אתר חדש ב-gov.il.

<דרור גנון: העברנו את האתר שלנו ל-GOV, ושם הוא יעלה עם תרגום מלא לשפה הערבית.

דב חנין: מה לוח הזמנים לזה?

<דרור גנון: אני לא שולט בעניין הזה, אז אני לא יודע לומר לך, אבל אני מעריך שזה יקרה בחודשים הקרובים.

דב חנין: יש פה מישהו ממשרד התחבורה שיודע מתי האתר אמור לעלות?

<דרור גנון: אבדוק את זה ואחזיר לכם תשובה.

<דרור גנון: תרגמנו את כל הקבצים של התחבורה הציבורית החל מאוקטובר 16', והעמדנו אותם למפתחי אפליקציות בשוק הפרטי, כי אנחנו מאמינים מאוד שהשוק הפרטי יכול להיות טוב מאתנו גם בנושא של אפליקציות.

<דרור גנון: מבחינתם, הם יכולים מחר בבוקר להציג את זה בערבית, כי כל הבסיס נמצא.

קריאה: מה עם האפליקציה של משרד התחבורה?

<דרור גנון: האפליקציה נשענת על האתר, וברגע שזה יתורגם, זה אוטומטית יהיה באפליקציה גם כן, כלומר הכול יהיה מכה אחת.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: מר לנדאו, בבקשה, אדוני.

דב חנין: היתה פה שאלה בעניין הרכבת.

דב חנין: אנחנו כרגע בחלק הדיון שעוסק בשפה הערבית.

<דן לנדאו: אז העדכונים שלי – ואנחנו בדיון פולו אפ על הדיון של שנה שעברה, אם אני זוכר נכון- - -

דב חנין: נכון.

<דן לנדאו: לגבי מוקד השירות שלנו, שהוא מוקד שירות נפרד ממשרד התחבורה, מוקד השירות של רכבת ישראל – יש היום ארבעה דוברי ערבית במוקד.

<דן לנדאו: אנחנו מקווים שעד סוף אוגוסט אמורים להיות מגויסים עוד, כך שבכל משמרת יהיה מענה אנושי בערבית.

<דן לנדאו: היום זה לא ב-100% מהמשמרות.

<דן לנדאו: לגבי האתר, האתר החדש של רכבת ישראל עלה ממש בשבועות האלה, והחלק של השפה הערבית עולה באוגוסט.

<דן לנדאו: האפליקציה, שכבר היום היא בערבית, אבל לא כוללת את מודול התעריפים, זה יעלה בעוד כשבועיים, וזה אומר שאפשר, חוץ מלוח הזמנים ותכנון הנסיעה, גם אפשר יהיה לתכנן את התעריפים בהתאם לתעריפים החדשים של משרד התחבורה.

<דן לנדאו: הרי היתה רפורמה גדולה בתחילת 2016.

<דן לנדאו: הדבר האחרון, היום כבר כ-98% מתחנות הרכבות הותקנו כבר מסכי LCD.

<דן לנדאו: אלה מסכים גדולים מעל עמדות, והם דו-לשוניים, וזה כדי לצמצם את הפער שנגרם מכך שהשילוט האלקטרוני ברציפים עצמם הוא חד-לשוני – יש בו גם מילה אחת באנגלית, אבל יש שם מגבלה אובייקטיבית.

<דן לנדאו: כפי שעדכנתי בשנה שעברה – זה עוד היה אז קצת רחוק; עכשיו זה קצת התקרב – רכבת ישראל כבר יצאה במכרז בין-לאומי ל-300 ומשהו קרונועים, זה אותן רכבות בלי קטר.

<דן לנדאו: הם חשמליים, ובתוכם זה אמור להיות סוג הרכבות הראשון שמסכי המידע האלקטרוני בתוכם יהיו דו-לשוניות.

<דן לנדאו: עד כאן העדכונים שלי.

קריאה: אפשר לשאול מה לגבי הכריזה ברכבת?

<דן לנדאו: בניגוד לרכבת המקומית בירושלים או לרכבת מקומית אחרת, מאחר שהכריזה היא עמוסה במידע, ומי שנוסע ברכבת יודע שהנאומים של הפקח או של הכריזה האוטומטיים נמשכים הרבה מאוד זמן, יש אצלנו כריזה רק בעברית, למעט כאלה מתקרבים לתחנת נמל התעופה בן-גוריון או קונקשיין לזה, ואז יש משפט באנגלית שאומר שמי שרוצה בן-גוריון – שיירד כאן.

<דן לנדאו: כרגע לא מתוכננת כריזה בשפות נוספות, כי הכריזה היא הרבה יותר נרחבת; היא לא רק: התחנה הבאה, כפי שזה מתאפשר בתוך מערכת סגורה של רכבת קלה או מטרו.

דב חנין: אדוני, אני שומע את תשובתך, אבל אני חייב לומר שהיא לחלוטין לא מספקת.

דב חנין: הרכבת יכולה כמובן להוסיף הרבה מידע מכל מיני סוגים, אבל לפחות המידע הבסיסי, שחשוב לנוסע, חייב להיות גם בערבית – זו גישתנו.

דב חנין: אני רוצה לומר לך שהמרחק בין תחנת רכבת לתחנת רכבת הוא הרבה יותר גדול מאשר המרחק בין תחנה של רכבת קלה בירושלים של סיטיפס.

דב חנין: הזמן שיש להם לדבר עם האנשים הוא הרבה יותר מצומצם מאשר הזמן שיש לכם לדבר עם האנשים, והייתי מבקש שתעביר את פנייתנו גם למנכ"ל הרכבת, לשקול מחדש, איך משלבים – ולפחות הדבר העיקרי – אדם מגיע לתחנה, הוא צריך לדעת, אם יש אזהרת בטיחות חשובה.

דב חנין: לפעמים אני שומע הודעה ברכבת שאומרת: תתקדם כמה קרונות קדימה, כי הרציף לא מספיק ארוך – דברים מהסוג הזה.

דב חנין: אנחנו לא רוצים שאדם, בגלל שלא יודע את השפה, הוא לא מבין מה שנאמר, עלול להיפגע.

דב חנין: לדעתי, זו חובתנו כמערכת לספק את השירות הזה בצורה שוויונית לכל הציבור.

דב חנין: יש עוד שני אנשים שרצו לומר משהו קצר לפני שניתן לחברי הכנסת בסוגיית השפה.

דב חנין: מאהר עגברייה, בבקשה.

<מאהר עגברייה: כנציג מועצה, ואני עוזר של המועצה המקומית מעלה עירון, מעולם לא ראיתי נציג מטעם משרד התחבורה שנכנס למועצות, ונותן דגש על נושא השפה והשילוט בתוך הישובים ומה הצרכים שלהם.

<מאהר עגברייה: חשוב מאוד שיהיה לכם נציג שייכנס למועצות.

<מאהר עגברייה: לא מחפשים לא תחנות ולא כבישים.

<דרור גנון: יש לנו נציגה שחרשה את כל המדינה לאורכה ולרוחבה.

<דרור גנון: היא היתה גם אצל ראש המועצה במעלה עירון.

<מאהר עגברייה: אני לא ראיתי מי שחורש.

<מאהר עגברייה: בנושא ההנגשות, אני גם מתעניין באנשים עם מוגבלות.

<מאהר עגברייה: אני רואה שיש שיפור במשרד התחבורה, אבל זה לא מספיק.

<מאהר עגברייה: התייחסתם ברכבת לאנשים עם מוגבלות וגם בנושא התחבורה שקיים בתוך הישובים, לאנשים עם מוגבלות, שזה מעניין אותנו מאוד כמועצות מקומיות וגם כחברי כנסת ואנשי ציבור.

<מאהר עגברייה: בקשר לנושא התשדירים בטלוויזיה, דווקא בשעות השיא בכל הערוצים הישראליים – רק בשפה העברית.

<מאהר עגברייה: אני לא רואה בשעות הערב משהו בערבית.

<מאהר עגברייה: גם אם משרד התחבורה רוצים להעביר איזה מסר לערבים – שיהיה גם בערבית.

<מאהר עגברייה: יש הרבה אנשים שלא מבינים את השפה העברית.

<מאהר עגברייה: אלה הערותיי.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: מר קדרון, בבקשה.

<דן מיכאל קדרון: תודה רבה, כבוד היושב-ראש, מנהלת הוועדה, מכובדיי כולכם.

<דן מיכאל קדרון: קדרון דן, תנו יד לחירש, נכים למען נכים, עוזרו של משה בר.

<דן מיכאל קדרון: אנחנו קיבלנו הרבה פניות בנושא נגישות לאנשים עם מוגבלות במגזר.

<דן מיכאל קדרון: קיבלנו המון מיילים שאין בכלל שילוט, כלומר לא מסבירים להם איפה המקום של הנכה, כל הדברים האלה.

<דן מיכאל קדרון: והאנשים האלה צריכים לקבל את כל השירות.

<דן מיכאל קדרון: אני שואל את משרד התחבורה, מה עושים בנושא?

<דן מיכאל קדרון: הם חלק מאתנו, הם המשפחות שלנו, וצריכים לקבל את מלוא השירות, כי זה מגיע לכולנו.

<דן מיכאל קדרון: לא צריך לשכוח את הנכים, לא משנה - גם במגזר הערבי אני נתקל בהרבה אנשים עם מגבלות.

<דן מיכאל קדרון: אנחנו נוסעים למגזר, ואני בטוח שמנהלת הוועדה, אדוני היושב-ראש – כולכם נוכל לדאוג לאנשים האלה עם מגבלות, כי כל החוכמה היא שאנחנו צריכים להקל על חייהם, חוץ מהסבל שהם נכים, כי אלה חברינו ואלה בנינו.

<דן מיכאל קדרון: אלה המשפחות שלנו.

<דן מיכאל קדרון: תודה רבה.

דב חנין: תודה.

דב חנין: עכשיו אאפשר לחברי הכנסת שנמצאים אתנו, שיתייחסו גם לחלק הראשון של הדיון, שזה השפה הערבית בתחבורה הציבורית, וגם לשני החלקים הנוספים של מצב התחבורה הציבורית בישובים הערביים ומצב התחבורה הציבורית בישובי הערבים הבדואים בנגב, בדגש על הכפרים הלא מוכרים.

דב חנין: בבקשה, חברי חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, אתחיל מהרכבת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היות שאנחנו ביום השפה הערבית, אצלנו בערבית אומרים – התירוץ גרוע מהחטא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: התירוץ, שיש לכם עומס, ולא מוצאים את המקום ואת הזמן של הכמה שניות להודיע מה התחנה הבאה, לומר ברכבת, התירוץ של העומס הוא יותר גרוע מהחטא, שאתם לא מכריזים על התחנות הבאות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אני מבקש חד-משמעית – את הנושא הזה צריך לאלתר לתקן, כי יש האפשרות, והתירוץ הזה לא מקובל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה אחת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שתיים, אני פונה למשרד התחבורה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הערבים במדינת ישראל נמצאים בכל מקום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה לא צריך לעשות סטטיסטיקה, איפה יש יותר ערבים, כדי להנגיש גם את התחנות וגם את הכרוזים וגם את השפות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם נמצאים בכל אוטובוס, בכל מקום, וצריכים לקבל את השירות הזה בכל מקום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שלוש, העניין של – לפעמים יש טעות כתיב, אבל לפעמים יש טעות מאוד קשה בשפה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא רוצה שיגידו לי על העיר עכא, שהיא עכו בעברית – לא רוצה לראות את השלט בערבית עכו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא טעות כתיב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה טעות בשם.

<דרור גנון: אתה מדבר על השלטים בכבישים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן.

<דרור גנון: אני לא מדבר על הכבישים אלא על התחבורה הציבורית.

<דרור גנון: זה שונה קצת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מבין שזה תחבורה ציבורית, אבל אני פונה אליכם כמשרד התחבורה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ההפניה לכיוון של עיר, ישוב – חדרה, לא רוצה לראות את זה בערבית: חדרה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה אל-חדירה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה הישובים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לפחות שמות הישובים, לא לשחק בהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה בקשר לשפה.

טלב אבו עראר: הכוונה כאן לייהד את השם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ברור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אמרתי שזה לא טעות כתיב ולא רציתי לפרט, כי זמננו מוגבל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מעבר לזה, איפה שיש גם בערבית, שכותבים, אני מבקש – האקדמיה לשפה הערבית, אני לא חושב שזה הפתרון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הפתרון הוא להעסיק אנשים שזו שפתם, שיודעים את השפה, וגם בהרבה מקומות ראינו את התרגום של גוגל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו לא רוצים את הכיוון של גוגל, כי לפעמים התרגום מצחיק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא אביא דוגמאות שהעליתי במקומות אחרים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ראינו הרבה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בקשר לתחבורה הציבורית – כי כבוד היושב-ראש, ביקשת שנדבר על כל הנושאים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: התחבורה הציבורית, אני רוצה שגם במשרד התחבורה יבינו שהאזרחים הערביים יכולים לא רק ללכת לעבודה ולחזור ממנה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם לא צריכים רק את האוטובוסים מוקדם בבוקר כדי לצאת לעבודה או בסוף היום כדי לחזור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש להם גם צרכים אחרים בכל שעות היום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן עניין התדירות של האוטובוסים, לא רק בבוקר ואחר הצהריים כשחוזרים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, זה מה שקורה – התדירות, בבוקר כשאתה יוצא לעבודה, וכשאתה חוזר לבית מלון, כי אין לנו תעסוקה בישובים ערביים, אז צריך גם לתגבר את השעות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בנוסף, לעניין תחבורה ציבורית, היות שעד היום אנחנו לא מרושתים – אנחנו דנים בזה בוועדת הכלכלה, ואני חבר שם – הרבה פעמים הנושא של המוניות, מוניות שירות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מוניות השירות היום בישובים הערביים מכסים את המחסור הזה, אבל אם לא יקבלו את הסבסוד, לא יקבלו את הרב קו שעליו אנחנו דנים במקומות אחרים, השירות הזה הולך וקטן ועוד מעט ייעלם, כי לא יהיה כדאי לנהגי המוניות, אם לא ייתנו את השירות הזה, ומי שיסבול – האוכלוסייה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הנושא השלישי שהעלית הוא – לא ארחיב, ואתן גם לחברי טלב לדבר עליו – הישובים הבלתי מוכרים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אדבר על נקודה אחת בנושא הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: משרד התחבורה לא צריך להיות חלק מתוכנית ממשלתית שרוצה לעקור את הישובים האלה ולא להנגיש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עד שהם עוברים למקום אחר, הם צריכים לקבל את השירות, כניסה, יציאה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: פגשתי תלמידים שלא יכולים לצאת מהישובים האלה הבלתי מוכרים, כי האוטובוס לא יכול להיכנס לשם, אחרי שהרחיבו את קו 31 – כביש 31 – יש ישובים שלא יכולים להיכנס אליהם עם אוטובוס, ובאוטובוס צריכים להסיע ילדים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא מגיעים לבית הספר כי האוטובוס לא יכול להיכנס לשם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז עניין התחבורה, צריך למצוא – היתה להם כניסה, היו מרחיבים את הכביש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: סגרו את הכניסה, ואז או עשו אותה יותר צרה כי האוטובוס לא יכול להיכנס.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היה נכנס אפילו בעפר, אבל היום הוא לא יכול להיכנס פיזית לתוך ישובים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני פגשתי אנשים, זה עלה גם בתקשורת הערבית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני הייתי בפאנל בטלוויזיה האלא עם אחד האנשים שנמצא שם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא ייצג את עדאללה שם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: העלה את הנקודה במפורש – מספר תלמידים ומה קורה שם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא אכנס לכל התחבורה הציבורית וכל הדברים האחרים שצריכים גם לקבל, כי עדיין הם אזרחים במדינת ישראל, ואני אומר עדיין – כי צריך להתייחס אליהם כאזרחים, גם אם המדינה החליטה לא להכיר בישובים שלהם, כי אין מושג, ישוב בלתי מוכר חוץ מבמדינת ישראל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אין חיה כזו בכל העולם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: חבר הכנסת טלב אבו עראר, בבקשה.

טלב אבו עראר: תודה, מכובדי היושב-ראש.

טלב אבו עראר: האמת, חברי עבד אל חכים דיבר על הכול כמעט.

טלב אבו עראר: לא אחזור על הדברים.

טלב אבו עראר: דיברתם כאן על הים, היבשה, אבל נשאר האוויר.

טלב אבו עראר: למה אף אחד לא מתייחס לכריזה במטוס?

טלב אבו עראר: שומעים בעברית, שומעים באנגלית, ולא שומעים בערבית.

טלב אבו עראר: זה דבר מאוד חשוב.

טלב אבו עראר: למי זה קשור?

<מאהר עגברייה: לשדה התעופה.

טלב אבו עראר: לכן אני מברך בהזדמנות זו את משרד התחבורה.

טלב אבו עראר: אולי תשמע מילים טובות עליו, שבדרום במיוחד הרחיב כבישים – כבישים נוחים ומהירים.

טלב אבו עראר: השקיע שם הרבה תקציבים, בתשתיות, לכל אזרחי הנגב, אבל שכחתם משהו – או התעלמתם ממשהו חשוב מאוד – הכניסות לישובים הבלתי מוכרים.

טלב אבו עראר: אין שם כניסות מוסדרות לישובים הבלתי מוכרים, ולכן זה דבר שמנתק עשרות-אלפי אזרחים מהעולם, במיוחד בחורף.

טלב אבו עראר: בחורף אפילו אשה בהיריון, שהיא רוצה ללדת, אין – האוטובוס לא הגיע לשם, גם רכב פרטי ייתקע.

טלב אבו עראר: אנחנו בני אדם.

טלב אבו עראר: הבדואים שם הם בני אדם, אם מישהו לא יודע.

טלב אבו עראר: צריך להתייחס אליהם כבני אדם, כאזרחים.

טלב אבו עראר: לכן להסדיר את הכניסות לישובים.

טלב אבו עראר: להנגיש את התחבורה הציבורית זה ודאי – חייבים להנגיש את השירות הזה.

טלב אבו עראר: לגבי התחנות בכבישים, במיוחד בכבישים 25, 31, או גם כביש 80, שמחבר בין כביש באר שבע דימונה וערד, לא יודע כמה תחנות היו לאוטובוס.

טלב אבו עראר: עכשיו השאירו כמה.

טלב אבו עראר: מספר קטן מאוד – דבר שמחייב, ומי שרוצה לנסוע לשם, להשתמש בתחבורה הציבורית, לנסוע ברגע כמה קילומטר – לא כמה מטרים, כמו שהיה.

טלב אבו עראר: לכן אני מבקש שתשימו לב לתחנות האלה.

טלב אבו עראר: לפחות להחזיר אותן למצב הקודם.

טלב אבו עראר: תודה.

דב חנין: תודה רבה.

<חאתם חוואיס: אפשר הערה בקשר לעניין תחבורתי במזרח ירושלים?

דב חנין: לא, אנחנו עכשיו בדיון השפה.

<חאתם חוואיס: זה גם קשור לשפה.

דב חנין: בבקשה, אדוני.

<חאתם חוואיס: אני חאתם חוואיס, אני יועץ לענייני החברה הערבית בסיטיפס.

<חאתם חוואיס: אנחנו יצאנו - אחרי שכל התחבורה נהייתה חכמה – במזרח ירושלים יצאנו בקמפיין של הנפקת רב קו.

<חאתם חוואיס: עשינו שירות לאזרח בתוך שכונות מזרח ירושלמיות, אבל לצערי, כן הנוסעים משתמשים ברב קו בתחבורה הישראלית במערב ירושלים, רכבת קלה, אגד וכל התחבורה, ובמזרח ירושלים כל התחבורה עדיין קיימת על קניית כרטיסים.

<חאתם חוואיס: אנחנו צריכים לדעת מתי המועד להעביר את התחבורה הציבורית במזרח ירושלים לתחבורה חכמה, וגם לחסוך מהנוסעים לשלם בשתי מערכות.

<חאתם חוואיס: תודה רבה.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: אנחנו נסכם את החלק הראשון של הדיון.

דב חנין: המעבר של התחבורה הציבורית למערכת שמנגישה את השירותים בשתי השפות עברית וערבית הוא מהלך מאוד-מאוד חשוב.

דב חנין: אנחנו ערים לכך שמדובר במהלך מסובך, גדול, מורכב.

דב חנין: יש מורכבויות טכניות ואחרות, ואנחנו גם מעריכים את ההתקדמות שנעשית.

דב חנין: יחד עם זאת אנחנו פונים מכאן קודם כל למשרד התחבורה, ומבקשים שתהיה בנושא הזה הרבה מאוד נחישות.

דב חנין: הדבר הזה נורא-נורא חשוב.

דב חנין: חשוב גם לתת את ההרגשה הטובה לאנשים, אבל הוא חשוב גם לתת לאנשים את השירות הנכון.

דב חנין: אנחנו כאן בדיון גם שמענו, שכשמערכת רוצה ועושה את ההנגשה המלאה בשפה העברית והערבית, זה מתקבל טוב, זה עובר טוב, וזה מספק שירות מצוין לכל האנשים.

דב חנין: לכן ככל שאנחנו נתקדם עם המהלכים האלה בצורה נחושה, ונתייחס לדבר הזה כדבר מחויב המציאות, שהמערכת צריכה להיות דו-לשונית בכל הרמות שלה, בכל הארץ ובכל סוגי השירות, ככל שאנחנו כמערכת נשדר את המסר הזה בצורה ברורה וחד-משמעית, כך נוכל להתקדם בצורה יותר פשוטה ויותר נכונה.

דב חנין: אני מקדם בברכה את חבר הכנסת ד"ר יוסף ג'בארין, שהוא יוזם היום הזה, והגיע לפה באיחור, כי ניהל דיון אחר שקשור ליום הזה, ונמצא לדעתי ב-15 ועדות היום במקביל מתחילת הדיונים.

דב חנין: אז קודם כל, אני מברך אותך.

דב חנין: בדיוק הגעת לסיכום של החלק הזה.

דב חנין: אני רוצה לומר לך, שאנחנו רואים פה מהלך מאוד-מאוד גדול, שהוא חשוב וחיובי, אבל כמו מהלכים גדולים תמיד, הוא גם נתקל בקשיים ובעיות, ויש גם עדיין פערים מאוד מורגשים בתחומים שונים, בין המקום שבו אנחנו רוצים להיות, שזו מערכת תחבורה ציבורית עברית ערבית מונגשת בכל הרמות, בכל המקומות בצורה שוויונית, לבין המקום שבו אנחנו נמצאים בו, שהוא עדיין רחוק מאוד מהמקום הזה.

דב חנין: בבקשה, אדוני.

יוסף ג'בארין: אומר דברים בשפה הערבית.

יוסף ג'בארין: תודה לכבוד היושב-ראש על הדיון ועל היוזמה, ובכלל על העיסוק המתמשך של הוועדה שלך בנושא הזה של קידום מעמד השפה הערבית בתחבורה הציבורית.

יוסף ג'בארין: אני יודע שזה נושא שקרוב ללבך, אז אם הייתי צריך להקריב דיון אחד לטובת אירועים אחרים, אמרתי שאפשר לסמוך על חברי חבר הכנסת חנין.

דב חנין: תודה רבה, זו מחמאה גדולה.

יוסף ג'בארין: אני בא לדיון הזה יותר אופטימי במובן הזה שבשנתיים האחרונות שאני בכנסת, אני בא במגע עם משרד התחבורה, עם אנשים שעוסקים בתחומים, ואני מגלה פתיחות לנושא הזה, לחשיבות שלו ולרצון לקדם אותו.

יוסף ג'בארין: אני מוצא אוזן קשבת, וזה כשלעצמו בהחלט מבורך וחשוב, אבל כפי שאמר חברי, אנחנו נתקלים בקשיים ביישום, בין אם זה מבחינת לוח זמנים, בין אם זה החלק של שותפים אחרים במילוי המשימות הללו.

יוסף ג'בארין: זה לא יפריע לנו לקלקל את התמונה החיובית שאני מצביע עליה; זה רק אומר שנצטרך לעבוד קשה יותר, גם ביחסים בינינו כמי שמעוניינים לקדם את מעמד השפה הערבית אבל גם בפעילות בתוך הוועדה.

יוסף ג'בארין: אני קורא לכם, אולי לדיאלוג יותר מתמשך בפעילות היישום.

יוסף ג'בארין: אנחנו מזהים גם איחורים רבים בהוספת השפה הערבית, לפעמים מתקינים את השלט ורק אחר כך חושבים להוסיף את השפה, במקום לחשוב מלכתחילה על התקציבים שיבטיחו כבר בהתחלה את שילובה של הערבית.

יוסף ג'בארין: יש קשיים גם מה בדיוק כותבים על השלט, והייתי מציע להתייעץ עם הרשויות המקומיות, עם הפעילים, עם ארגוני חברה אזרחית בתחום הזה, ארגונים ששותפים לנו במהלכים האלה.

יוסף ג'בארין: אני לא רוצה להתחיל להזכיר ואז ליפול, אבל בטח ארגון סיכוי וקרן אברהם ומוסאווא ואחרים, האגודה לזכויות האזרח ודאי.

יוסף ג'בארין: יש פה הירתמות מאוד מרשימה של החברה האזרחית לנושא הזה, ואני מקווה שביום השפה הערבית הבא נוכל להצביע על התקדמות ממשית ומעשית בתחום הזה, לרבות אותם היבטים שעדיין בעייתיים, שהצבעתי עליהם.

דב חנין: יום השפה הערבית הבא – אולי נציין אותו גם בנסיעה משותפת ברכבת לירושלים, שתהיה מונגשת בעברית, ערבית, אחר כך נעלה לאוטובוס שיהיה מונגש ערבית, עברית, ונרגיש את זה באופן מעשי בפועל.

דב חנין: שוב תודה לך אדוני על היוזמה ועל העבודה הרבה לקראת היום הזה.

דב חנין: <שירותי תחבורה ציבורית בכפרים הלא מוכרים בנגב ואליהם>

דב חנין: אנחנו עוברים לחלק השני של הדיון, שעוסק במעקב אחרי תחבורה ציבורית, שירותי התחבורה הציבורית בישובים הערביים ובישובים הערביים הבדואים הבלתי מוכרים בנגב במיוחד.

דב חנין: אני רוצה שוב לפתוח, כמו בסיבוב הקודם, עם ארגוני החברה האזרחית.

דב חנין: סיכוי, בבקשה.

<עופר דגן: שלום לכולם.

<עופר דגן: תודה רבה.

<עופר דגן: אני עופר דגן מעמותת סיכוי.

<עופר דגן: אני מרכז את הפעילות שלנו בנגב.

<עופר דגן: אני אתייחס לחלק שעוסק בנגב ובמיוחד בכפרים הלא מוכרים.

<עופר דגן: בשנה וחצי האחרונות אנחנו עובדים יחד עם המועצה האזורית לכפרים הלא מוכרים כדי למפות את התחום הזה של התחבורה הציבורית ותשתיות תחבורה שתומכות בתחבורה ציבורית.

<עופר דגן: ברשותכם, אחלק את התחום הזה לשלוש נקודות, ובכל אחת מהן אתייחס לבעיות המרכזיות שקיימות.

<עופר דגן: הנקודה הראשונה היא שכיום לא קיימת תחבורה ציבורית, שירות של תחבורה ציבורית מתוך הכפרים הלא מוכרים אל מרכזי התעסוקה, ההשכלה, המסחר והפנאי הקרובים.

<עופר דגן: מדובר באוכלוסייה של כ-80,000 תושבים, שהיא הכי מוחלשת בישראל, ואולי זו שהכי זקוקה לשירות זמין, נוח ואמין של תחבורה ציבורית, ודווקא ממנה השירות הזה נמנע.

<עופר דגן: הטענה שאנחנו שומעים ממשרד התחבורה היא שלא ניתן להפעיל תחבורה ציבורית בדרכים שאינן סלולות ובדרכים שאינן סטטוטוריות, אבל לצד זאת אנחנו יודעים שמשרד החינוך, שהוא גם חלק מממשלת ישראל, מפעיל דרך המועצות האזוריות ודרך קבלני הסעות בכל יום מערך הסעות עצום של כ-750 כלי רכב, שנוסע בדיוק באותן דרכים, ומסיע ילדים למוסדות החינוך ובחזרה.

<עופר דגן: זה נראה לנו לא סביר, שאם אפשר להסיע ילדים, שההסעה שלהם מצריכה הרבה יותר סידורים בטיחותיים כאלה ואחרים, אז על אחת כמה וכמה צריך להיות פתרון ישים להסעה של אוכלוסייה מבוגרת באותן דרכים בדיוק.

<עופר דגן: זו נקודה ראשונה.

דב חנין: אדוני, ארצה לקבל על הנקודה הזאת התייחסות, אז עצור כאן בבקשה.

דב חנין: כשאנחנו מדברים על כפרים לא מוכרים, אנחנו מדברים על כמה בעיות שונות ונפרדות.

דב חנין: כרגע אנחנו מדברים, כפי שאדוני אומר, על השירות בתוך המקום.

דב חנין: אנחנו קיבלנו את התשובה שלכם, אדוני, ממשרד התחבורה.

דב חנין: אתם אמרתם לנו שאתם לא יכולים להפעיל שירות כי אין דרכים.

דב חנין: יש פה טענה, שבאותן אין דרכים, אותה מדינה, אותה ממשלה אפילו, על-ידי משרד אחר, מפעילה שירותים של אוטובוסים.

דב חנין: ההבדל היחיד הוא שהאוטובוסים האלה מיועדים לילדים.

דב חנין: אני באופן טבעי מעריך שאוטובוס שמיועד לילדים, הרגישות שלו ברמה הבטיחותית היא גדולה יותר מאשר אוטובוס שמיועד למבוגרים, אבל במקרה הכי מתון, לפחות אותו דבר.

דב חנין: אני רוצה להבין, כיצד ייתכן שמשרד החינוך נותן שירות באוטובוסים לילדים, ומשרד התחבורה לא יכול לתת שירות באוטובוסים או במיניבוסים לכלל האוכלוסייה?

<דרור גנון: קודם כל, אני לא יודע מה משרד החינוך עושה, וגם לא יכול- - -

דב חנין: אנחנו יכולים לתת לכם פירוט.

דב חנין: זו תשובה מתחמקת, דרור.

<דרור גנון: לגבי משרד החינוך, אני לא יודע לענות למה- - -

דב חנין: אתה לא צריך לענות למה.

דב חנין: אני לא רוצה שתענה למה.

דב חנין: אני רוצה לומר עובדתית – הם נותנים שירות הסעות לילדים בתוך המתחמים של הכפרים הלא מוכרים.

דב חנין: צא מתוך הנחה שהמידע שאני נותן לך כרגע הוא נכון.

דב חנין: בהנחה שהוא נכון, למה משרד החינוך יכול לעשות את זה, ומשרד התחבורה לא יכול לעשות את זה?

<דרור גנון: מכמה סיבות.

<דרור גנון: קודם כל, אני לא יודע באילו כלים הם מפעילים.

<דרור גנון: אני מעריך שעיקר ההפעלה שלהם זה באמצעות טרנזיטים שם, כי כמות התלמידים היא קטנה.

דב חנין: יש גם אוטובוסים.

<דרור גנון: תחבורה ציבורית מופעלת בהתאם לכללים ולחוק.

<דרור גנון: הנסיעה בתחבורה ציבורית חייבת להיות בכביש סלול, ויש כללים לכך.

דב חנין: כלומר אדוני אומר שהבעיה אינה בטיחותית- - -

<דרור גנון: תן לי לענות.

דב חנין: את החלק הזה אני רוצה שנברר.

דב חנין: אתן לך להסביר – רק בוא נעשה את זה נקודה-נקודה.

דב חנין: אדוני אומר שיש בעיה של נורמות וחוקים וכללים וכדומה – זה אני מבין.

דב חנין: כשאדוני מדבר על בעיה של בטיחות, אני לא כל כך מבין, כי הבטיחות היא גם רלוונטית לילדים.

<דרור גנון: אני מבין על מה אתה מדבר, ובעיקר הסעות תלמידים מתבצעות באמצעות אוטובוסים בין עירוניים גבוהים שמותאמים.

<דרור גנון: הם יושבים עם חגורות בטיחות שבתחבורה הציבורית אתה לא מחייב, ובנוסף, יש גם העניין של הסיבוב של האוטובוס בתוך הישוב, יש העניין של פסי ההאטה, יש עניין שאוטובוסים בתחבורה ציבורית לא יכולים לנסוע רברס – לא מכוונים וכן הלאה.

<דרור גנון: יש הרבה מרכיבים שלא יכולים- - -

דב חנין: רגע.

דב חנין: אנחנו לא נעבור על זה מהר אלא לאט.

דב חנין: אדוני אומר שהבעיה מחייבת מענה נקודתי לכל מיני צרכים נקודתיים כמו פסי האטה – לגמרי הגיוני, כמו סוג רכב – לגמרי הגיוני.

דב חנין: זו תשובה קונקרטית – בכל מקום אפשר לבחון את נסיבות המקום- - -

<דרור גנון: עושים את זה.

דב חנין: באיזה ישובים בלתי מוכרים אתם מספקים בתוך הישוב קווי תחבורה ציבורית?

<דרור גנון: נאמר ששלב א', הגענו עד הכניסה של הישובים האלה.

דב חנין: זה אני יודע.

דב חנין: אני מדבר כרגע בתוך הישוב.

<דרור גנון: יש לנו תוכנית שבאופן כללית מתייחסת בכלל.

דב חנין: תוכל להעביר לנו לוועדה את התוכנית שלכם לפריסה של שירותי תחבורה ציבורית בתוך מתחמי הכפרים הלא מוכרים?

<דרור גנון: אני יכול להעביר את התוכנית שלנו, בהנחה שייסללו כבישים- - -

דב חנין: לא בהנחה.

דב חנין: אני מדבר על המציאות הקיימת.

<דרור גנון: אם היא עבירה, כן.

<דרור גנון: אין לנו כוונה לא לתת שירות.

יעל כהן-פארן: אתם עשיתם מיפוי, איפה אוויר ואיפה לא, ואיפה שאוויר, אתם מתכננים כך?

<דרור גנון: איפה שיש אפשרות להיכנס, ויש אפשרות מבחינה חוקית להציב תחנת אוטובוס בכביש סטטוטורי – כן.

דב חנין: אני שואל אותך, למה משרד החינוך עושה את זה?

<דרור גנון: אני בשביל להציב תחנה צריך, כפי שנאמר על-ידי האדון, תהיה מונגשת, ושהתחנה הזאת תהיה עם מדרכה, ועוד מרכיבים.

דב חנין: אם אין מדרכה, אין תחנה?

קריאה: דובר בדרכים לא חוקיות.

דב חנין: לא.

דב חנין: משרד החינוך שייך לאותה מדינה?

<דרור גנון: זה לא קשור.

<עופר לוי: אני ממשרד התחבורה, מהלשכה המשפטית.

<עופר לוי: אני לא יכול לומר מה הבסיס החוקי, מה הבסיס הבטיחותי ועל בסיס מה משרד החינוך מפעיל הסעות תלמידים – לא סטטוטוריים, או בדרכים שהן לא סטטוטוריות, ללא קשר אם מדובר בישובים לא סטטוטוריים בנגב או בדרך לא סטטוטורית במרכז תל אביב.

<עופר לוי: לא יודע.

<עופר לוי: אני לא בא משם.

<עופר לוי: אני לא נותן את ההצדקה המשפטית להפעלה- - -

דב חנין: אדוני, ברמה המשפטית, האם נראה לך סביר, שאותה מדינה תספק באותו מקום, על אותה דרך לא סטטוטורית, שירותי הסעה לילדים, ואותה מדינה תגיד באותה נשימה: אנחנו לא יכולים לספק שירותי הסעה?

<עופר לוי: אני לא בוחן את הסבירות.

דב חנין: סבירות זו שאלה משפטית.

דב חנין: אתה רוצה שאנחנו נבחן את הסבירות?

<עופר לוי: אני לא בוחן את הסבירות, משום שאיני יודע את ההנמקה ואת הבסיס החוקי להפעלת ההסעות האלה בדרכים לא סטטוטוריות.

<עופר לוי: אני יודע שאנחנו כמדינת ישראל, מחויבים לפעול בדרך סטטוטורית, לפי תב"ע מאושרת כדין, שהתב"ע אישרה אותה כדרך כשרה, ושהיא נסללה כדין.

<עופר לוי: מעבר לזה, לכל השאלות הבטיחותיות וכל השאלות של דרך עפר ולהצבת תחנות, כל השאלות המקצועיות הן שאלות חשובות, שיש להן משמעות כשלעצמן, אבל לתת לך תשובה, איך ישות במדינת ישראל פועלת או מפעילה שירות על גבי מצע שהוא לא כדין – אני לא יכול לתת לך תשובה.

<עופר לוי: אני משתדל כן להפעיל את השירות שלי על מצע שהוא כדין.

<עופר לוי: מה שמשרד או ישות ממשלתית אחרת עושה, אני לא יכול לתת לך את המענה.

אל קאדר: איך בהתנחלויות שאין בהן תב"ע אתם נותנים מענה?

<עופר לוי: אני גם לא יודע לתת לך.

אל קאדר: סליחה.

אל קאדר: מפעילים קווי אוטובוסים וקווי תחבורה ציבורית.

אל קאדר: זו לא תשובה.

דב חנין: אוקיי.

דב חנין: בבקשה.

<דרור גנון: חשוב להבין – התחבורה הציבורית פועלת עם תחנות, עם העלאת והורדת נוסעים מזדמנים בתחנות, ולא נוסעת באופן כזה שהיא מורידה בפתח מקום את כל הנוסעים.

<דרור גנון: אנחנו גם מחויבים להנגיש את אותן תחנות, ולצורך ההנגשה צריכים להתקיים מספר אלמנטים, שהראשון בהם הוא סטטוטוריקה.

<דרור גנון: בשביל לייצר - אפילו להשקיע בתשתית.

<דרור גנון: זה לא שאנחנו לא רוצים.

<דרור גנון: הלוואי שהיה.

<דרור גנון: אנחנו ברצון ובשמחה נעשה את המדרכות, ננגיש את התחנות.

<דרור גנון: יש לנו אפילו תקציבים לכך, אבל אנחנו צריכים לעבור שלב אחד מוקדם, שגם לא יושב אצלנו.

<דרור גנון: אנחנו גם לא עוסקים בסטטוטוריקה של התהליכים האלה.

<דרור גנון: לכן מה שאנחנו אומרים, שאיפה שאנחנו כן יכולים לתת שירות, ואנחנו יכולים לתת אותו בצורה שעומדת לרשותנו בחוק, אנו עושים זאת.

<דרור גנון: במקביל, אני יודע שכרגע יש חשיבה ויש עבודה של הפיכה של חלק מהכבישים האלה לסטטוטוריים, וכן לנסות להגיע ולהרחיב אותם כך שכן ייתנו שירות.

<דרור גנון: בסופו של יום הרחבנו את השירות במגזר הבדואי.

<דרור גנון: החברה הבדואית בדרום באופן משמעותי – אנחנו נמצאים כמעט בכל ישוב, ובחלק גדול מהם אנחנו גם בתוך הישובים עצמם.

דב חנין: אני רוצה לסכם את הנקודה הזאת.

אל קאדר: על מה אתה מדבר?

אל קאדר: יש 250,000 אזרחים בדואים שנמצאים בנגב.

אל קאדר: יש 130 כפרים בלתי מוכרים שאין להם תחבורה ציבורית, ואתם מסכנים את חייהם.

<דרור גנון: אנחנו לא מסכימים.

<דרור גנון: טוב.

אל קאדר: לא טוב.

אל קאדר: זאת סכנת חיים.

אל קאדר: תושבים סוג ב'.

דב חנין: אני רוצה לסכם את הנקודה הזאת כך: אנחנו מדברים כרגע על נקודה של כניסה לתוך מתחמי הישובים.

דב חנין: הבקשה שלנו כוועדה היא לקבל מכם בחינה של כל מתחמי הישובים הלא מוכרים, איפה ואיך אתם יכולים כן לתת שירות.

דב חנין: איפה אתם לא רוצים לתת שירות – אל תענו לי.

דב חנין: הבנו.

דב חנין: איפה אתם כן יכולים לתת שירות לאנשים, ובאיזה אמצעי?

דב חנין: יכול להיות שאוטובוס לא מתאים.

דב חנין: יכול להיות שמיניבוס מתאים.

דב חנין: יכול להיות שהוא לא יכול להיכנס לכל המתחם.

דב חנין: יכול להיות שהוא ייכנס לחלקו.

דב חנין: אי אפשר להשאיר אנשים במרחק של קילומטרים, כולל אנשים חולים, כולל אנשים מבוגרים, בלי שום אפשרות להגיע לשום מקום עד שנפתור את כל בעיות הסטטוטוריקה.

דב חנין: זה ייקח שנים.

דב חנין: אנשים לא יכולים להמשיך כך לחיות את חייהם.

דב חנין: אנחנו רוצים תשובה מעשית כזאת.

דב חנין: בבקשה.

<אחמד עאבד: לנושא הסטטוטוריקה, כפי שהזכיר עופר מהלשכה המשפטית, אני חייב לציין שעד היום יש שלושה ישובים, בתי ספר – חורה, תל ערד, עבדת, אבו כווידר, משת- - - , שעצם ההסדרה לבתי הספר האלה היו מתוקף החלטת ממשלה, בגלל בעיית הסטטוטוריקה.

<אחמד עאבד: זה מה שהצלחנו לעשות בישובים האלה.

<אחמד עאבד: בעצם מה אנחנו עושים עד הסדרת נושא הסטטוטוריקה.

<אחמד עאבד: יש תוכנית של נתיבי ישראל, שזה הצירים הבין עירוניים.

דב חנין: מייד נגיע לזה.

<אחמד עאבד: כדי לראות עד כמה אפשר לעזור לפזורה הבדואית- - -

דב חנין: גם כאן, אדוני, אני מרגיש שאנחנו נמצאים בבעיה, כי מצד אחד, המדינה עושה מהלך מאוד יפה – למשל, כביש 31, שהוא כביש אדום, מאוד מסוכן – המדינה מבצעת תהליך של הסדרה שלו.

דב חנין: הוא הולך להיות כביש מסודר, יפה.

דב חנין: הכול מצוין.

דב חנין: אנחנו בעד זה.

דב חנין: אבל במקביל לזה יש לייצר תחנות עצירה מסודרות, עם מפרצים מסודרים, בשולי הכביש.

דב חנין: זה לא להיכנס לשום שטח, אבל זה לאפשר לאנשים לרדת, ולהתחיל ללכת קילומטרים רבים ברגל.

דב חנין: זו דוגמה של משהו מאוד-מאוד מעשי.

דב חנין: בבקשה.

<עופר דגן: אני רוצה להתייחס בדיוק לנקודה שהעלית.

<עופר דגן: לגבי אותם בתי ספר שנמצאים בכפרים הלא מוכרים, שכבר בשנת 2009 החלטת ממשלה 724 אישרה להם תקציב ותכנון של סלילת כביש גישה, ועד היום אף אחד מהכבישים האלה, לא הושלמה עבודתו ברמה שמאפשרת להכניס תחבורה ציבורית.

<עופר דגן: אנחנו שומעים הרבה פעמים שיש בעיות עם קביעות בעלות, דברים כאלה ואחרים, אבל יש כמה מקרים שהטענה הזאת לא תקיפה – למשל, עבדה, שהזכרת – יש כביש שסלול עד הכביש הראשי, ורק צרי להסדיר את הצומת.

קריאה: נכון, אתה צודק.

<עופר דגן: וזה מ-2009, כמעט עשור שהדבר הזה כבר תוקצב ותוכנן.

<עופר דגן: זו דוגמה אחת.

<עופר דגן: דוגמה שנייה – בתל ערד.

<עופר דגן: גם שם – רק נשאר להסדיר את צומת הכניסה לפנייה לבית הספר שנמצא בישוב, כלומר ברגע שיושלם הביצוע של אותה סטטוטוריקה, אפשר יהיה גם להכניס תחבורה ציבורית באותם מקומות.

<אחמד עאבד: לחורה, לתל ערד יש גישה לכביש 31.

<אחמד עאבד: על עבדת אני מכיר את הבעיה מול נתיבי ישראל, על הסדרה של הגישה, אבל באל-חורה- - -

<עופר דגן: באל-חורה חסר סלילה של חלק קטן של הכביש בכניסה לישוב, ובתל ערד, אם אתה אומר שכבר הושלם, למה אין תחבורה ציבורית?

<עופר דגן: כלומר אם הושלמה כל הדרך, השאלה היא לרשות לתחבורה ציבורית.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: נעבור לאחמד חאג' יחיא, רכז קהילת הסטודנטים של טייבה.

דב חנין: שלום, אדוני.

דב חנין: הערכה על הפעילות שלכם כקהילת סטודנטים.

דב חנין: ברוכים הבאים לכאן.

דב חנין: אנחנו עוברים לזווית אחרת לגמרי של הדיון – כרגע אנחנו חוזרים מהנגב למרכז הארץ – זמננו מתקצר.

דב חנין: בבקשה, אדוני.

<אחמד חאג' יחיא: קודם כל, תודה, אדוני היושב-ראש, על הביקור, על שיתוף הפעולה, על ההיענות וגם על ההזמנה.

<אחמד חאג' יחיא: היום באתי לדבר על נושא ספציפי בשם קהילות הסטודנטים באזור המשולש, חוסר הנגשת תחבורה ציבורית ישירה לאוניברסיטאות באר שבע וירושלים, שקהילת הסטודנטים בטייבה מארגנת כשנתיים באופן עצמאי.

יעל כהן-פארן: אתם מארגנים את ההסעות?

<אחמד חאג' יחיא: אנחנו מארגנים מטייבה לירושלים ובאר שבע.

<אחמד חאג' יחיא: כיום אין תחבורה ישירה.

<דרור גנון: לא בכל מקום יש תחבורה ישירה לכל מקום.

דב חנין: חברים, אנחנו נאפשר למר חאג' יחיא להשלים את דבריו.

דב חנין: אחר כך ניתן גם למשרד התחבורה להתייחס.

דב חנין: בכל מקרה, הטענה שלהם היא שהם מפעילים קווים של סטודנטים, שהם ממלאים אותם, למקומות של לימודים.

דב חנין: אז אם הם מפעילים וזה מתמלא, סימן שיש בכך צורך – עובדה.

דב חנין: בבקשה.

<אחמד חאג' יחיא: כל שבוע מזה שנתיים אנחנו מארגנים לעשרות סטודנטים הסעות.

קריאה: מה עם חיפה?

<אחמד חאג' יחיא: לחיפה יש קו.

<אחמד חאג' יחיא: קהילות הסטודנטים התחילו לפני תשע שנים, חלקן קמו לאחרונה.

<אחמד חאג' יחיא: קהילות הסטודנטים הן סוג של פלטפורמה ארגונית שמקנה כלים לפעילות לאנשים שנמצאים בהן, מתוך המסגרת הזאת.

<אחמד חאג' יחיא: יוצאים הרבה פרויקטים התנדבותיים ויוזמות, והעניין של המגבלה של התחבורה הציבורית מקשה עלינו בהתניידות הסטודנטים מהאויברסיטאות, מבאר שבע, ירושלים, ואנחנו רואים בסטודנטים האלה פוטנציאל, שאנחנו יכולים דרכו לממש את החזון שלנו, שזה לראות את כל הצעירים והאקדמאיים משתלבים גם במרחב התרבותי וגם במרחב הפוליטי בעיר.

<אחמד חאג' יחיא: כולנו ציפייה לשיתוף פעולה בנושא הזה.

<אחמד חאג' יחיא: כיום לוקח לסטודנטים כמה שעות, והעניין של הזמן הוא מאוד חשוב, וגם ההסעות שאנחנו מארגנים, העלויות שלהן כפולות מאלה של התחבורה הציבורית.

<אחמד חאג' יחיא: אלה שני דגשים מאוד חשובים לסטודנטים, ונשמח לשיתוף פעולה בנושא הזה.

דב חנין: תודה רבה, אדוני.

דב חנין: בבקשה, נציג התאחדות הסטודנטים.

<נשאט דמלחי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

<נשאט דמלחי: שמי נאשט דמלחי.

<נשאט דמלחי: עשינו בהתאחדות הסטודנטים מיפוי רחב לחברה הערבית ולסטודנטים, ודרכו גילינו שיש בעיה.

<נשאט דמלחי: המצב לא אידיאלי ולא מושלם.

<נשאט דמלחי: הסטודנטים מהחברה הערבית לא מקבלים את המענה המלא לסוגיה שלהם.

<נשאט דמלחי: למזלנו, משרד התחבורה פתח לנו דלתות, ומקבל כל פנייה שאנחנו שולחים אליהם – הם מתייחסים אליה ברצינות, ומנסים לפתור אותה, אבל יש שתי בעיות: ראשונה, שאנחנו כהתאחדות הסטודנטים לא מצליחים להביא להם מספיק אינפורמציה.

<נשאט דמלחי: אם עכשיו סטודנט אומר לי: אנחנו יוצאים ביום שבת מאזור נאחף, מפוצץ האוטובוס, ולא מספיק – אנחנו צריכים תוספת קו.

<נשאט דמלחי: משרד התחבורה לא יכול לדעת מהמוסדות שמלמדים באזור ההוא, מה מספר הסטודנטים שבאמת מגיעים מהאזור.

<נשאט דמלחי: אז אנחנו נתקעים עם הבעיה הזאת.

<נשאט דמלחי: אנחנו חושבים שלקראת תוכנית האב, שעכשיו יושבים עליה, והם עושים עבודה נהדרת במיפוי רחב, להתייחס יותר לסוגיית הסטודנטים, לתת לזה משמעות ונתח רציני, איך שהוא צריך להיות בסוגיית התחבורה הציבורית, וכן לדעת להשיג בצורות יצירתיות או לפנות למוסדות בצורה יותר מכריחה, ולדעת מה כמויות הסטודנטים שרוצות – כמה סטודנטים נשארים במעונות, כמה באים באוטובוסים בימי שבת, כמה משתמשים בתחבורה ציבורית במהלך היום, ולתת לזה מענה, כי המענה היום אינו מספיק.

<נשאט דמלחי: נכון, הוא מטפל בבעיות נקודתיות, אבל אין לנו האמצעים והמשאבים והלוגיסטיקה לתת להם את כל המענה של הצורך הזה.

<נשאט דמלחי: אנחנו יודעים שמשרד התחבורה יידע לעשות עבודה כזאת.

דב חנין: תודה רבה, אדוני.

דב חנין: יש מכנה משותף, דרור, לבעיות שהוצגו פה.

דב חנין: אנחנו מדברים על צורך מאוד ספציפי.

דב חנין: ברוב הישובים הערביים יש ציבור מאוד גדול של אנשים שיוצאים ללמוד רחוק מהישוב – אם זה מטייבה לבאר שבע או אפילו לירושלים – זה רחוק מהישוב.

דב חנין: האנשים האלה לא נוסעים לשם כל יום הלוך חזור; הם נוסעים, נניח, למקום הלימודים במוצאי שבת, וחוזרים ביום חמישי.

דב חנין: אם אתם מצליחים לייצר מענים נקודתיים לצורך הזה, של הסטודנטים מהמשולש או הסטודנטים בנאחף או במקומות אחרים, לקו הזה שהוא קו של פעמיים בשבוע בעצם, אתם נותנים מענה לחלק גדול מהעניין.

דב חנין: כמובן, יש גם הצרכים של אלה שמגיעים יום-יום למקום הלימוד שלהם – הם דומים מבחינה זו לעובדים או לומדים רגילים.

<נשאט דמלחי: נקודה ששכחתי להזכיר – אנחנו לא מקבלים – אנחנו מגיעים לסטודנטים דרך הפייסבוק, מפה לאוזן, בקבוצות כאלה ואחרות ומיילים.

<נשאט דמלחי: אנחנו – למשל, עד עכשיו לא ידעתי על הבעיה של אחמד באזור טייבה.

<נשאט דמלחי: אנחנו לא מצליחים לקבל את כל הפניות מכל האזורים.

<נשאט דמלחי: לגבי זה, צריך להעצים את העבודה.

דב חנין: מאה אחוז.

דב חנין: מר עבד אל קאדר, בבקשה.

אל קאדר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אל קאדר: עיקר דבריי מופנים בראש ובראשונה לנציגי משרד התחבורה.

אל קאדר: חברי הכנסת לפניי הצביעו על נקודה – על ייהוד השפה הערבית בשלטים, בכבישים הישראליים.

אל קאדר: עלתה פה הדוגמאות של עכו, של צפת.

אל קאדר: הרי צפת – זה ספת, בערבית.

אל קאדר: כל השילוט הזה הוא – האם זו מדיניות של משרד התחבורה?

אל קאדר: והאם משרד התחבורה מקבל הוראות מלמעלה, לייהד את השפה הערבית?

אל קאדר: על זה אתה צריך להשיב ברור.

אל קאדר: דבר שני, לגבי התחבורה הציבורית בכפרים הערביים ובכפרים הבלתי מוכרים בנגב, למשל.

אל קאדר: הטענה של נציג משרד התחבורה, שאין תב"ע בכפרים הערביים ובכפרים הבלתי מוכרים, היא טענה מופרכת ובטלה בששים- - -

<דרור גנון: זה לא נטען.

אל קאדר: מסיבה אחת ברורה: ההתנחלויות הבלתי חוקיות, איך יש בהן תחבורה ציבורית עם תחנות אוטובוסים, ועוד מעט יהיה להן גם רכבות, ובכפרים הערביים הלא מוכרים, שיש שם 150,000 תושבים, אין תחבורה ציבורית.

אל קאדר: אתן לכם דוגמה.

אל קאדר: דיברו על כביש 25, שמחבר בין באר שבע לדימונה.

אל קאדר: הכביש הזה, קוראים לו כביש המוות, כי אנשים שיורדים מתחנת אוטובוס ורוצים לעבור מצד לצד, אין להם מעברי חצייה, אז הם חייבים לעבור את הכביש בלי מעבר חצייה, והמון פעמים נדרסים שם – גם ילדים, גם מבוגרים, גם נשים.

אל קאדר: לגבי השילוט בשפה הערבית, יש למגזר הערבי ועדת המעקב העליונה לערביי ישראל.

אל קאדר: חבריי ממשרד התחבורה, כדאי מאוד לשים לב לנקודה שאני מעלה כרגע – מאוד חשובה.

אל קאדר: הוועדה הזאת היא הנציג הרשמי של ערביי ישראל במדינת ישראל, שלנו.

אל קאדר: יכול להיות שהיא לא מוכרת על-ידי המדינה.

אל קאדר: יש בוועדת המעקב מחלקה לשפה הערבית.

אל קאדר: אין בעיה שמשרד התחבורה יממן את המחלקה הזאת, ויתרגמו את כל השילוט שלהם – גם את אתרי האינטרנט ברכבת, גם את אתרי האינטרנט של האוטובוסים.

אל קאדר: כל השפה הערבית הנדרשת למשרד התחבורה, ועדת המעקב יכולה לעשות את זה.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: חברת הכנסת יעל כהן-פארן, בבקשה.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

יעל כהן-פארן: קודם כל, אני מצטרפת לברכות על הדיון, ובמסגרת היום החשוב שעוסק בשפה הערבית בכנסת, ואולי הוא לא עוסק רק בשפה הערבית אלא גם בחברה הערבית.

יעל כהן-פארן: בואו נשים את זה על השולחן – הנושא של השפה הוא ייחודי, אבל הוא לא רק השפה.

יעל כהן-פארן: בכל ישראל אנחנו למודי ניסיון, שהתחבורה הציבורית לא במצב טוב ולא מתקדמת.

יעל כהן-פארן: אולי היא מתחילה להתקדם, אבל אנחנו עדיין בפיגור מאוד גדול מאחורי העולם ומאחורי איפה שהיינו צריכים להיות – אם מסתכלים ברמה הגלובלית.

יעל כהן-פארן: ברמת הפריפריה, כמובן כל יישובי הפריפריה, ללא הבדל דת, גזע ומין מקבלים שוויון בחוסר נגישות לתחבורה ציבורית, ואסייג – לא שוויון.

יעל כהן-פארן: יש עוד חוסר שוויון ברור ומובנה לחברה הערבית ולחברה הבדואית ספציפית.

יעל כהן-פארן: זה המדרג, כלומר כולם נדפקים, אבל יש מי שנדפק יותר, ובסופו של דבר זה סדרי עדיפויות.

יעל כהן-פארן: לצערי, משרד התחבורה הוא לא עושה את החישוב הכולל של כמה זה להוציא מעוני ולצמצם פערים חברתיים ולאפשר נגישות לעבודה, וכמה זה חשוב דווקא בישובים של האוכלוסייה הערבית והאוכלוסייה הבדואית.

יעל כהן-פארן: אני רוצה להציע משהו קטו, שלא עולה הרבה כסף, ועלה כאן לפני כן על-ידי חבר הכנסת טלב אבו עראר.

יעל כהן-פארן: אני נדהמת, כל פעם שאני נוסעת בכבישי הדרום, לראות את העמוד הבודד הזה של תחנת אוטובוס.

יעל כהן-פארן: תחנת אוטובוס – עמוד.

יעל כהן-פארן: אז מילא, בעיר כמעט לא רואים את זה, אבל בעיר יש הבניין ליד, אתה יכול להסתתר בשיא הקור או בגשם, אבל במדבר אין לך לאן לברוח, ובוא נודה על האמת – בנגב יש בערך 365 ימי שמש קופחת.

יעל כהן-פארן: גם כשקצת קר, השמש קופחת, וזה משהו שהוא בעיניי הפירות הנמוכים.

יעל כהן-פארן: שימו לכל התחנות האלה גגון, סככה, מבנה נורמלי של תחנה.

יעל כהן-פארן: תתחילו עם זה.

יעל כהן-פארן: זה לא עולה הרבה.

יעל כהן-פארן: זה להראות גם לפני – לשנות את כל התחבורה הציבורית, להכניס לישובים הלא מוכרים.

יעל כהן-פארן: הכול נורא מסובך, ראינו פה את הדיון.

יעל כהן-פארן: בואו תתחילו במין מחווה של רצון טוב, של לומר: אכפת לנו מהאוכלוסייה הזאת, ואנחנו מתחילים להתייחס אליה- - -

<הראל שליסל: חברת הכנסת, רק לגבי הדוגמה שלך, אם אפשר – בדיוק דרור פנו אלינו, ממשרד התחבורה, לפני פחות מחודש, לטעמי, לעשות סקר של תחנות בין עירוני, שכולל גם את התחנות שאת מדברת עליהן עכשיו.

<הראל שליסל: הסקר הזה מתוקצב.

<דרור גנון: כדי לשים שם סככות.

יעל כהן-פארן: מצוין.

יעל כהן-פארן: אז אתם מתחילים, אבל שוב – לאט מדי.

יעל כהן-פארן: אני יכולה להראות לך את כל הכבישים שהם בעייתיים.

יעל כהן-פארן: לא יכול להיות שגם צריך ללכת 5 ק"מ לתחנה, ואז לחכות לאוטובוס בשמש קופחת, וזה היום-יום.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שחלק מהעניין של הדיון, להראות שאתם רוצים לקדם את זה, שאתם בכיוון הזה.

יעל כהן-פארן: זה גם להראות לאוכלוסייה, שמרגישה שהיא הכי נפגעת בהרבה מאוד תחומים – לא רק בתחום הזה, אבל גם בתחום הזה של נגישות לתחבורה ציבורית, להראות איזשהו רצון טוב של המדינה, שאכפת לה ושהיא רוצה לקדם ולהתקדם למקום אחר.

יעל כהן-פארן: תודה.

דב חנין: תודה.

דב חנין: גיל יעקב, בבקשה.

יעקב גיל: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב גיל: אני רוצה להעלות עוד נקודה, דווקא למנוע בעיה עתידית.

יעקב גיל: בקרוב – להבנתי, בספטמבר – ייפתח קו רכבת לצפון, לכיוון כרמיאל, שיכול להיות בשורה להרבה מאוד ישובים של חברה ערבית, ומבדיקה ראשונית שעשינו אנו רואים שכמות הנסיעות שמתוכננת בתחנות בכרמיאל באופן כללי אינה מספקת, ובוודאי לא עונה על הצרכים של הישובים של החברה הערבית.

יעקב גיל: אנחנו באמת מבקשים ממשרד התחבורה לעשות מיפוי, שיבדוק שבאמת כל שעות הנסיעה ברכבת מקבלות שירות לכלל הישובים באזור – ג'דיידה מכר, כאבול, אבו סנאן, כפר יסיף, ג'וליס, ירכא, נאחף, מג'ד אל-כרום.

יעקב גיל: יש שורה ארוכה של ישובים שצריך – כבר עכשיו אפשר לבדוק את זה, ופשוט כדי שכשהרכבת תיפתח, באמת תהיה בשורה, ואנשים יוכלו כבכר מהיום הראשון להשתמש בשירות הזה לאזורי תעסוקה בחיפה או בכל מקום אחר, וחבל לחכות עם זה שהרכבת תתחיל לפעול, ואז יגיעו התלונות, ואז במסלול המוכר והידוע.

יעקב גיל: בנוסף, זו גם הזדמנות – אפרופו המידע שדובר בשלב הקודם, לצאת בקמפיין הסברה נרחב, שמציג מהו השירות החדש – בשפה הערבית – שהולך להיות מושק, בתוך הישובים, בשילוט יפה, מזמין, ברור, עם חברות האוטובוסים או כל גורם אחר.

יעקב גיל: זו פשוט הזדמנות שחבל לפספס אותה.

יעקב גיל: בהזדמנות הזו אולי גם הרכבת תתאים את עצמה להנגשת המידע וכל ההיבטים האחרים.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: בהזדמנות הזו אני רוצה להעריך את הפרויקט הגדול הזה של רכבת כרמיאל - באמת פרויקט גדול ומבורך.

דב חנין: התרשמתי מאוד מהעבודה שהרכבת עושה בעניין.

דב חנין: מאוד חשוב לייצר מערך של נגישות, של שאטלים, אוטובוסים מכל הישובים מסביב כדי שאנשים ירגישו שהגיעה אליהם מהפכה.

<דרור גנון: אני לא יודע אם גיל מכיר, אבל יש כמות אדירה של קווים.

<דרור גנון: אנחנו כמעט מחברים שם את כל הישובים לתחנת הרכבת.

יעקב גיל: 18 קווים עם 160 נסיעות, זה יוצא- - -

<דרור גנון: אני לא יודע איזו גרסה אתה מכיר.

דב חנין: אז דרור, תעביר אלינו בכתב את כל הקווים עם הפירוט, ואנחנו נפרסם את זה הלאה.

<דרור גנון: אין בעיה.

<דרור גנון: אני יכול לומר לך שהכיסוי הוא מלא.

<דרור גנון: לגבי יעל – אם לא היינו עושים, לא היינו מקבלים כאן ביקורת, ואני חושב שאנחנו אחד המשרדים היחידים שיושב פה ובאמת עושה.

<דרור גנון: יכול להיות שאנחנו לא מספיק מהירים, כפי שמצפים מאתנו, אבל אנחנו בהחלט מאוד יסודיים, נוגעים בכל הנקודות.

<דרור גנון: אנחנו כל פעם מתקדמים.

<דרור גנון: גם לנו יש קשיים בכל הקשור להתנהלות.

<דרור גנון: רציתי להעלות נקודה אחת שחשובה לנו, והייתי מעלה אותה היום – יש לנו מצב קשה מאוד היום גם בישובים הערביים ובכלל בחברה הבדואית בפרט של ונדליזם מאוד קשה בכל הקשור למתקני התחבורה הציבורית.

<דרור גנון: אם זה הסככות – פשוט מפרקים אותן, השילוט הסטטי – שוברים באופן שיטתי.

<דרור גנון: אנחנו נמצאים בישובים מסוימים כבר בהחלפה החמישית של אותם שלטים.

<דרור גנון: זה הוצאות מאוד כבדות, ואני חושב שזה נובע מסוג של חינוך של – בעיקר זה כנראה אותם חבר'ה צעירים, שלא מתייחסים לזה בצורה נכונה.

<דרור גנון: פה אני גם פונה לאותם ראשי רשויות וראשי ישובים, שגם יכניסו פנימה את כל ההפנמה של הטיפול, גם הארגונים.

<דרור גנון: חשוב לנו בסוף, איך שזה נראה – כך נראה השירות, וחבל.

<דרור גנון: יש לנו גם בעיה כל פעם לתחזק את זה.

יעל כהן-פארן: לייצר שיח- - -

<דרור גנון: ניסינו את זה.

<דרור גנון: לא קיבלנו שיתופי פעולה מספיק טובים, אבל פה אני חושב שגם החברה האזרחית יכולה להרים את הכפפה, כי הם יותר מחוברים.

<דרור גנון: זו בקשה ראשונה.

<דרור גנון: לגבי טייבה ירושלים – זה נכנס לתוכנית העבודה.

<דרור גנון: בתחילת שנת הלימודים שתהיה בסוף השנה יש קו כזה.

דב חנין: זו רק דוגמה, זה טייבה ירושלים, אבל באותה מידה יש גם טייבה אוניברסיטת בן גוריון.

<דרור גנון: אני יכול לענות גם על בן גוריון.

דב חנין: אז אנחנו נעביר לכם בצורה מסודרת רשימת צרכים, גם מההתאחדות וגם מארגוני הסטודנטים וקהילות הסטודנטים במשולש, ואתם תעבירו לנו בצורה מסודרת.

דב חנין: חברים, כאמור זו רק ישיבת מעקב.

דב חנין: אני מודה לכולכם.

דב חנין: נמשיך ונעקוב.

דב חנין: תודה רבה, הישיבה נעולה.